ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 р. Справа № 918/558/15

Суддя Романюк Р.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Острозького комунального підприємства "Теплоенергія"

про стягнення 46 112 грн. 53 коп.

За участю представників сторін:

Від позивача: Сіндряков О.В. (довіреність №14-104 від 18.04.2014 року)

Від відповідача: Хведась В.А. (розпорядження №77 від 14.06.2012 року)

Обставини справи: Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом до Острозького комунального підприємства "Теплоенергія" про стягнення 46 112 грн. 53 коп., з яких: 3 635 грн. 98 коп. - 3% річних та 42 476 грн. 55 коп. інфляційні.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до Договору купівлі-продажу природного газу №13/2549-ТЕ-28 від 28 грудня 2012 року позивач як постачальник поставив відповідачу, а останній прийняв природний газ на загальну суму 437 998 грн. 12 коп., що підтверджується актами приймання-передачі за січень-червень 2013 року, жовтень - листопад 2013 року та січень 2014 року. Відповідачем проведені розрахунки за одержаний газ в повному обсязі, проте з простроченням строків, передбачених умовами договору купівлі-продажу газу, а тому позивач просить суд стягнути 3 % річних та інфляційні за порушення відповідачем грошового зобов'язання.

16.06.2015р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого останній проти позову заперечує та зазначає, що згідно укладеного Договору про організацію взаєморозрахунків №830/30 від 17.10.2014р. сторони змінили порядок та строки проведення розрахунків за отриманий згідно Договору купівлі-продажу природного газу №13/2549-ТЕ-28 від 28 грудня 2012 року природний газ, а тому вважає що порушення грошового зобов'язання з його боку не було, що робить неможливим нарахування заявлених позивачем 3 % річних та інфляційних.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Продавець) та Острозьким комунальним підприємством "Теплоенергія" (далі - Покупець) був укладений Договір купівлі-продажу природного газу №13/2549-ТЕ-28 від 28.12.2012р., за яким Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ " Національна акціонерна компанія "Нафогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 1.2 Договору, газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

Відповідно до п. 2.1 Договору, Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 332,500 тис. куб. м.

Пунктом 3.3 Договору сторони обумовили, що приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

За умовами п. 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п.11.1 Договору, Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині розрахунків - до їх повного здійснення.

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток сторін.

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв імпортований природний газ за період з січня 2013 року по грудень 2013 включно, в обсязі 334,554 тис.куб.м. на загальну суму 437 998 грн. 12 коп., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу (а.с.16-24).

За твердженням позивача, відповідач несвоєчасно проводив розрахунки за отриманий на підставі Договору №13/2549-ТЕ-28 від 28.12.2012р. природний газ, а тому йому нараховано 42 476 грн. 55 коп. інфляційних та 3 635 грн. 98 коп. - 3 % річних, згідно ст. 625 ЦК України.

Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду справи та вбачається з залучених до матеріалів справи доказів, 17 жовтня 2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області (Сторона перша), Департаментом фінансів Рівненської обласної державної адміністрації (Сторона друга), Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації (Сторона третя), Фінансовим управлінням виконавчого комітету Острозької міської ради (Сторона четверта), Острозькою міською радою (Сторона п'ята), Острозьким комунальним підприємством "Теплоенергія" (Сторона шоста) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (Сторона остання) укладено Договір №830/30 від 17.10.2014р. про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік) (а.с.78-81).

Відповідно до п. 1 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.), предметом договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30.

Згідно п. 3 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.), Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з пунктом 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", Стороні першій у сумі 437 998,12 гривень на підставі рішення Мінфіну.

За умовами п. 4 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.), Сторона перша перераховує на рахунок Сторони другої кошти у сумі 437 998,12 гривень для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню.

Пунктом 5 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.) встановлено, що Сторона друга перераховує на рахунок Сторони третьої кошти у сумі 437 998,12 гривень для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню.

Відповідно до п. 6 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.), Сторона третя перераховує на рахунок Сторони четвертої кошти у сумі 437 998,12 гривень для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню.

Згідно п. 7 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.), Сторона четверта перераховує на рахунок Сторони п'ятої кошти у сумі 437 998,12 гривень для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню.

На підставі п. 8 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.), Сторона п'ята перераховує на рахунок Сторони шостої кошти у сумі 437 998,12 гривень для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню.

За умовами п. 9 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.), Сторона шоста перераховує на рахунок Сторони останньої кошти у сумі 437 998,12 гривень, у тому числі податок на додану вартість 72 999,69 гривень, для погашення заборгованості за спожитий природній газ згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2549-ТЕ-28 за 2013 рік.

Пунктом 11 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.) встановлено, що Сторони у графі платіжного доручення "Призначення платежу" додатково зазначаються "пункт 24 статті 14 та пункт 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", а також дату та номер договору.

Відповідно до п. 15 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.), Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

За умовами п. 17 Договору (№830/30 від 17.10.2014р.), Сторони засвідчують, що після виконання договору вони не маються одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що Відповідач згідно Договору про організацію взаєморозрахунків №830/30 від 17.10.2014р. та постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30, перерахував на розрахунковий рахунок ПАТ "НАК "Нафтогаз України" існуючу заборгованість за поставлений на підставі Договору №13/2549-ТЕ-28 від 28.12.2012р. природний газ.

Відсутність на день розгляду спору заборгованості за поставлений на підставі Договору №13/2549-ТЕ-28 від 28.12.2012р. природний газ та її погашення відповідачем на умовах, обумовлених Договором про організацію взаєморозрахунків №830/30 від 17.10.2014р., підтверджується і представником позивача, присутнім в судовому засіданні.

Тобто, укладенням договору про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 ст.16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014рік") №830/30 від 17.10.2014р., між сторонами у справі, а саме: Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської обласної державної адміністрації, Департаментом житлово-комунального господарства, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконавчого комітету Острозької міської ради, Острозькою міською радою, Острозьким комунальним підприємством "Теплоенергія" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного 13/2549-ТЕ-28 від 28.12.2012р.

Крім того, вказаною угодою сторони засвідчили про відсутність жодних претензій одна до одної.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до част.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, враховуючи, що сторони уклавши Договір про організацію взаєморозрахунків №830/30 від 17.10.2014р. змінили порядок та строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений позивачем на підставі Договору купівлі-продажу природного газу №13/2549-ТЕ-28 від 28.12.2012р. та засвідчили про відсутність майнових претензій одна до одної, то відповідно, у позивача відсутні правові підстави для нарахування санкцій за порушення грошових зобов'язань, які виникли за зміненою угодою.

Слід зазначити, що аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 09.09.2014 року у справах № 5011-1/1043-2012-42/528-2012 та № 5011-35/1533-2012-19/522-2012.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні позову суд відмовляє з покладенням судових витрат на позивача у справі, а тому, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повне рішення складено "16" липня 2015 року

Суддя Романюк Р.В.