РІШЕННЯ

09.07.2015Справа №902/763/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 902/763/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазбанк», м. Київ, в особі Вінницької обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк», м. Вінниця,

до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ,

про стягнення 40 300 грн.,

за участю представників:

позивача - Цурка Н.О. (довіреність від 18.12.2013 № 809);

відповідача - Русскіна О.В. (довіреність від 22.05.2015 № б/н).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Укргазбанк» в особі Вінницької обласної дирекції акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - Укргазбанк) звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Дельта банк) 40 300 грн. боргу за надані послуги за типовим договором від 05.08.2014 № 034-він на перевезення валютних цінностей (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 03.06.2015 позовну заяву передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 30.06.2015.

30.06.2015 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на таке: з 03.03.2015 у Дельта банку запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці до 02.06.2015 включно; позивач не подав суду доказів надсилання відповідачу актів наданих послуг за грудень 2014 року, січень 2015 року, лютий 2015 року та отримання їх Дельта Банком.

30.06.2015 позивач подав суду додаткові письмові пояснення, в яких заперечував проти доводів відповідача, посилаючись на те, що: введення тимчасової адміністрації не є підставою для застосування до даного господарського спору Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон); банківська ліцензія Дельта банку не відкликана, а тому підстав для відмови у позові не має.

В судовому засіданні 30.06.2015 було оголошено перерву до 09.07.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

09.07.2015 позивач подав суду додаткові письмові пояснення, в яких вказав таке: за умовами Договору оплата послуг відбувається шляхом надсилання виконавцем замовнику рахунку та акту надання послуг в двох примірниках у відповідному звітному місяці до 5 числа місяця наступного за місяцем в якому надавалися послуги; оплата послуг здійснюється на підставі отриманого від виконавця акту протягом п'яти робочих днів з дня отримання такого акту від виконавця; наразі у позивача наявні всі підписані відповідачем акти; обов'язок відповідача оплатити отримані послуги, виникає не з моменту підписання акту, а саме з моменту отримання послуг; отже, відповідач зобов'язаний оплати отримані за Договором послуги.

У судовому засіданні 09.07.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору та позовні вимоги підтримав повністю.

Також, представник позивача зазначив, що позивач не є кредитором у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», тому застосовувати цей Закон немає підстав.

Крім того, представник позивача вказала на те, що відмова у позові є відмовою в доступі до судового захисту.

Представник відповідача надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечував.

У судовому засіданні 09.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2014 Укргазбанком (виконавець) та Дельта банком (замовник) було укладено Договір, за умовами якого:

- замовник замовляє та оплачує, а виконавець своїми силами та засобами у погоджені дні та години надає замовнику послуги перевезення валютних цінностей в національній валюті України та в іноземній валюті (далі - валютні цінності) (пункт 1.1 Договору);

- перевезення валютних цінностей замовника здійснюється виконавцем між визначеними замовником установами на підставі відповідної заявки замовника, встановленої форми (далі - заявка), що є додатком № 2 до Договору, надісланої виконавцю на електронну адресу до 17:45 години (за київським часом) банківського дня, що передує дню надання послуг з перевезення валютних цінностей, та одночасного повідомлення його про необхідність перевезення валютних цінностей за тел. 044 325 091 89; ; (пункт 1.2 Договору);

- вартість надання послуг виконавцю встановлюється виходячи з діючих тарифів на послуги з перевезення валютних цінностей виконавця (пункт 4.1 Договору);

- виконавець надсилає замовнику рахунок та акт надання послуг в двох примірниках на оплату наданих виконавцем послуг перевезення валютних цінностей у відповідному звітному місяці до 5 числа місяця наступного за місяцем в якому надавалися послуги на адресу замовника. В акті обов'язково фіксується перелік послуг, наданих виконавцем замовнику у відповідному звітному місяці, а також їх вартість (пункт 4.2 Договору);

- оплата послуг перевезення валютних цінностей здійснюється замовником на підставі отриманого від виконавця акту протягом п'яти робочих днів з дня отримання такого акту від виконавця шляхом перерахування відповідної суми коштів (пункт 4.3 Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками і діє протягом одного року з дати його укладення, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором (пункт 8.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Вінницької обласної дирекції Тихолаз Наталією Анатоліївною, яка діяла на підставі довіреності від 08.09.2012, та від відповідача - Корніюком Вадимом Анатолієвичем, який діяв на підставі довіреності від 05.08.2014, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладений позивачем і відповідачем договір за своєю правовою природою є договором надання послуг.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 903 ЦК України встановлено, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач з грудня 2014 року по лютий 2015 року надав відповідачу послуги з перевезення валютних цінностей, що підтверджується такими актами: від 31.12.2014 за грудень 2014 року на суму 15 000 грн.; від 30.01.2015 за січень 2015 року на суму 17 300 грн.; від 28.02.2015 за лютий 2015 року на суму 8 000 грн.

Акт за грудень 2014 року підписаний повноважними представниками сторін та скріплено печатками, інші акти надіслані відповідачу, проте у встановлений Договором строк, Дельта банком не підписані та Укргазбанку не повернуті.

Представники сторін надавали пояснення про те, що на день судового розгляду всі акти підписані, проте суду їх копії не подали.

06.05.2015 позивач надіслав відповідачу лист від 05.05.2015 № п. 31.18 з вимогою оплатити надані послуги та повернути другі примірники актів за січень-лютий 2015 року. Факт надсилання вказаного листа, підтверджується фіскальним чеком від 06.05.2015 № 3324.

Відповідач відповідь на вказаний лист не надав та отримані послуги не оплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги складає - 40 300 грн.

Разом з тим, судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» від 02.03.2015 № 150, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» від 02.03.2015 № 51, згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова Владислава Володимировича.

Інформація про запровадження тимчасової адміністрації у банку і призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб є загальнодоступною на веб-сайті такого Фонду, тобто є загальновідомою.

Таким чином, станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача була запроваджена тимчасова адміністрація.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом, який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону під тимчасовою адміністрацією слід розуміти процедуру виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до статті 34 Закону Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банту України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку та своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах «Урядовий кур'єр» або «Голос України».

Згідно з пунктами 1 та 3 частини п'ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Пунктом 1 частини шостої статті 36 Закону передбачено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті не поширюється та зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону термін «вкладник» вживається у значенні фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

За змістом цієї норми, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття «вкладник», а тому, на них не поширюються винятки з обмеження, встановленого у пункті 1 частини п'ятої статті 36 Закону.

Разом з тим, заявлена до стягнення заборгованість не може бути стягнута з відповідача, оскільки через початок процедури виведення банку з ринку як неплатоспроможного, до спірних правовідносин сторін слід застосовувати положення, якими врегульований порядок задоволення грошових вимог осіб, які мають підтверджені грошові вимоги до неплатоспроможного банку, строк виконання яких настав.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитор банку - це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Отже, у даному випадку виключення, що передбачені пунктом 1 частини шостої статті 36 Закону, до спірних правовідносин не застосовуються, тому що позивач фактично виступає кредитором відповідача.

З урахуванням наведених вище приписів чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що Укргазбанк є саме кредитором Дельта банку, вимоги якого згідно зі статтею 36 Закону під час дії тимчасової адміністрації не задовольняються.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 37 Закону уповноважена особа Фонду має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що уповноважена особа Фонду дала дозвіл на погашення Дельта банком, спірної заборгованості, а тому стягнення за рішенням суду в межах даного спору заявленої до стягнення Укргазбанком заборгованості після запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» від 02.03.2015 № 150, є неможливим та таким, що не відповідає приписам статті 36 Закону.

Порядок та строки подання кредиторських вимог встановлено статтями 45, 49 Закону відповідно до яких: Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах «Урядовий кур'єр» та «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до Банку.

У даному випадку позивач є кредитором банку, що визнаний неплатоспроможним та знаходиться в тимчасовій адміністрації, тому всі кредиторські вимоги позивача не підлягають задоволенню, а повинні розглядатися лише в процедурі ліквідації в порядку, передбаченому статтею 52 Закону та відповідно до вимог цього спеціального нормативного акту, у процедурі ліквідації банку та в порядку особливої черговості.

Посилання представника позивача на незастосування Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не відповідає приписам цього закону викладеним у статтях 36,37 та статі 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

Посилання ж представника позивача на відмову у судовому захисті, спростовується розглядом даної справи по суті.

З огляду на наведене у позові слід відмовити.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 14.07.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук