ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.07.2015 Справа № 907/473/15

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом публічного акціонерного товариства „Комерційний інвестиційний банк", м. Ужгород (далі - банк) за участю товариства з обмеженою відповідальністю „Золота Долина", м. Свалява Закарпатської області (як третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача далі - товариство, третя особа) до відділу Державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції, м. Свалява Закарпатської області (далі - орган ДВС) про зобов'язання зняття арешту з майна

представники:

позивача - Сигидін О.І., Мікрюков С.В.,представники за довіреністю;

третьої особи - не з"явився;

відповідача - не з"явився

Позивач звернувся до суду з вимогами про зобов'язання зняття арешту з нерухомого майна - адмінбудинку, що знаходиться по вул. Волошина, 132 у м. Свалява, належить на праві власності третій особі та перебуває в заставі позивача за договором іпотеки від 26.08.2011р. як забезпеченням виконання перед ним третьою особою зобов'язань за кредитним договором від 06.08.2011р. № 04-3/3К-08/11 (з урахуванням додаткових до кредитного договору угод №№ 1,2 від 20.02.11, 23.08.12 - далі - кредитний договір). Вимоги позивача мотивуються наявністю постанов відповідача від 14.12.12, 30.09.13, 09.01.14, 02.04.14, 02.07.14 про арешт майна товариства та оголошення заборони його відчуження у межах виконавчих проваджень за №№ 35547721, 39527553, 41094989, 42659742, 43740019, що перешкоджає позивачеві реалізувати переважне перед іншими кредиторами право на задоволення забезпечених вимог за рахунок предмета іпотеки.

Представники позивача у ході судового розгляду справи наполягають на задоволенні позовних вимог, посилаючись на наявність заборгованості товариства перед позивачем за кредитним договором на суму 2356428,29 грн., що встановлено, в тому числі, рішенням господарського суду Закарратської області від 7.05.15, яке набрало законної сили, у справі № 907/303/15 за позовом ПАТ "Комерційний інвестиційний банк", м. Ужгород до товариства з обмеженою відповідальністю "Золота долина", м. Свалява про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, участі уповноваженого представника у засідання суду не забезпечив та втретє не надав суду письмового відзиву на позов.

Третя особа, участі уповноваженого представника в засідання суду не забезпечила, письмові пояснення по суті спору не надала, адресована йому кореспонденція (ухвали суду від 30.04.15,18.05.15,28.05.15.) повернута до суду з відміткою установи зв"язку „за зазначеною адресою не знаходиться". З огляду на те, що кореспонденція надсилалася судом на адресу, яка зазначена у позовній заяві та яка, згідно наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, є місцезнаходженням останнього, належить вважати, що третя особа належним чином повідомлена про час та місце судового розгляду справи, але не виявила бажання прийняти в ньому участь.

За таких обставин справа вирішується в порядку передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України без участі відповідача за наявними в ній матеріалами.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача у ході судового розгляду та керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та зобов'язання відповідача зняти арешт з майна, що передане в іпотеку позивачеві.

При цьому суд виходив із наступного.

Матеріалами справи встановлено, що банк 06.08.11 уклав з товариством - третьою особою у справі - кредитний договір, загальна заборгованість останнього по якому станом на 28.04.15 складає 2356428,29 грн., що не спростовано ніким із учасників процесу.

Виконання зобов'язань за зазначеним кредитним договором забезпечено договором іпотеки укладеним 26.08.11 позивачем та третьою особою, посвідченим приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко А.Г. та зареєстрованим в реєстрі за № 2848.

За умовами договору іпотеки у забезпечення зобов"язань було передано адмінбудинок по вул. Волошина, 132, у м. Свалява (п.1.1.). Зазначений предмет іпотеки належить іпотекодавцю - третій особі - на підставі договору купівлі-продажу будівлі від 17.04.06. (п.1.2.), вартість вартість предмету іпотеки відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 30270862 виданого 10.06.11 КУП „Свалявське БТІ" становить 2454000, 00 грн. (п.1.3.)

На протязі 2012-2014рр., тобто піля укладення іпотечного договору, щодо третьої особи як боржника органом ДВС винесено постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчих проваджень за №№ 35547721,39527553,41094989,42659742,43740019, за змістом яких накладено арешт на все майно товариства, в тому силі, і на те, що передане в іпотеку. За наведеного позивач як іпотекодержатель вважає порушеним його пріоритетне право на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки та звернувся до суду з даним позовом.

За приписами ст.ст. 1, 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності; іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору; у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки; якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

За змістом ст. 33 цього ж закону визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Приписами ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок звернення стягнення на заставлене майно та на майно, що є предметом іпотеки. Так, звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Частиною 4 ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом (ч.7 вказаної статті).

Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку" (ч.8 вказаної статті).

За таких обставин відповідно до наведених приписів чинного законодавства звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача- іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи органом ДВС постановами у межах виконавчих проваджень №№ 35547721,39527553,41094989,42659742,43740019, накладено арешт на користь інших стягувачів на все майно товариства, зокрема, на майно, що є предметом іпотеки, порушивши при цьому право позивача, як іпотекодержателя, на пріоритетне задоволення своїх вимог за кредитними зобов'язаннями боржника за рахунок предмета іпотеки.

За приписами ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб визначений ст. 16 цього кодексу, або іншим способом, що встановлений законом або договором.

Приписами ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено такий спосіб захисту прав заставодержателя як звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна; ст. 60 цього Закону врегульовано порядок та підстави зняття арешту з майна боржника, накладеного органом ДВС. Так, встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини; копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника; встановлено, що у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

З огляду на наведені обставини справи щодо арешту накладеного органом ДВС на майно товариства, яке передано в іпотеку позивачу як забезпечення виконання зобов'язань товариства за кредитним договором, та приймаючи до уваги, що позивач не є стороною у виконавчих провадженнях, у межах яких накладено арешт на майно, питання про зняття арешту з майна, яке є предметом іпотеки, в судовому порядку належить вирішувати за приписами ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати сплачені позивачем при поданні позову належить відшкодувати за рахунок відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, Законами України «Про іпотеку», «Про виконавче провадження», ст.ст. 4-3, 33, 43, 44-49, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

Зобов'язати відділ Державної виконавчої служби Свалявського районного управління юстиції (89300 м. Свалява Закарпатської області, вул. Першотравнева, 64) зняти арешт з майна - адмінбудинку загальною площею 1112,6 кв.м. у м. Свалява, вул. Волошина, 132 - що належить товариству з обмеженою відповідальністю „Золота Долина" (89300 м. Свалява, вул. Головна, 78, код ЄДРЮФООП 30242635) та передане в іпотеку публічному акціонерному товариству "Комерційний інвестиційний банк" (88000 м. Ужгород, вул. Гойди, 10, код ЄДРЮФООП 19355562) за договором іпотеки від 26.08.11 посвідченим приватним нотаріусом Свалявського районного нотаріального округу Ляшенко А.Г. та зареєстрованим в реєстрі за № 2848.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку передбаченому цим же кодексом. Повний текст рішення складено 17.07.15

Суддя Ушак І.Г.