РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015Справа №910/10886/15

За позовомТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»
провідшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 12 810,00 грн.

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Курочкін О.О., представник за довіреністю;
від відповідача:Медвідь О.І., представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 12 810,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» на підставі договору страхування транспортних засобів №206-01168-12 від 17.05.2012 р., звіту про визначення вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку №31/11/11 від 26.11.2011 р., страхового акта №17017/206 від 30.01.2014 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 15.11.2012 р. за участю застрахованого транспортного засобу «Volvo», реєстраційний номер ВН 8417 СВ по вул. Рівненській, 76а в м. Луцьку здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 21 186,00 грн., а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія «Isuzu NQR», реєстраційний номер АС 1869 ВЕ Антонюка Ю.О. на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди, на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7288338 застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна», позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.04.2015 р. порушено провадження у справі №910/10886/15 та призначено її до розгляду на 03.06.2015 р.

В судове засідання призначене 03.06.2015 р. жоден з учасників судового процесу не з'явився, внаслідок чого, з метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, ухвалою суду від 03.06.2015 р. відкладено розгляд справи на 26.06.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 26.06.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 26.05.2015 р. проти позову заперечив з тих підстав, що при визначенні суми страхового відшкодування позивачем не було дотримано вимог спеціального закону у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки в звіті №31/11/11 від 26.11.2011 р. не було вирахувано коефіцієнт фізичного зносу, який має застосовуватись на підставі Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фону державного майна України від 24.11.2003 р.

Ухвалою суду від 26.06.2015 р. продовжено строк вирішено спору до 12.07.2015 р. та відкладено розгляд справи на 08.07.2015 р.

В ході проведення судового засідання 08.07.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, в той час як відповідач проти позову заперечив.

В судовому засіданні 08.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача і відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2012 р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ламан Транс-Експрес» (Страхувальник) укладено договір страхування транспортних засобів №206-01168-12, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням та/або користування та/або розпорядженням, визначеними цим договором (додатком) транспортними засобами та додатковим обладнанням, встановленим на цих транспортних засобах. Страховик на умовах визначених цим договором відшкодовує шкоду, заподіяну кожному окремому застрахованому транспортному засобу (КАСКО).

Відповідно до п. 2.1 Договору страховими ризиками, за цим договором, є пошкодження та/бо знищення чи втрат ТЗ внаслідок:

- Викрадення - незаконного заволодіння застрахованим ТЗ третіми особами, а також пошкодження ТЗ під час його викрадення;

- ДТП - дорожньо-транспортної пригоди;

- Пошкодження - протиправних дій третіх осіб, не пов'язаних з викраденням застрахованого ТЗ;

- Пожежі - пожежі (в т.ч. самозаймання), удару блискавки, а також вибуху в результаті пожежі;

- Стихійних лих - стихійних лих (повені, бурі, урагану, смерчу, цунамі, шторму, зливи, граду, обвалу, лавини, зсуву ґрунту, виходу підґрунтових вод, паводку, селі та осідання грунту);

- Вплив предметів - зовнішнього впливу на ТЗ сторонніх предметів (у тому числі: видик каменів або інших твердих фракцій з-під коліс транспорту), за винятком випадків, передбачених у п.п. 2.1.3, 2.1.5 Договору.

Договір страхування укладено не термін з 00 год. 17 травня 2012 року по 24 год. 16травня 2013 року (п. 6.1 Договору).

У додатку 1 до Договору, наведено перелік застрахованих позивачем транспортних засобів, серед яких є «Volvo», реєстраційний номер ВН 8417 СВ, 2002 року випуску.

15.11.2012 р. Антонюк Ю.О., керуючи транспортним засобом «Isuzu NQR», реєстраційний номер АС 1869 ВЕ по вул. Рівненській, 76а в м. Луцьку у разі потреби не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого під час руху заднім ходом, скоїв зіткнення з припаркованим транспортним засобом «Volvo», реєстраційний номер ВН 8417 СВ.

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2012 р. по справі №0308/19492/2012 Антонюка Ю.О., внаслідок порушення ним вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.

Відповідно до звіту №31/11/11 від 26.11.2011 р., проведеного суб'єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Озеровим Є.А., вартість матеріального збитку, заподіяного власникові автомобіля «Volvo», реєстраційний номер ВН 8417 СВ на 26.11.2012 р. складає 21 186,00 грн.

Відтак, позивач на підставі договору страхування транспортних засобів №206-01168-12 від 17.05.2012 р., страхового акта №17017/206 від 30.01.2014 р., заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 15.11.2012 р., постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.12.2012 р. по справі №0308/19492/2012, внаслідок завданої шкоди застрахованому транспортному засобу під час спірної ДТП здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 21 186,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №5516 від 30.01.2014 р.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України виплата страхового відшкодування страхувальнику є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми містить стаття 27 Закону України «Про страхування», за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», адже за змістом статті 3 цього Закону одним із принципів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з матеріалів справи, на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Антонюка Ю.О., як особи, яка на законних підставах експлуатувала автомобіль «Isuzu NQR», реєстраційний номер АС 1869 ВЕ, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» на підставі договору у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7288338 зі строком дії з 05.07.2012 р. по 04.07.2013 р., цим полісом встановлено франшизу в розмірі 0,00 грн.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно із статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, які не відшкодовуються страховиком за договором страхування.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності автомобіля марки «Isuzu NQR», реєстраційний номер АС 1869 ВЕ, під керуванням Антонюка Ю.О, тобто особи, яка визнана винною у ДТП, має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відтак, розмір шкоди (як оціненої так і фактично завданої) та коефіцієнт фізичного зносу застрахованого автомобіля підлягають доведенню перед судом сторонами спору належними засобами доказування відповідно до статей 32, 34 ГПК України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Водночас, суд враховує, що ЗакониУкраїни «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачають зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, на що також вказує Верховний Суд України у постанові від 15.04.2015 р. у справі №3-50гс15, проте, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при здійсненні відшкодування обов'язковим є врахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Стаття 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

- з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

- з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

- з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

- з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

- з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відтак, оскільки страховик здійснює відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП транспортним засобом, власник якого застрахував свою цивільно-правову відповідальність, на умовах спеціального нормативно-правого акта, а саме Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», то в даному випадку застосовуються норми цього Закону, а саме статті 29.

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» транспортний засіб «Volvo», реєстраційний номер ВН 8417 СВ - 2002 року випуску. Тобто, станом на дату ДТП автомобілю було 10 років, а відтак мав бути визначений коефіцієнт фізичного зносу.

З наявного звіту №31/11/11 від 26.11.2011 р. вартість матеріального збитку складає:

- вартість робіт - 2 088,00 грн.;

- вартість матеріалів - 798,00 грн.;

- вартість деталей без урахування зносу - 18 300,00 грн.

У пункті 2.3.2 звіту №311/11/11 від 26.11.2011 р. визначено, що коефіцієнт фізичного зносу (по запиту СК «Індіго») не розраховувався.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу має складати: 8 376,00 грн., з яких: 2 088,00 грн. вартість робіт, 798,00 грн. вартість матеріалів, 5 490,00 грн. (18 300 * (1-0,7000) вартість деталей з урахуванням зносу.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

З представленого до відзиву на позовну заяву платіжного доручення №0045907 від 09.10.2014 р. вбачається, що відповідачем відшкодовано шкоду в порядку регресу в сумі 8 376,00 грн. , а тому правові підстави для задоволення позову відсутні.

Крім того, суд зазначає, що долучений позивачем до позовної заяви звіт №31/11/11 від 26.11.2011 р. проведений оцінювачем станом на 26.11.2011 р., в той час як спірне ДТП та договір страхування укладені у 2012 році.

Доводи позивача, викладені у позовній заяві суд вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними доказами та встановленими матеріалами справи.

Судовий збір згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Індіго» відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 10.07.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко