ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р.Справа № 923/607/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді: Головея В.М.,

суддів: Шевченко В.В., Ярош А.І.,

при секретарі судового засідання: Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Бєрьозка Ю.В. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Слобожанське» товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія»

на рішення господарського суду Херсонської області від 18.05.2015

по справі № 923/607/15

за позовом Дочірнього підприємства «Слобожанське» товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія»

до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго»

про скасування оперативно-господарської санкції та визнання недійсним рішення комісії

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

Представником відповідача в судовому засіданні не було заявлено клопотання про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, отже фіксація судового процесу не здійснювалась відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 14.07.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2015 року Дочірнє підприємство «Слобожанське» товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Славія» (далі - Агрофірма, позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» (далі - Компанія, відповідач) про скасування оперативно господарської санкції встановлену протоколом №34 від 26.11.2013 засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) №112028 від 30.01.2013 про нарахування вартості недорахованої електричної енергії в сумі 114 347,77 грн. та визнання недійсним рішення комісії з розгляду акту про порушення ПКЕЕ.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення пп. 4.3.1., 4.4. Договору про постачання електричної енергії №3328 від 19.01.2007, п. 6.41. ПКЕЕ та стверджує, що на момент перевірки об'єкт «Артсвердловина» за адресою с/г угіддя 1 км с. Молодіжне, де виявлено порушення ПКЕЕ, не перебував у його володінні у зв'язку із незаконними діями третіх осіб. Крім того, вважає, що акт про порушення ПКЕЕ №112028 від 30.01.2013 підписано неуповноваженою особою, оскільки на дату складання акту така особа вже була звільнена з підприємства.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 18.05.2015 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позивачем не доведено, що акт про порушення Правил № 112028 від 30.01.2013 та рішення комісії Компанії про застосування оперативно-господарської санкції, оформлене протоколом № 1 від 26.11.2013, винесені із порушенням вимог ПКЕЕ.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Агрофірма звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Скарга обґрунтована тим, що рішення господарського суду винесено із порушенням норм матеріального та процесуального права, судом неповністю з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд визнав встановленими обставини, які мають значення для справи, що не були доведені.

08.07.2015 до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив Компанії на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначив, що оперативно-господарські санкції за порушення договору застосовуються незалежно від наявності вини. Тому можливий факт вибуття об'єкта із володіння позивача не впливає на їх застосування. Крім того, належних доказів вибуття об'єкта із володіння позивачем, на його думку, не надано. Акт про порушення ПКЕЕ підписаний уповноваженою особою зі сторони позивача. Вказане обґрунтовує тим, що саме ця особа приймала участь при складанні акта про опломбування та збереження пломби, якими опломбовано двері трансформаторної підстанції на території об'єкта. Також цією особою підписано акт про порушення ПКЕЕ без зауважень, хоча якби вона не працювала, то мала б обов'язково зазначити про це у примітках до акту.

Агрофірма була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення від 15.06.2015, проте представник в судове засідання не з'являвся, про поважні причини неявки не повідомляв та правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Представник Компанії в судовому засіданні 14.07.2015 надав пояснення, в яких просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення господарського суду залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, 19.01.2007 між Компанією (постачальник) та Агрофірмою (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії №3328, за умовами якого, постачальник продає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно із умовам цього договору (п. 1 договору).

Перелік об'єктів та точок обліку споживача, які постачаються електроенергією, зазначено у додатку №5 до договору. Пунктом 1 переліку зазначено об'єкт «Артсвердловина, КТП №1002, С/г угіддя 1 км. с. Молодіжне».

Згідно з п. 2.1 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, та Правилами користування електричною енергією.

За умовами п. п. 2.3.5 даного договору споживач зобов'язався забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

Підпунктом 4.2.3 договору передбачено, що споживач сплачує постачальнику вартість недоврахованої електроенергії розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики обчислення обсягу електричної енергії, недоврахованої унаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ від 05.12.2001р. № 1197, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням таких дій споживача, як самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії, пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку, споживання електричної енергії поза засобами обліку, інших умов, визначених Методикою.

Згідно із умовами пункту 4.4. договору, у разі виявлення однією із сторін порушень умов договору іншою стороною, за які законодавством передбачене застосування санкцій чи які тягнуть за собою збитки, недоотриману продукцію або вигоду тощо, на місці оформлюється двосторонній акт порушень. Акт складається у присутності представників обох сторін договору в двох примірниках. Сторона, дії чи бездіяльність якої стала причиною складання акта, має право внести до акта свої зауваження.

Сторона, яка виявила порушення своїх прав, зобов'язано попередити іншу сторону про необхідність складання акта. Інша сторона не може без поважних причин відмовитись від складання та підписання акта.

У разі відмови відповідальної сторони від підписання акта в акті робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо його на місці складання підписали не менше двох уповноважених представників сторони договору, що складала акт.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» № 575/97-ВР від 16 жовтня 1997 року та пункту 5.1. ПКЕЕ, споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

За приписами статті 714 ЦК України та ст. 275 ГК України споживач електричної енергії (абонент) зобов'язаний оплачувати вартість прийнятих ресурсів (електричної енергії) та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно з пунктом 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії або передавальної організації порушень Правил або умов договору, на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. Споживач має право подати пояснення та зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в ньому.

Господарським судом вірно встановлено, що 30.01.2013 представниками Компанії на об'єкті Агрофірми за адресою с/г угіддя 1 км. с. Молодіжне, здійснено перевірку, за результатами якої складено акт № 112028 про порушення п. 7.6. ПКЕЕ (самовільне підключення споживачем струмоприймачів) та п. 3.3. ПКЕЕ (самовільне зняття пломби №30052591 з дверей КТП-1002, яка на момент обстеження була відсутньою).

Акт складено та підписано представниками Компанії Петровим А.В., Жиленко Д.В. та Шаповаловим А.А., за участю Бурлака О.В., який зазначений в тексті акта як начальник дільниці, підпис якого в акті міститься як свідка (а.с. 47).

Будь-яких пояснень або зауважень щодо змісту складеного акту або мотивів щодо відмови або неможливості його підписання з боку представника споживача складений акт не містить.

В акті про порушення №112028 від 30.01.2013 позивача було повідомлено, що комісія постачальника електроенергії з розгляду складеного акту про порушення буде проводити засідання 05.02.2013.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що акт перевірки №111800 від 27.02.2013 р. відповідає вимогам пункту 6.41 Правил.

Пунктом 6.42 Правил передбачено, що на підставі акту порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менш ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомленим про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначення дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

26.11.2013 в присутності позивача, проведено засідання Комісії, яке оформлено Протоколом № 34 та відповідно до якого комісія прийняла рішення виконати розрахунок недорахованої електроенергії по акту згідно з методикою на суму 114 347,77 грн. (а.с. 52).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено обов'язок суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 629 ЦК України укладений між сторонами договір про постачання електричної енергії від 03.07.2007р. №192 з моменту його укладення набирає силу закону. Він є обов'язковим для виконання обома сторонами і сторони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань за договором.

Відповідно до вимог ст. 235 ГК України за порушення господарських зобов'язань до суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов'язання, що використовуються самими сторонами зобов'язання в односторонньому порядку. До суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов'язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред'явлення претензії порушнику зобов'язання.

Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції зацікавлена сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема: порушення вимог нормативно-правових актів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб'єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Згідно з п.10.2 ПКЕЕ Споживач електричної енергії зобов'язаний, зокрема: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору; додержуватись вимог нормативно-технічних документів та умов договорів; забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок згідно з вимогами нормативно-технічних документів та нормативно-правових актів законодавства України; забезпечувати функціонування власних розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідно до вимог нормативно-технічних документів та паспортних даних заводу-виробника відповідних засобів обліку; своєчасно вживати відповідних заходів для усунення виявлених порушень; забезпечувати збереження і цілісність встановлених на його території (у його приміщенні) розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача.

З матеріалів справи вбачається, що позивач факт відсутності пломби енергопередавальної організації на дверцятах трансформатора не заперечує, проте, обґрунтовуючи позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги, посилається на те, що акт про порушення № 112028 від 30.01.2013 складено у присутності не уповноваженої особи споживача, а саме, Бурлаки О.В., який на момент перевірки був звільнений, отже не мав права підписувати акт про перевірку.

Однак, судова колегія зазначає, що Бурлака О.В., хоча і не є повноправним представником позивача, втім, він і не є представником відповідача, а тому не мав підстав сприяти останньому. Його підпис розцінюється судом, як підпис незацікавленої особи, який підтверджує правильність фіксації в ньому фактів. Також слід зазначити, що у представників відповідача не було підстав сумніватися в його повноваженнях, оскільки він допустив їх до перевірки, чого не може зробити не уповноважена особа. Крім цього, у матеріалах справи міститься копія акту про опломбування та збереження пломб №129827 від 26.07.2012 відповідно до якого за адресою с. Молодіжне здійснено відключення ввідного автомату та встановлено пломбу №30052591 на двері КТП (комплектна трансформаторна підстанція). Тобто, зняття саме цієї пломби зафіксовано у акті про порушення ПКЕЕ. Від імені позивача вказаний акт підписано начальником дільниці Бурлакою О. В., від імені Компанії-повноважними представниками Жиленко Д. В. та Шаповаловим А. А. Як зазначено вище, саме ці електромонтерами брали участь у складанні акту про порушення та підписали його. Звідси випливає, що працівники відповідача, які складали акт про порушення ПКЕЕ, знали Бурлаку О. В. як начальника дільниці та особу, яка від імені позивача взяла відповідальність за збереження пломби на дверях КТП. Останній зі свого боку також не спростував цього факту на момент перевірки.

Проаналізувавши наведені вище фактичні обставини справи у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем, як особою, що є відповідальною за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб відповідно до акта про пломбування та збереження пломб від 26.07.2012 року не доведено відсутності факту порушення умов договору з його боку, а також не надано належних доказів, які б спростовували наявність його вини у здійсненні неналежного контролю за приладом обліку електроенергії.

У зв'язку з цим, колегія суддів приходить до висновку, що формальні недоліки акту про порушення №112028 від 30.01.2013 року не спростовують самого факту правопорушення.

З огляду на вищевказані обставини та норми права, колегія суддів, вважає висновок місцевого господарського суду, стосовно застосування відповідачем до позивача оперативно-господарської санкції за порушення Правил обґрунтованим, оскільки рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості за спожиту електричну енергію, яка не облікована є оперативно-господарською санкцією, яка застосовується до споживача електричної енергії у випадку допущення ним визначених умовами договору та законодавства порушень у галузі споживання електричної енергії. При цьому, судом вірно зазначено, що єдиною визначеною законом підставою для застосування оперативно-господарської санкції є доведений в установленому законом порядку факт протиправної поведінки порушника, доказом якої у галузі споживання електричної енергії є відповідний акт про порушення ПКЕЕ.

За таких обставин судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

Щодо доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає, наступне.

Додаткові документи які були надані позивачем до апеляційного суду разом зі скаргою, судова колегія не приймає до уваги, оскільки останні не розглянуті судом першої інстанції, а позивач не обґрунтував неможливість їх подання до господарського суду з причин, що не залежали від нього.

Посилання позивача, що об'єкт «Артсвердловина, КТП-1002» за адресою с/г угіддя 1 км с. Молодіжне вибував з його володіння, а тому позивач не вчиняв порушень ПКЕЕ, спростовані матеріалами справи, адже п. 4.3.2 договору сторони узгодили, що сторону для якої виконання зобов'язань стало неможливим унаслідок дії непереборної обставини, має не пізніше ніж через п'ять календарних днів письмово попередити іншу сторону про початок, тривалість та вірогідну дату припинення дії обставин непереборної сили. Отже, для застосування відповідачем оперативно-господарських санкцій за порушення ПКЕЕ не має значення, чи перебував на момент перевірки об'єкт у фактичному володінні позивача чи третіх осіб. Позивач, як зобов'язана сторона по договору, повинен забезпечувати на території належних йому об'єктів режим споживання електроенергії, визначений умовами договору та ПКЕЕ. Не має значення і вина, яка у даному випадку виключена законодавством із складу правопорушення. Крім того, позивач не надав жодного достовірного доказу, який би підтвердив, що на момент проведення перевірки об'єкт вибував із його володіння до третіх осіб.

Разом з тим, в обґрунтування своїх доводів апелянт надає копії актів опису майна, протокол по проведенню аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, у переліку яких відсутній об'єкт за договором «артсвердловина», яка має прив'язку до земельної ділянки, тобто є нерухомим майном. Крім цього, в матеріалах справи відсутні належні докази того, що позивач не міг використовувати об'єкт «артсвердловина» та вона не перебувала у його володінні.

Також, судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта про те, що питання застосування оперативно-господарських санкцій вирішувалось не лише на засіданні комісії від 26.11.2013, а була низка засідань як до, так і після цієї дати, оскільки відповідно до абз. 4 п. 6.42. ПКЕЕ рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Підставою для подальшого стягнення є саме рішення комісії, оформлене протоколом та вручене споживачу. Будь-яких обмежень у кількості засідань комісії з розгляду ПКЕЕ законодавством не встановлено. Тому, наявність численної кількості засідань до того засідання, на якому нараховано оперативно-господарські санкції, не свідчить про порушення процедури розгляду актів порушень енергопостачальником. Так само, засідання комісії з розгляду актів порушень ПКЕЕ після прийняття рішення про застосування оперативно-господарських санкцій не свідчить про наявність порушень з боку відповідача. Застосування таких санкцій є правом відповідача і за умови, що він визнає їх необґрунтованими, відповідач має право їх не застосовувати.

З огляду на викладене судова колегія, дійшла до висновку, що місцевий суд повністю встановив та дослідив фактичні обставини справи, дав повну та всебічну оцінку наявним у ній доказам і вмотивовано відмовив у задоволенні позовної заяви КП «Теплопостачання міста Одеси».

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, як зазначалось вище, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсягу, тобто не тільки на підставах викладених у апеляційній скарзі, судова колегія не встановила будь-яких порушень норм матеріального і процесуального права з боку місцевого суду і вважає, що зроблені судом висновки відповідають фактичним обставинам справи, наявним в ній доказам та приписам чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає будь-яких передбачених ст.104 ГПК України правових підстав для скасування рішення місцевого суду.

Керуючись cm.cm. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 18.05.2015 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Головей В.М.

Судді Шевченко В.В.

Ярош А.І.