ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа № 909/1408/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Марко Р.І.

Юрченко Я.О.

розглянувши апеляційну скаргу Прокурора Івано-Франківської області, м.Івано-Франківськ, вул. Грюндвальська, 11 (вих. № 05/2-414вих-15 від 30.03.2015 року)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області

від 16.03.2015 року у справі № 909/1408/14

за позовом: Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, вул.Грюнвальдська,11, м. Івано-Франківськ, в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, вул.Кутузова 18/9, м. Київ - 133, 01601;

до відповідача 1: Ради професійних спілок Івано-Франківської області, пл. Міцкевича, 4, м.Івано-Франківськ, 76000;

до відповідача 2: Майнового комплексу Ворохтянської навчально - спортивної бази "Авангард" ради профспілок Івано-Франківської області, вул. Данила Галицького, 3, смт.Ворохта, м. Яремче, Івано-Франківська область, 78595;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід ЛТД", вул. Тичини, 8 А, м.Івано-Франківськ, 76010;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, вул. Свободи, буд. 309, м. Яремче, Івано-Франківська область, 78500;

про визнання недійсним свідоцтва серії ССС № 201450 від 06.09.07 про право власності на майновий комплекс Ворохтянської навчально - спортивної бази "Авангард" розташованої за адресою: вул. Данила Галицького, 3, смт. Ворохта, м. Яремче, Івано-Франківської області та визнання за державою в особі Фонду державного майна України права власності на майновий комплекс Ворохтянської навчально - спортивної бази "Авангард" розташованого за адресою: вул. Данила Галицького, 3, смт. Ворохта, м. Яремче, Івано-Франківської області до складу якого входить: А - спортивно - житловий корпус площею 1117,9 м.кв., Б - котельня площею 105,7 м.кв., В - склад - ангар площею 96 м.кв., Г - дерев'яний будинок площею 325 м.кв., Д - станція біологічної очистки площею 33,6 м.кв., З - судійська вишка площею 25,4 м.кв., О - підйомник площею 65,6 м.кв., К - підйомник площею 149,8 м.кв., Л - погріб площею 38,8 м.кв., М - склад площею 47,8 м.кв., Н - трансформаторна площею 50,4 м.кв., П - будинок площею 400 м.кв., трампліни № 1-5, вугільна дорога № 6, підвісна дорога № 7, огорожа № 8.

За участю представників сторін:

прокурор: Куцик В.П.;

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: Гураль У.Р., Басюк І.Є. - представники за довіреністю;

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: Верховець В.І. - представник за довіреністю;

від третьої особи 2: не з'явився.

Сторонам роз'яснено їх права та обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК України. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід складу колегії суддів не надходило.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

16.03.2015 року рішенням Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Неверовська Л.М.) у справі № 909/1408/14 за позовом: Першого заступника прокурора Івано-Франківської області, в інтересах держави в особі Фонду державного майна України, до відповідача 1: Ради професійних спілок Івано-Франківської області, до відповідача 2: Майнового комплексу Ворохтянської навчально - спортивної бази "Авангард" ради профспілок Івано-Франківської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід ЛТД", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції в Івано-Франківській області, про визнання недійсним свідоцтва серії ССС № 201450 від 06.09.07 про право власності на майновий комплекс Ворохтянської навчально - спортивної бази "Авангард" розташованої за адресою: вул. Данила Галицького, 3, смт. Ворохта, м. Яремче, Івано-Франківської області та визнання за державою в особі Фонду державного майна України права власності на майновий комплекс Ворохтянської навчально - спортивної бази "Авангард" розташованого за адресою: вул. Данила Галицького, 3, смт. Ворохта, м. Яремче, Івано-Франківської області до складу якого входить: А - спортивно - житловий корпус площею 1117,9 м.кв., Б - котельня площею 105,7 м.кв., В - склад - ангар площею 96 м.кв., Г - дерев'яний будинок площею 325 м.кв., Д - станція біологічної очистки площею 33,6 м.кв., З - судійська вишка площею 25,4 м.кв., О - підйомник площею 65,6 м.кв., К - підйомник площею 149,8 м.кв., Л - погріб площею 38,8 м.кв., М - склад площею 47,8 м.кв., Н - трансформаторна площею 50,4 м.кв., П - будинок площею 400 м.кв., трампліни № 1-5, вугільна дорога № 6, підвісна дорога № 7, огорожа № 8 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, в дохід державного бюджету стягнуто судовий збір.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Івано-Франківської області скаржник звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не надано належної оцінки тому, що передача майнових комплексів Українській республіканській раді профспілок, правонаступником якої після розпаду Союзу РСР стала Рада Федерації незалежних профспілок, а у подальшому Федерація професійних спілок України, до складу якої входить Рада профспілок Івано-Франківської області, жодним чином не мала наслідком зміну форми власності переданого спірного майна, яке і на даний час залишається державним. При цьому, зазначає, що Фонд державного майна України, як власник спірного майна не брав участі у розгляді справи № 6/331, а відтак підстав для застосування у даному випадку положень ст. 35 ГПК України немає.

Згідно автоматизованого розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 07.04.2015 року справу за № 909/1408/14 розподілено до розгляду судді - доповідачу Желіку М.Б., членам колегії суддя Костів Т.С., Марку Р.І. Розпорядженнями голови Львівського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року та 01.07.2015 року вносилися зміни до складу колегії суддів по розгляду даної справи. Відтак, розгляд справи здійснювався колегією суддів у складі головуючого суддів Желіка М.Б., суддів Марка Р.І., Юрченка Я.О. Зазначеному складу колегії суддів відводів не заявляли.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.04.2015 року матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до розгляду в суді апеляційної інстанції, розгляд справи призначено на 29.04.2015 року.

29.04.2015 року, 20.05.2015 року, 03.06.2015 року, 24.06.2015 року, 01.07.2015 року ухвалами Львівського апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги відкладався з підстав наведених у них.

23.04.2015 року від представника Ради професійних спілок Івано-Франківської області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що спірний об'єкт будувався за кошти профспілок, зокрема, Облпрофради, а відтак підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні. Зазначає, що судом вірно застосовано до даних правовідносин положення ст. 35 ГПК України щодо обставин, які встановлені у рішенні по господарській справі № 6/331. Окрім того, вважає, що рада профспілок Івано-Франківської області ніколи не була державною загальносоюзною організацією, а мала статус регіонального профспілкового об'єднання. Відтак, майновий комплекс Ворохтянської навчально-спортивної бази "Авангард" ніколи не відносився до підприємства, установи чи організації союзного підпорядкування, а був новоствореним майном Ради профспілок Івано-Франківської області, право власності на яке набуто в порядку положень ст. 331 ЦК України.

Від реєстраційної служби Яремчанського міського управління юстиції Івано-Франківської області 18.05.2015 року надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутності уповноваженого представника.

Радою професійних спілок Івано-Франківської області 24.06.2015 року подано заяву про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали суду апеляційної інстанції.

У судовому засіданні 15.07.2015 року відповідач 1, третя особа 1 та прокурор участь уповноважених представників забезпечили, які надали пояснення по суті апеляційної скарги та просили врахувати їх при винесенні постанови.

Інші учасники судового процесу участі уповноважених представників у судове засідання не забезпечили, причин неявки суду не повідомили, хоча була належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. Зважаючи на те, що відкладення розгляду справи за обставин, визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК України, є обов'язком лише за умови неможливості вирішення спору в даному судовому засіданні, та керуючись вимогами ст. 102 ГПК України, яка встановлює строки розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають до задоволення, відтак рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 року у справі № 909/1408/14 слід скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржуване рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно положення про відділ капітального будівництва Івано-Франківської обласної ради профсоюзів (схваленого начальником головного управління капітального будівництва ВЦСПС та затвердженого Постановою Президіуму Івано-Франківської обласної ради профсоюзів, протокол № 2, п.23 від 22.02.1973 року) відділ організовує в установленому порядку капітальне будівництво об'єктів профсоюзів на території Івано-Франківської області та працює під керівництвом обласної ради профсоюзів і Головного управління капітального будівництва ВЦСПС.

На відділ капітального будівництва Івано-Франківської обласної ради профсоюзів покладається виконання функцій замовника будівництва санаторно курортних закладів, об'єктів туризму та спорту, будинків союзів, навчальних закладів, будинків культури, будинків техніки, піонерських таборів, житлових будинків і інших об'єктів профсоюзів; відповідальність за виконання планів капітального будівництва і введення в експлуатацію у встановлені строки санаторіїв, пансіонатів, будинків відпочинку, туристичних баз та готелів, кемпінгів, будинків союзів, будинків техніки, профсоюзних курсів, спортивних будівель і інших об'єктів профсоюзів.

Саме з цією метою 28.03.1973 року недобудовану лижну базу в смт. Ворохта передано з балансу Добровільного спортивного об'єднання "Авангард" на баланс відділу капітального будівництва Облпрофради (правонаступником якого є Рада професійних спілок Івано-Франківської області) згідно акту прийому-передачі. Прийом-передача даного об'єкту профспілок був здійснений комісією, спеціально призначеною рішенням президії Облпрофради від 22.02.1973 року на виконання Постанови Президії Всеукраїнської Центральної Ради профспілок від 26.05.1972 року.

Із зазначеного акту вбачається, що початок будівництва зазначеного об'єкту розпочато ще у 1971 році підрядчиком СУ-91 тресту "Нафтогазбуд", Міністерства промислового будівництва УССР. До зазначеного акту передавалася документація, зокрема, щодо відводу земельної ділянки, опису фактичних витрат на будівельно-монтажні і проектно-налагоджувальні роботи з початку будівництва (1971 рік), реєстр документації на відкриття фінансування (справка Ф№6, об'ємна відомість, справка про отримання авансу), відомість про залишок об'єму робіт станом на 01.01.1973 рік.

30.12.1974 року розпорядженням Облпрофради та на основі Акту державної комісії від 27.12.1974 року лижну базу в смт. Ворохта було прийнято в експлуатацію. Даний збудований об'єкт був переданий з балансу відділу капітального будівництва Облпрофради на баланс ДСО "Авангард" правонаступником якого була Крайова рада СТП "Україна", а потім - ФСТ "Україна".

Указом Президії Верховної Ради України "Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави" від 30 серпня 1991 року № 1452-XII та Законом України від 10.09.1991 року № 1540-XII "Про підприємства, установи та організації союзного підпорядкування, розташовані на території України" встановлено, що майно та фінансові ресурси підприємств, установ, організацій та інших об'єктів союзного підпорядкування, розташованих на території України, є державною власністю України.

Згідно ст. ст. 87, 89 ЦК УРСР, 1963 року, ст. 10 Конституції 1978 року профспілкова власність була визнана на рівні з державною (загальнонародною) та захищалася законом. Статтею 20 Закону СРСР "Про професійні спілки, права та гарантії їхньої діяльності" встановлено, що профспілки та їх органи відповідно до законодавства володіють, користуються і розпоряджаються майном та коштами, що належать їм на праві власності.

Відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР "Про захист суверенних прав власності Української РСР" від 29 листопада 1990 року № 506 на території республіки введено мораторій на будь-які зміни форми власності та власника державного майна до введення у дію Закону Української РСР про роздержавлення майна.

Одночасно Указом Президії Верховної Ради України "Про передачу підприємств, установ та організацій союзного підпорядкування, розташованих на території України, у власність держави" від 30 серпня 1991 року № 1452-XII визнано недійсними майнові договори, якими змінено форму власності, укладені під час дії мораторію, встановленого постановою Верховної Ради Української РСР "Про захист суверенних прав власності Української РСР" від 29 листопада 1990 року № 506.

Постановою Верховної Ради України "Про майнові комплекси та фінансові ресурси громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташовані на території України" від 10 квітня 1992 року № 2268-ХІІ передбачено, що майно та фінансові ресурси розташованих на території України підприємств, установ та об'єктів, які перебували у віданні центральних органів цих організацій, до визначення правонаступників загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР передані тимчасово Фонду державного майна України.

Постановою Верховної Ради України "Про майно загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР" від 4 лютого 1994 року № 3943-ХІІ передбачено, що тимчасово, до законодавчого визначення суб'єктів права власності майна загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, розташованого на території України, зазначене майно є загальнодержавною власністю.

Питання щодо суб'єктів права власності зазначеного майна на законодавчому рівні не врегульовано, майно колишніх профспілкових організацій на теперішній час залишається державною власністю, а тому правові підстави для розпорядження Радою профспілок Івано-Франківської області майном загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР (продажу, передачі до статутних фондів господарських товариств, відчуження у будь-який інший спосіб) відсутні.

Статтею 41 Конституції України ст. ст. 231 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до статей 2, 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" речові права на нерухоме майно підлягають обов'язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом; такою державною реєстрацією є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав, зокрема, на нерухоме майно, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Статтею 19 Закону визначено, що підставою для державної реєстрації прав, які посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрали законної сили.

За приписом пункту 10 Переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна (додаток № 1 до пункту 2.1 Тимчасового положення) до числа відповідних документів віднесено, зокрема, рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна та про встановлення факту права власності на об'єкти нерухомого майна.

Згідно з пунктом 5 розділу V "Перехідні положення" Закону до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Реєстрація прав включає в себе, зокрема: прийняття рішення про реєстрацію прав власності або про відмову в реєстрації прав; унесення записів до Реєстру прав; видачу витягів із Реєстру прав про реєстрацію прав (пункт 1.13 Тимчасового положення).

Із врахуванням викладеного, а також того, що майновий комплекс Ворохтянської навчально-спортивної бази "Авангард" був майном загальносоюзних громадських організацій колишнього Союзу РСР, оскаржуваний об'єкт є загальнодержавною власністю і з неї не вибував, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Аналогічної позиції дотримується Верховний суд України при розгляді справ № 2/92 (постанова від 18.11.2014 року), № 16-13-28/17-438-2011 (постанова від 18.11.2014 року), № 5002-5/3128-2011 (постанова від 25.11.2014 року), № 901/2493/13 (постанова від 18.11.2014 року), № 5002-26/3170-2011 (постанова від 25.11.2014 року).

Щодо заявленого представником Майнового комплексу Ворохтянської навчально-спортивної бази "Авангард" клопотання про застосування до даних правовідносин строку позовної даності колегія суддів зазначає наступне.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу (ст. 256 ЦК України). Наслідки спливу строку позовної давності визначенні положеннями ст. 267 ЦК України.

У статті 268 ЦК України наведено вичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність, але в деяких випадках позовна давність не може поширюватися і на інші категорії вимог, хоча це прямо і не зазначено в законі.

Так, позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України), оскільки в даному випадку йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, власник може пред'явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його права.

Із врахуванням зазначеного, подане клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

У зв'язку з зазначеним, а також враховуючи те, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є обґрунтованими, колегія суддів у відповідності до вимог ст. 103, 104 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне задоволивши вимоги апеляційної скарги рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 року у справі № 909/1408/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Судові витрати слід розприділити згідно вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Вимоги апеляційної скарги Прокурора Івано-Франківської області, м.Івано-Франківськ, вул. Грюндвальська, 11 (вих. № 05/2-414вих-15 від 30.03.2015 року) задоволити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 року у справі № 909/1408/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким визнати недійсним витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно - комплекс, Ворохтянська навчально-спортивна база "Авангард", розташоване за адресою Івано-Франківська область, м. Яремче, смт.Ворохта, вул.. Данила Галицького (вул.. Леніна), буд.3, серії ССС № 201450 від 06.09.2007 року.

4. Визнати за державою, в особі Фонду державного майна України право власності на майновий комплекс Ворохтянської навчально-спортивної бази "Авангард" розташованого за адресою вул. Данила Галицького, 3, сел. Ворохта, місто Яремче, Івано-Франківської області, до складу якого входить: А - спортивно-житловий корпус площею 1117,9 м.кв., Б - котельня площею 105,7 м. кв., В - склад-ангар площею 96,0 м. кв., Г - дерев'яний будинок площею 325, 0 м. кв., Д - станція біологічної очистки площею 33,6 м.кв., З - судійська вишка площею 25,4 м. кВ., О - підйомник площею 65,6 м. кВ., К - підйомник площею 149, 8 м. кВ., Л - погріб площею 38,8 м. кВ., М - склад площею 47,8 м. кВ., Н - трансформаторна площею 50,4 м. кВ., П - будинок площею 400,00 м. кВ., трампліни № 1-5, вугільна дорога № 6, підвісна дорога № 7, огорожа № 8.

5. Стягнути з Ради професійних спілок Івано-Франківської області (Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, пл. Міцкевича, 4, ) в дохід державного бюджету (одержувач: УДКСУ у м. Івано-Франківську; код класифікації доходів бюджету: 22030001; МФО одержувача: 836014; р/р3002; код ЄДРПОУ одержувача: 37952250) 14 145,58 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

6. Стягнути з Майнового комплексу Ворохтянської навчально-спортивної бази "Авангард" ради профспілок Івано-Франківської області (Івано-Франківська область, м. Яремче, смт. Ворохта, вул. Данила Галицького, 3, ) в дохід державного бюджету (одержувач: УДКСУ у м.Івано-Франківську; код класифікації доходів бюджету: 22030001; МФО одержувача: 836014; р/р3002; код ЄДРПОУ одержувача: 37952250) 14 145,58 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

7. Стягнути з Ради професійних спілок Івано-Франківської області (Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, пл. Міцкевича, 4, ) в дохід державного бюджету (одержувач: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова; код класифікації доходів бюджету: 22030001; МФО одержувача: 825014; р/р2006; код ЄДРПОУ одержувача: 38007620) 7 072,79 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

8. Стягнути з Майнового комплексу Ворохтянської навчально-спортивної бази "Авангард" ради профспілок Івано-Франківської області (Івано-Франківська область, м. Яремче, смт. Ворохта, вул. Данила Галицького, 3, ) в дохід державного бюджету (одержувач: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова; код класифікації доходів бюджету: 22030001; МФО одержувача: 825014; р/р2006; код ЄДРПОУ одержувача: 38007620) 7 072,79 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

9. На виконання даної постанови Господарському суду Івано-Франківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 17.07.2015 року

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Марко Р.І.

суддя Юрченко Я.О.