КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа№ 910/3760/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Білецький Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Петрашенко В.П. (дов. №28/1 від 10.03.2015 року);

Дубік Г.М. (дов. №28/1 від 10.03.2015 року);

від відповідача - Вознюк Є.В. (дов. №14-167 від 11.06.2014 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "БДО"

на рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2015 року

у справі №910/3760/15-г (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БДО", м. Київ

до національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ

про стягнення 240 000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "БДО" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення 240 000,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі №910/3760/15-г суд вирішив в позові відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження передачі відповідачу актів з урахуванням умов угоди про захист конфіденційної інформації №14/3290/12 від 24.05.2012 року, з огляду на що твердження позивача про те, що строк виконання відповідачем обов'язку щодо оплати наданих послуг настав є недоведеним.

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "БДО" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі №910/3760/15-г та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права та дійшов висновків, які не відповідають обставинам справи. Крім того, позивач зазначає, що послуги за договором були надані відповідачу до 30.01.2013 року, тобто в терміни, передбачені договором. Таким чином, на думку позивача, строк оплати за договором настав.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2015 року прийнято апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" на рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі №910/3760/15-г до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г. та призначено розгляд справи на 17.06.2015 року.

17.06.2015 року до канцелярії суду надійшов відзив №14/2-651 від 17.06.2015 року публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», у відповідності до якого останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні 17.06.2015 року оголошено перерву до 15.07.2015 року на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Рудченка С.Г. на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" на рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі №910/3760/15-г прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуюча суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

В судове засідання, призначене на 15.07.2015 року, з'явились представники сторін, надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду.

Представники позивача просили задовольнити апеляційну скаргу, представник відповідача просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 24.05.2012 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (далі за текстом - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БДО" (далі за текстом - виконавець) укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти № 14/3289/12 (далі за текстом - договір) (а.с. 10-13).

Згідно з п. 1.1. вказаного договору виконавець зобов'язується у 2012 році надати замовнику аудиторські послуги для потреб апарату, послуги з перевірки аудиторською компанією інформації щодо показників касового дефіциту, а також руху грошових коштів замовника для щоквартального надання такої інформації Представництву Міжнародного валютного фонду в Україні, а замовник - прийняти і оплатити ці послуги.

У відповідності до пункту 3.1. договору ціна даного договору становить 240 000 грн. 00 коп. з ПДВ.

Пунктом 10.1. договору сторони дійшли згоди, що даний договір вважається укладеним після прийняття відповідного рішення органом управління (Наглядовою радою) замовника, підписання договору уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками і діє до 01.12.2012 в частині надання послуг, а в частині здійснення розрахунків - до повного їх завершення.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору в частині оплати наданих послуг, у зв'язку з чим виникла заборгованість.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Колегією суддів встановлено, що за своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем договір є договором про надання послуг.

Згідно з п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до розділу 4 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником рахунку-фактури виконавця після надання виконавцем аудиторського висновку, затвердженням замовником звіту виконавця і підписання акту здачі-приймання наданих послуг по відповідному етапу. Розрахунки за надані послуги проводяться протягом 180 банківських днів після прийняття їх замовником (п. 4.2. договору).

Послуги вважаються прийнятими замовником з дати підписання ним акту здачі-приймання наданих послуг (пункт 5.6 договору).

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що на виконання умов укладеного договору про закупівлю послуг за державні кошти №14/3289/12 від 24.05.2012 року позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 240 000,00 грн., про що складені відповідні акти.

Зокрема, 05.12.2014 року між сторонами було укладено Акти приймання-передачі наданих послуг по Договору від 24.05.2012 року №14/3289/12 (1-4 етапи) (а.с. 72-75).

Приписами статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, з урахуванням пунктів 4.2 та 5.6 договору, а також враховуючи, що акти приймання-передачі наданих послуг (1-4 етапи) були підписані сторонами 05.12.2014 року, то строк оплати отриманих послуг настає через 180 банківських днів з дати підписання актів, тобто 20.08.2015 року, про що обґрунтовано зробив висновок суд першої інстанції.

Станом на час звернення позивача до суду з позовом строк виконання зобов'язання у відповідача не настав.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, відповідач буде вважатися таким, що прострочив виконання зобов'язання щодо оплати отриманих послуг зі спливом 180 днів, тобто після 20.08.2015 року. З цього ж моменту буде порушення права позивача і виникнуть підстави для звернення до суду за захистом порушеного права.

Щодо посиалань апелянта на укладену між сторонами угоду про захист конфіденційної інформації №14/3290/12 від 24.05.2012 року колегія суддів зазначає наступне.

Пунктами 5.3. - 5.5. вказаної угоди передбачено способи передачі конфіденційної інформації із зазначенням доказів її отримання (поввідомлення про вручення цінної поштової кореспонденції, актом прийому-передачі від кур'єра або запис у спеціальному журналі).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження передачі відповідачу вказаних актів з урахуванням умов угоди про захист конфіденційної інформації №14/3290/12 від 24.05.2012 року.

Доводи апеляційної скарги щодо виконання послуг позивачем вчасно у відповідності з умовами договору та передачу звітів 01.02.2013 року, що в свою чергу, на думку позивача, є підставою для сплати за надані послуги, колегією суддів відхиляються, оскільки оплата послуг, умовами договору ставиться в залежність від підписання актів здачі-приймання наданих послуг, а позивачем не надано суду належних доказів надсилання відповідачеві зазначених актів у 2012-2013 роках.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що відповідачем не порушено право позивача, оскільки станом на день звернення позивача з позовом до суду не настав строк виконання зобов'язань з оплати отриманих послуг за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 14/3289/12 від 24.05.2012 року, то суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, однак, які не впливають на результат розгляду справи.

З огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд, виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Таким чином, обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі №910/3760/15-г.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "БДО" на рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі №910/3760/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 28.04.2015 року у справі №910/3760/15-г залишити без змін.

3. Справу №910/3760/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз