ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2015 р. Справа № 922/1837/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плужник О.В., суддя Потапенко В.І., суддя Барбашова С.В.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Соляник О.Ю., за довіреністю №38-565/19 від 23.02.15 р.;

відповідача - Хроль Г.Я., за довіреністю №б/н від 01.04.15 р., Радіонова Т.К (директор).

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "НВП "Корд", м. Харків (вх. №3359 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 25.05.15 року у справі №922/1837/15

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків

до ТОВ "Навчально-виробниче підприємство "Корд", м. Харків

про стягнення 123833,53 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь суму 123833,53 грн., у тому числі заборгованість по договору на постачання теплової енергії №9668 від 01.03.2002 р. за спожиту теплову енергію в сумі 54862,61 грн. за період з 01 лютого 2013 р. по 31 грудня 2013 р., суму вартості безпідставно спожитої теплової енергії за період з січня 2014 р. по листопад 2014 р. включно в розмірі 48258,21 грн., 3% річних - 2394,61 грн., суму інфляційних втрат - 18318,10 грн. До вказаної заяви позивач надав докази її відправки відповідачу та платіжне доручення №439 (#88773390) від 17.04.2015 р. про сплату судового збору в сумі 67,55 грн. Ухвалою від 13.05.2015 р. заява про збільшення позовних прийнята судом до розгляду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.05.2015 року по справі №922/1837/15 (суддя Ольшанченко В.І.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ "Навчально-виробниче підприємство "Корд" (61024, м. Харків, вул. Римарська,13, літ. 2 Г, ) на користь КП "Харківські теплові мережі", (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, 11, ) заборгованість за договором №9668 про постачання теплової енергії від 01.03.2002 р. за спожиту теплову енергію за період з 01 лютого 2013 р. по 31 грудня 2013 р. в сумі 54862,61 грн., суму вартості безпідставно спожитої теплової енергії за період з січня 2014 р. по листопад 2014 р. в сумі 48258,21 грн., 3% річних за період з 25.05.2013 р. по 25.05.2015 р. в сумі 2394,61 грн., інфляційні за період з 25.05.2013 р. по 25.05.2015 р. в сумі 18318,10 грн. та судовий збір в сумі 2687,30 грн.

Відповідач, ТОВ "НВП "Корд", не погодився з зазначеним рішенням, звернувся до харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права при його прийнятті. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2015 року по справі №922/1837/15.

Як зазначає відповідач у своїй скарзі, судом першої інстанції встановлено, що показники вузла обліку спожитої теплової енергії розподіляються між споживачами згідно Протоколу розподілу фактично спожитої теплової енергії. Але позивачем не надано, а судом не встановлено кількість споживачів яка існувала на оспорюваний період. Також, судом встановлено, що з 01.01.2014 р. Позивачем постачання теплової енергії виконувалось без укладення договору (угоди) і, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод.

Апелянт згоден із тим, що він повинен оплачувати отриману теплову енергію, але при задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.02.2013 р. по 31.12.2013 р. суд посилається на договір в якому встановлено методику обрахування сум заборгованості і в той же час, судом не встановлено за якою методикою Позивачем обраховується заборгованість за період з 01.01.2014 р. коли даний договір вже не діяв. Таким чином, на думку апелянта, сума вартості безпідставно спожитої теплової енергії, яку постачало КП "ХТМ" у нежитлові приміщення відповідача, за адресою м. Харків вул. Пушкінська, 79/1, в розмірі 48258,21 грн., яка утворилась з січня 2014 року по листопад 2014 р., суд встановив безпідставно, взявши до уваги лише платіжне доручення від 18.12.2014 р. та від 08.01.2015 р.

Як зазначає апелянт, ухвалою господарського суду Харківської області №922/1837/15 від 20.04.2015р. КП "Харківські теплові мережі" було зобов'язано надати розрахунок заборгованості суми позову в розмірі 120456,56 грн., однак до теперішнього часу даний розрахунок надано не було.

Також, апелянт зазначає, що згідно п.4 Постанови Кабінету міністрі України від 3 жовтня 2007 р. № 1198 "Про затвердження Правил користувань тепловою енергією" (далі Постанови) користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією. Відповідно до п. 23 Постанови розрахунки за спожиту тепло енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вуз обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установлено: порядку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно теплового навантаження, визначеного у договорі.

Згідно п. 25 Постанови у договорі зазначається максимальне теплове годинне навантаження за кожним видом і параметром теплоносія на опалення вентиляцію, кондиціювання, максимальне, середньогодинне і середньодобове теплове навантаження на гаряче водопостачання, а також місячний, квартальний та річний обсяг постачання теплової енергії.

На неодноразові спроби (заява про припинення дії старого договору та лист №26/08-14/2 від 26.08.2014р.) укласти новий договір, з проханням надати всі необхідні для цього матеріали, КП "ХТМ" належним чином не відреагувало.

Посилання Позивача у своєму листі №36/тд-3540 від 25.09.2014 р. на неможливість надати Типовий договір, апелянт вважає безпідставним, оскільки це суперечить діючому законодавству, відсутність затвердженого Типового договору не перешкоджає укладенню господарсько-правових договорів.

Таким чином, на думку апелянта, Позивачем не доведено суму нарахування заборгованості за період з 01.01.2014 р., на що судом першої інстанції не було звернуто уваги.

Судом встановлено, що відповідачу було направлено припис - виконати розрахунок теплового навантаження, згідно Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою КМУ №1198 від 03.10.2007р. виконання даного розрахунку не являється обов'язком відповідача.

Крім того, позивач посилається на: акти підписані між балансоутримувачем та позивачем, незважаючи на те, що балансоутримувач, не є стороною спірних відносин, адже договір на постачання теплової енергії №9668 від 01.03.2002 р., який діяв до 31.12.2013 р. укладено між ТОВ "НВП Корд" та КП "ХТМ", отже акти підписані без участі сторін спірних правовідносин не можуть бути засобами доказування в даному випадку.

Незважаючи на вищевикладене, суд не прийняв дані обставини до уваги та не пояснив якими правовими нормами керувався при прийнятті даного рішення.

З огляду на зазначене, апелянт вважє, що рішення господарського суду Харківської області №922/1837/15 від 25.05.2015 р. про стягнення з ТОВ "НВП "Корд" на користь КП "ХТМ" заборгованості на загальну суму 120456,56 грн. винесено з порушенням норм діючого матеріального та процесуального законодавства, а саме ст.ст. 4-7, 34, 43, ГПК України, ст. 526 ЦК України., ст..179, 180 ГК України.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права, надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст.101 ГПК України, повторно розглянувши справу, перевіривши повноту, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, 01.03.2002 р. сторонами був укладений договір №9668 про постачання теплової енергії (надалі - договір), за яким енергопостачальна організація (позивач) зобов'язалася постачати споживачу (відповідачу) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни передбачені цим договором.

Згідно з п. 6.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць, за результатами якого підписується акт на відпуск - отримання теплової енергії.

Відповідно до п. 6.3 договору відповідач зобов'язався за 10 днів до початку розрахункового періоду сплачувати попередню оплату вартості, необхідного обсягу теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Додатками до договору було визначене максимальне теплове навантаження, схема теплотраси, що перебуває на балансі споживача та умови припинення подачі теплової енергії.

На підставі вищезазначеного договору позивач у період з 01 лютого 2013 р. по 31 грудня 2013 р. здійснив відпуск теплової енергії до житлового будинку за адресою: вул. Пушкінська, 79/1, в якому розташоване приміщення, що займає відповідач відповідно до договору оренди, та направив на його адресу рахунки про оплату спожитої теплової енергії, що підтверджується матеріалами справи.

Розрахунок нарахованих за договором сум здійснено позивачем у відповідності до Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. №1198, відповідно до визначеного умовами договору теплового навантаження та низки показників за відповідною формулою.

Відповідно до п. 25 Правил користування тепловою енергією, у договорі зазначається максимальне теплове годинне навантаження за кожним видом і параметром теплоносія на опалення, вентиляцію, кондиціювання, максимальне, середньогодинне і середньодобове теплове навантаження на гаряче водопостачання, а також місячний, квартальний та річний обсяг постачання теплової енергії.

Максимальне теплове навантаження зазначено в додатку №1 "Обсяги постачання теплової енергії споживачу" до договору про постачання теплової енергії №9668 від 01.03.2002 р. та дорівнює 0,004 Гкал/год. Даний додаток, як і договір в цілому, підписаний уповноваженими особами сторін без заперечень та зауважень стосовно даних максимального теплового навантаження та скріплений їх печатками.

З пояснень представника позивача та матеріалів справи вбачається, що величина максимального теплового навантаження відповідачу 0,004 Гкал/год була розрахована та надана до позивача власником будинку - НТУ "ХПІ". Даний факт підтверджується протоколом розподілу фактичного споживання теплової енергії між споживачами, підключеними до загального приладу обліку за адресою: вул. Пушкінська, 79/1, у якому зазначено, що розподіл спожитої теплової енергії, зафіксованої приладом обліку за звітний період, здійснюється на підставі відомості показників приладів обліку спожитої теплової енергії, наданої НТУ "ХПІ", у якому зазначено, що договірне та сумарне теплове навантаження TOB НВП "Корд" складає 0,04 Гкал/год, що в % відношенні складає 5,517% від загального.

Отже, додатками до договору було визначене максимальне теплове навантаження, схема теплотраси, що перебуває на балансі споживача та умови припинення подачі теплової енергії.

Отримані показники вузла обліку спожитої теплової енергії на опалення, виражені в Гкал розподіляються між споживачами згідно Протоколу розподілу фактично спожитої теплової енергії між споживачами, помножується на діючий в цей час тариф на теплову енергію та отримується вартість фактично спожитої теплової енергії за місяць.

Посилання апелянта (відповідача) на те, що позивачем не надано обгрунтованого розрахунку стягуваної суми безпідставні, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позовна заява містить у собі додатки (додаток №2) в яких міститься обгрунтований розрахунок стягуваної суми.

Також, згідно вимог ухвали господарського суду Харківської області на адресу відповідача 61024, м. Харків, вул. Римарська, 13, літ. 2 Г повторно був надісланий обгрунтований розрахунок стягуваної суми боргу, що підтверджується поштовою квитанцією, докази повторного направлення обгрунтованого розрахунку були додані разом з додатковими поясненнями до суду 21 травня 2015 року та містяться у матеріалах справи (а.с. 120-133).

Посилання відповідача на те, що судом не була встановлена кількість споживачів, які існували за спірний період, також безпідставне, оскільки величина максимального теплового навантаження ТОВ НВП "Корд" 0,004Гкал/год була розрахована та надана до КП "Харківські теплові мережі" власником будинку НТУ "ХПІ". Договірне та сумарне теплове навантаження ТОВ НВП "Корд" складає 0,04 Гкал/год, що в % відношенні складає 5,517 % від загального. Копія протоколу розподілу теплової енергії між усіма споживачами, підключеними до загального приладу обліку, встановленому у будинку за адресою вул. Пушкінська, 79/1 надана до матеріалів справи. Таким чином, у вищенаведених протоколах міститься перелік усіх споживачів теплової енергії.

Згідно п. 23 Правил користування тепловою енергією розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

Вузол обліку - це комплект засобів вимірювальної техніки, що занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, на основі показів яких визначається обсяг спожитої теплової енергії, здійснюється контроль за параметрами теплоносія і налагодження режиму роботи теплового обладнання.

Вузол обліку знаходиться на вводі в будинок, пройшов держповірку 28.09.2012 р. та строк чергової повірки 28.09.2016 р., зауважень до його роботи немає. Даний факт підтверджується актом №19681 обстеження вузла обліку теплової енергії від 17.05.2012 р., який складений уповноваженими представниками позивача та відповідального за експлуатацію тепло споживаючих установок НТУ "ХПІ" для чергової перевірки (строк чергової перевірки - до 19.06.2012 року) та актом №21516 від 18.10.2012 р. огляду вузла обліку теплової енергії який складений уповноваженими представниками позивача та відповідального за експлуатацію вузла обліку теплової енергії на ІТП, у якому зазначено, що вузол обліку опломбований після чергової перевірки. Свідоцтво №Д/102. Чергова перевірка повинна бути проведена до 28.09.2016 р.

Система опалення приміщення відповідача є єдиною невід'ємною частиною системи опалення житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1. Централізоване підключення споживача здійснюється одночасно з внутрішньою системою опалення житлового будинку. Підключення і відключення житлового будинку по вул. Пушкінська, 79/1 до джерела теплової енергії підтверджено актами про включення та відключення опалення, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи. Ці акти підписані представниками КП "ХТМ" та балансоутримувача житлового будинку без будь-яких заперечень або зауважень та скріплені печатками.

За таких обставин суд першої інстанції обгрунтовано визнав, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе за договором зобов'язання, не сплатив у визначені договором строки, порядку та розмірі вартість заявленої та отриманої теплової енергії за загальний період з 01 лютого 2013 р. по 31 грудня 2013 р., внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 54862,61 грн.

Таким чином, як правомірно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні, відповідач порушив вимоги договору та вимоги ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, де зазначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних за період з 25.05.2013 р. по 25.05.2015 р. в сумі 2394,61 грн. та інфляційні за період з 25.05.2013 р. по 25.05.2015 р. в сумі 18318,10 грн.

Відповідно до п. 10.1 укладеного між сторонами договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2002 р.

Пунктом 10.2 зазначеного договору сторони визначили, що договір припиняє свою дію у випадках:

- закінчення строку, на який він був укладений;

- взаємної згоди сторін про його припинення;

- прийняття рішення господарським судом Харківської області;

- ліквідації сторін.

Згідно з п. 10.4 договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Відповідач звернувся до позивача з заявою №9668 від 01.03.2002 р. про припинення дії договору, яка отримана позивачем 29.11.2013 р. за вх.№4010/7076, тобто за місяць до закінчення строку його дії, як це передбачено п. 10.4 договору.

Як вказує позивач у письмовому поясненні, на підставі листів відповідача та в зв'язку з не досягнутою сторонами домовленістю стосовно умов договору, на підставі п. 10.4 договору, договір №9668 від 01.03.2002 р. припинив свою дію 31 грудня 2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2014 р. позивач надіслав на адресу відповідача лист №36/Т8-1857 від 14.04.2014 р., яким було направлено 2 примірника оформленого та підписаного з боку позивача договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №14482 від 01.03.2014 р. на приміщення відповідача, що підтверджується копіями вказаного листа та чеку №8523 від 17.04.2014 р.

Як свідчать матеріали справи, відповідач відповіді на лист позивача не надав, договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді №14482 від 01.03.2014 р. не підписав і не повернув позивачу.

Згідно акту обстеження системи теплопостачання об'єкту №174/1233 від 23.09.2014 р. фактична площа, яку займає відповідач ТОВ НВП "Корд" у житловому будинку (гуртожитку №1) балансоутримувачем якого є НТУ "ХПІ", відповідно до договору оренди №42 від 01.05.1999 р. складає 882,4 кв.м. В приміщенні відповідача встановлені опалювальні прилади М-140 в кількості 38 шт. х7 секцій, 3 шт. х 3 секц., 3 шт. х 11 секцій, 1 шт. х 5 секц. Система опалення приміщень відповідача єдина з системою опалення усього житлового будинку. Реконструкція системи опалення у приміщенні відповідача не здійснювалася, що підтверджується даними балансоутримувача будинку. Включення та відключення опалення приміщень відповідача провадиться одночасно з житловим будинком в цілому.

Нарахування відповідачу за фактично спожиту теплову енергію провадиться згідно показників приладів комерційного обліку SONOCAL, встановленого на вводі в житловий будинок з урахуванням теплового навантаження.

Цей акт є підставою для нарахування за фактично спожиту теплову енергію без договору з 01 січня 2014 р. до моменту укладання договору.

Відповідачу було надано припис - виконати розрахунок теплового навантаження, укласти договір з КП "Харківські теплові мережі" та сплатити за спожиту теплову енергію без укладання договору за період з 01.01.2014 р. до укладання договору.

Зазначений акт підписано та скріплено печатками уповноважених співробітників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку ХПІ.

З матеріалів справи вбачається, що КП "Харківські теплові мережі" здійснювало постачання теплової енергії на підставі Розпорядження про початок опалювального сезону 2013-2014 р., 2014-2015 р. у житловий будинок по вул. Пушкінській, 79/1, а відповідно і у нежитлові приміщення, які займає відповідач.

Факт споживання відповідачем теплової енергії з січня 2014 р. по листопад 2014 р. включно підтверджується актами на включення та відключення опалення.

Зазначені акти підписані та скріплені печатками представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будівлі по вул. Пушкінській, 79/1.

Факт використання вище зазначених приміщень та отримання послуг теплопостачання відповідач не заперечує. Посилання відповідача на те, що він не приймав участі у складанні зазначеного акту і на відсутність договору з позивачем не може бути підставою для відмови оплати фактично отриманої та використаної теплової енергії.

Як правомірно зазначив суд першої інстанції в своєму рішенні, відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Згідно зі ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Судом першої інстанції встановлено, що сума вартості безпідставно спожитої теплової енергії, яку постачало КП "Харківські теплові мережі" у нежитлове приміщення відповідача за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 79/1, складає 48258,21 грн., яка утворилась за період з січня 2014 р. по листопад 2014 р. включно.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

14.01.2015 р. позивачем було направлено відповідачу вимогу негайного платежу №ТБ-540 від 18.12.2014 р. та вимогу на погашення заборгованості №2 від 08.01.2015 р., в яких позивач вимагав терміново погасити заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 48258,21 грн., що підтверджується копіями зазначених вимог та чеку №8213 від 14.01.2015 р., але відповідач заборгованість в сумі 48258,21 грн. не сплатив та відповіді не надав.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав, що станом на момент звернення позивача до господарського суду сума вартості безпідставно спожитої відповідачем теплової енергії за період з січня 2014 р. по листопад 2014 р. складає 48258,21 грн.

Відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за договором №9668 про постачання теплової енергії від 01.03.2002 р. за спожиту теплову енергію за період з 01 лютого 2013 р. по 31 грудня 2013 р. в сумі 54862,61 грн., суми вартості безпідставно спожитої теплової енергії за період з січня 2014 р. по листопад 2014 р. в сумі 48258,21 грн., 3% річних за період з 25.05.2013 р. по 25.05.2015 р. в сумі 2394,61 грн. та інфляційних за період з 25.05.2013 р. по 25.05.2015 р. в сумі 18318,10 грн.

Посилання відповідача на те, що позивачем з моменту припинення дії вищевказаного договору не було зроблено жодного кроку для укладення нового договору, спростовуються матеріалами справи.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2015 року у справі №922/1837/15 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 173, 174, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 625, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 49, 99,101, п.1 ст.103, ст.ст.104-105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2015 року у справі №922/1837/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 17.07.15

Головуючий суддя Плужник О.В.

Суддя Потапенко В.І.

Суддя Барбашова С.В.