ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа № 925/1089/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - Любива А.А. - представник за довіреністю,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Уманьгаз", м. Умань,

Черкаської області

до Христинівської центральної районної лікарні, м. Христинівка,

Черкаської області

про стягнення 258 416 грн. 43 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

26 червня 2015 року публічне акціонерне товариство "Уманьгаз" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до Христинівської центральної районної лікарні про стягнення заборгованості, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договорів на постачання природного газу за регульованим тарифом №93/14-Б від 24 січня 2014 року та № 102/15-Б від 27 січня 2015 року в розмірі 259 176 грн. 36 коп., в тому числі: 191 822 грн. 95 коп. основний борг, 63 960 грн. 73 коп. пеня та 3 392 грн. 68 коп. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 01 липня 2015 року було порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 14 липня 2015 року.

08 липня 2015 року від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 258 416 грн. 43 коп., в тому числі: 191 822 грн. 95 коп. основний борг, 3 350 грн. 77 коп. 3% річних та 63 242 грн. 71 коп. пені.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Вказана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а тому судом розглядається позов публічного акціонерного товариства "Уманьгаз" з урахуванням зменшеного розміру позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надіслав суду докази сплати суми основного боргу в розмірі 191 822 грн. 95 коп.

В судовому засіданні, яке відбулося 14 липня 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1089/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 24 січня 2014 року між публічним акціонерним товариством "Уманьгаз" (постачальник) та Христинівською центральною районною лікарнею (споживач) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом за №93/14-Б.

В подальшому між сторонами було укладено аналогічний договір від 27 січня 2015 року №102/15-Б.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 1.1. (п.1) вищезазначених правочинів постачальник зобов'язався поставити природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а останній зобов'язався оплатити постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Ціна 1000 м3 природного газу з урахуванням послуг по його транспортуванню магістральними та розподільчими мережами, послуг з постачання, збору у вигляді цільової надбавки (2%) складає 3 863 грн. 68 коп., крім того ПДВ 722 грн. 74 коп. Разом 4 636 грн. 42 коп. (п. 4.2. договору від 24 січня 2014 року).

Згідно п. 4.2. договору від 27 січня 2015 року ціна 1000 м3 природного газу складає 7 711 грн. 92 коп.

Позивач свої зобов'язання за договорами постачання природного газу виконав повністю та поставив відповідачу природний газ на загальну суму 1 023 358 грн. 73 коп., що підтверджується підписаними сторонами копіями актів приймання - передачі природного газу за жовтень 2014 року - лютий 2015 року (а.с. 15-17).

Відповідач в свою чергу зобов'язання по оплаті поставленого газу виконав частково, сплативши 831 535 грн. 78 коп.

Станом на 15 червня 2015 року заборгованість за спожитий природний газ у жовтні 2014 року - лютому 2015 року поставлений на підставі договорів на постачання природного газу за регульованим тарифом від 24 січня 2014 року за №93/14-Б та від 27 січня 2015 року №102/15-Б складає 191 822 грн. 95 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.6. договорів оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатку 2 до договору.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, з урахуванням п. 4.6. договорів відповідач повинен був повністю розрахуватись з позивачем за поставлений природний газ у жовтні 2014 року - 05 листопада 2014 року, за поставлений природний газ у листопаді 2014 року - 05 грудня 2014 року і т.д.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за поставлений природний газ в повному обсязі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вказувалося вище, відповідачем було сплачено суму основного боргу в розмірі 191 822 грн. 22 коп., що підтверджується копіями платіжних доручень від 25 червня 2015 року та від 08 липня 2015 року.

Водночас слід зазначити, що сума боргу в розмірі 96 300 грн. 00 коп. сплачена відповідачем 25 червня 2015 року, тобто до звернення позивача до суду з відповідним позовом.

В зв'язку з вищенаведеним, суд вважає за необхідне в задоволенні позову в частині стягнення 96 300 грн. 00 коп. основного боргу відмовити, у зв'язку з безпідставним нарахуванням.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем було сплачено суму основного боргу в розмірі 95 522 грн. 96 коп. після звернення позивача до суду, і дані обставини визнаються позивачем (пояснення по справі №1657 від 14 липня 2015 року), суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в цій частині на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до п. 6.2.2. договорів поставки у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, 3% річних та інфляційні втрати.

Позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача 63 242 грн. 71 коп. пені нарахованої за період з 06 січня 2015 року по 15 червня 2015 року на суму боргу з урахуванням здійснених відповідачем проплат (розрахунок пені міститься в матеріалах справи).

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення 3 350 грн. 77 коп. - 3% річних (розрахунок знаходиться в матеріалах справи).

Розрахунок пені та річних здійснено позивачем вірно, а тому заявлені до стягнення суми підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно ч. 2 ст. 7 вищевказаного Закону у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

В пункті 4.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21 лютого2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Отже, оскільки відповідачем було сплачено суму основного боргу в розмірі 95 522 грн. 96 коп. після звернення позивача до суду з відповідним позовом, то судовий збір у цій частині стягується з відповідача.

Крім того позивач зазначив, що останнім було допущено технічну помилку в нарахуванні пені та 3% річних, а тому судовий збір в цій частині, як і в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 96 300 грн. 00 коп. сплаченої відповідачем до подання позову, покладається на позивача.

В пункті 5.1. вищевказаної постанови Пленуму Вищого господарського суду України зазначено, що статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарським судам у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення з бюджету сплаченої суми судового збору.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82 - 85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі №925/1089/15 в частині вимог про стягнення з Христинівської центральної районної лікарні 95 522 грн. 96 коп. основного боргу - припинити.

3. Стягнути з Христинівської центральної районної лікарні, вул. Б.Хмельницького, 2, м. Христинівка, Черкаської області, ідентифікаційний код 02005473 на користь публічного акціонерного товариства "Уманьгаз", вул. Дерев'янка, 19, м. Умань, Черкаської області, ідентифікаційний код 03361419 - 3 350 грн. 77 коп. - 3% річних, 63 242 грн. 71 коп. - пені та 3 242 грн. 30 коп. витрат на сплату судового збору.

4. В решті вимог - в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 15 липня 2015 року.

Суддя А.В.Васянович