ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015 р. Справа№ 914/1810/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Цар-їжа»
про:розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу від 29.03.2012 р. № 2749 та стягнення неустойки в розмірі 218376 грн. 00 коп.

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Корчинському О. І.

Представники:

Позивача:Чернобай С.С. - представник (довіреність від 12.06.2015 р. № 2302-вих-1361)
Відповідача:Попович Н.Є - представник (довіреність від 15.07.2015 р. №7)

05.06.2015 р. до господарського суду Львівської області за вх. № 1868 поступила позовна заява від Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цар-їжа» про розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу від 29.03.2012 р. № 2749 та стягнення неустойки в розмірі 218376 грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 08.06.2015 р. порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 18.06.2015 р.

17.06.2015 р. до суду за вх. № 24901/15 від представника позивача поступило повідомлення про відсутність обставин, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 62 або п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Ухвалою суду від 18.06.2015 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача, розгляд справи було відкладено на 21.07.2015 р.

В судовому засіданні 21.07.2015 р. оголошувалась перерва до 23.07.2015 р.

Позивач вимоги суду виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

Представник позивача позов підтримав, просив суд задоволити позовні вимоги з підстав, наведених у позовній заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги суду виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

23.07.2015 р. до суду за вх. № 30477/15 від представника відповідача поступило клопотання, в якому він просить суд застосувати позовну давність до позовних вимог та відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача просив суд застосувати позовну давністю до позовних вимог та відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши документи і матеріали, подані до суду, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

29.03.2012 р. між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Цар-їжа» (відповідач) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2749, котрий 29.03.2012 р. посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Красовською А.В., зареєстровано в реєстрі за № 2267 (надалі - Договір; оригінал оглянуто в судовому засіданні, копію долучено до матеріалів справи).

Відповідно до п. 1.1. Договору, продавець (позивач) забов'язується, відповідно до ухвали Львівської міської ради 3-ої сесії 6-го скликання від 30.06.2011 р. № 605, передати у власність покупцю (відповідачу) нежитлові приміщення на 1-му поверсі: 17-1/15,1 кв.м.; 17-2/3,5 кв.м.; 17-3/0,8 кв.м.; 17-4/0,9 кв.м., 17-5/40,1 кв.м.; 17-6/3,0 кв.м.; 17-7/1,5 кв.м.; 17-8/1,3 кв.м., загальною площею 66,2 кв.м., що знаходяться в будинку № 27 по пл. Ринок у м. Львові (реєстраційний номер у реєстрі прав власності на нерухоме майно 5890703).

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що право власності на об'єкт продажу переходить до покупця (відповідача) з моменту сплати повної вартості придбаного об'єкта продажу, отримання акта прийому-передачі об'єкта продажу та держаної реєстрації цього Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, покупець (відповідач) зобов'язаний сплатити продавцеві (позивачу) 1091880,00 грн. за придбаний об'єкт продажу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Враховуючи те, що Договір нотаріально посвідчено 29.03.2012 р., відповідач повинен був сплатити позивачу вартість об'єкту продажу до 28.04.2012 р. включно.

Як стверджує позивач та не заперечує відповідач, повна оплата вартості об'єкту продажу була здійснена відповідачем 03.05.2012 р.

Таким чином відповідач сплатив позивачу кошти за об'єкт продажу за Договором з порушенням строку, встановленого п. 2.1. Договору.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у випадку повної або часткової несплати ціни об'єкта продажу протягом строку, встановленого у п. 2.1. цього Договору, Договір підлягає розірванню, об'єкт продажу повертається продавцю (позивачу), а покупець (відповідач) сплачує неустойку (штраф) у розмірі 20 (двадцяти) відсотків ціни, за яку куплений об'єкт продажу, яка стягується без необхідності обґрунтування її розміру, відповідно до постанови Кабінету міністрів України «Про розмір неустойки за повну несплату покупцями коштів за об'єкти приватизації» від 17.09.2008 р. № 846.

У зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору, позивач, відповідно до норм Закону України «Про приватизацію державного майна» та п. 7.2. Договору, звернувся до суду з позовною заявою про Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу від 29.03.2012 р. № 2749 та стягнення неустойки в розмірі 218376 грн. 00 коп.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Згідно з ст. 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Відповідно до ст. 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства зокрема є свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач повинен був здійснити оплату за придбаний об'єкт продажу згідно умов Договору до 28.04.2012 р. включно, проте відповідачем здійснено оплату лише 03.05.2012 р., що свідчить про порушення відповідачем умов Договору в частині оплати за придбаний об'єкт продажу.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 257 ЦК України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 257 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з ч. 1 ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Підпунктом 4.4.1. підпункту 4.4. пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» роз'яснено, що до дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Оскільки відповідачем сплачено вартість придбаного об'єкту продажу 03.05.2012 р., чим вчинено дії про визнання свого обов'язку, то перебіг позовної давності почався саме з цієї дати.

Підпунктом 4.4.2. підпункту 4.4. пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» роз'яснено, що з урахуванням положення частини четвертої статті 51 ГПК днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Позовна заява безпосередньо подана до господарського суду Львівської області та зареєстрована в канцелярії господарського суду Львівської області 05.06.2015 р. за вх. № 1868.

Отже до вимог позивача про розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу від 29.03.2012 р. № 2749 та стягнення неустойки в розмірі 218376 грн. 00 коп. сплила позовна давність.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач подав до суду письмове клопотання, котре поступило до господарського суду Львівської області 23.07.2015 р. за хв. № 30477/15, в якому заявив про застосування позовної давності до позовних вимог позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволенні позову Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цар-їжа» про розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу від 29.03.2012 р. № 2749 та стягнення неустойки в розмірі 218376 грн. 00 коп. у зв'язку із спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 253, 256, 257, 260, 261, 264, 266, 267, 530, 626, 627, 629 ЦК України, ст. ст. 4, 43, 45 , 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цар-їжа» про розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу від 29.03.2012 р. № 2749 та стягнення неустойки в розмірі 218376 грн. 00 коп. - відмовити повністю у зв'язку із спливом позовної давності.

Повне рішення складено 24 липня 2015 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Цікало А.І.