ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р.Справа № 916/4326/14

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

Від позивача: Кружилін О.М. за довіреністю № 19-296 від 30.12.2014р.;

Від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/4326/14:

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"; в особі, якою є Структурна одиниця Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Слов'янська теплова електрична станція";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "КАМІЛА";

про стягнення 70000,00грн., -

в с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Слов'янська теплова електрична станція" (далі - Позивач) звернулось до товариства з обмеженою відповідальністю "КАМІЛА" (далі - Відповідач) із позовом про стягнення 70 000 грн. посилаючись на наступне.

24.01.2014 між ПАТ «Донбасенерго» та TOB «Каміла»було укладено договір №15 про надання послуг (далі - Договір).

Згідно з п.1.1 Договору TOB «Каміла» (Виконавець) зобов'язалося надати послуги в строки, на умовах і в порядку, передбаченому цим договором, а ПАТ «Донбасенерго» (Замовник ) зобов'язалося прийняти та оплатити послуги.

Згідно п.1.2 договору найменування, вид, обсяги та характеристики послуг зазначені в Додатку №1 до договору.

Відповідно до п.4.1 договору розрахунки за договором проводяться в безготівковій формі у національній валюті України в порядку, передбаченому Додатком №1 до Договору, на підставі рахунку Виконавця та акту про надання послуг.

Згідно з п.5 Додатку №1 до Договору розрахунки з Виконавцем за даним договором здійснюються Замовником в такому порядку: попередня оплата у розмірі 70 000,00 грн. з ПДВ здійснюється після набрання чинності договором на підставі виставленого рахунку; остаточний розрахунок здійснюється на підставі підписаного Сторонами акту приймання наданих послуг на протязі 30 (тридцяти) календарних днів.

На підставі виставленого відповідачем рахунку №620 від 11.02.2014 ПАТ «Донбасенерго» було здійснено 26.03.2014р. попередню оплату у розмірі 70 000,00 грн. з ПДВ. Відповідачем було надано податкову накладну №4 від 26.03.2014р.

Витрати у розмірі 70 000,00 грн. з ПДВ були передані ПАТ «Донбасенерго» на рахунок структурної одиниці «Слов'янська ТЕС» на підставі авізо №471 від 27.03.2014р.

Пунктом 10 Додатку №1 до договору встановлено строк надання послуг: 60 (шістдесят) календарних днів з моменту здійснення попередньої оплати.

З урахуванням дати здійснення попередньої оплати (26.03.2014р.) строк надання послуг (60 календарних днів) сплинув 26.05.2014. Однак відповідач до надання послуг за договором не приступив та у визначений договором строк послуги не надав.

Згідно з п.11.1 договору даний договір набирає чинності у порядку, передбаченому Додатком №1 до Договору, і діє протягом строку, зазначеному в Додатку № 1 до Договору, а в частині взаємних розрахунків - до повного належного виконання Сторонами своїх зобов'язань.

Строк дії договору, визначений п.15 Додатку №1 до договору, сплинув 30.05.2014. На даний час, в силу положень п.11.1 договору, цей договір діє лише в частині взаємних розрахунків між Сторонами.

На адресу відповідача супровідним листом №04/1-2697 від 29.07.2014 було направлено підписану з боку позивача додаткову угоду №1 від 28 квітня 2014 року до договору №15 від 24.01.2014, якою пропонувалося відповідачу врегулювати відносини, пов'язані з двосторонньою відмовою від договору. Зазначена додаткова угода не була підписана відповідачем. На адресу позивача надійшов лист відповідача №07/08 від 26.08.2014 (факсограма вх.№836, яка надійшла 17.09.2014), з якого вбачається, що відповідач наполягає на виконанні своїх зобов'язань за договором.

На адресу відповідача супровідним листом №01/1-3413 від 18.09.2014 було направлено підписану з боку позивача додаткову угоду №1 від 18 вересня 2014 року до договору №15 від 24.01.2014, якою пропонувалося відповідачу врегулювати відносини, пов'язані з двосторонньою відмовою від договору. Зазначена додаткова угода не була підписана відповідачем.

На адресу відповідача супровідним листом №01/1-3413 від 18.09.2014 було направлено підписаний з боку позивача Акт звірки взаємних розрахунків №1 від 18.09.2014 за договором №15 від 24.01.2014. Зазначений акт не був підписаний відповідачем.

В листі №01/1-3413 від 18.09.2014 позивач, крім іншого, повідомляв, що зобов'язання за договором втратило для нього інтерес у зв'язку з простроченням відповідача.

На адресу позивача надійшов лист відповідача №05/09 від 24.09.2014 (факсограма вх.№845, яка надійшла 24.09.2014), з якого вбачається, що відповідач наполягає на виконанні своїх зобов'язань за договором.

Пунктом 5.10 договору визначено, що у випадку ненадання Виконавцем послуг у строк, зазначений у цьому Договорі, Виконавець зобов'язаний повернути Замовникові грошові кошти, отримані як попередня оплата (якщо її здійснення передбачене Додатком №1 до Договору) або повернути останньому зайво сплачені грошові кошти, виходячи із вартості фактично наданих та документально підтверджених послуг, протягом трьох днів з моменту одержання відповідної письмової вимоги Замовника.

На адресу відповідача було направлено Вимогу про повернення грошових коштів у розмірі 70 000,00 грн. (лист №01/1-3525 від 26.09.2014р), яка отримана відповідачем 07.10.2014р., про що свідчать відповідні відмітки на повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Таким чином, строк для повернення грошових коштів, встановлений п.5.10 договору (три дні з моменту отримання письмової вимоги), сплинув 10.10.2014р.

Однак відповідач не виконав вимогу позивача та не повернув грошові кошти, отримані ним у якості попередньої оплати за договором.

При цьому, на адресу позивача знову надійшов лист відповідача №09/09 від 30.09.2014 (факсограма вх.№857, яка надійшла 03.10.2014), з якого вбачається, що відповідач наполягає на виконанні своїх зобов'язань за договором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 530, 612 ЦК України, статтями 174, 175, 193 ГК України, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 70 000 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.12.2014р. суддя Горячук Н.О.) провадження у справі № 916/4326/14 припинено на підставі п. 6 ст. 80 ПК України з тих підстав, що у справі наявні відомості щодо відсутності такою юридичної особи як ТОВ „Каміла" та позивачем не надано доказів що ТОВ „ЛАМИР ТОВ" є правонаступником ТОВ „Каміла".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.04.2015 р. вказана ухвала господарського суду Одеської області скасовано, справа передано на розгляд господарському суду Одеської області з тих підстав, що сама лище зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (стаття 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.

Згідно розпорядження керівника аппарату суду № 459 від 29.04.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/4326/14.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями, справу № 916/4326/14 передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Никифорчуку М.І.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30 квітня 2015р. дана справа прийнята суддею Никифорчуком М.І. до свого провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23 червня 2015р. строк розгляду спору по справі продовжено на 15 днів до 15 липня 2015р. за правилами ст. 69 ГПК України.

15 липня 2015р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення за правилами ст. 85 ГПК України.

При розгляді справи господарським судом встановлена наступне.

Даний позов пред'являвся до ТОВ „КАМІЛА" () 24.10.2014р. за місцем знаходження відповідача у м. Одесі.

Згідно Спеціальному витягу з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 14.04.2015 р. за кодом рахується ТОВ „ЛИМАР ТОВ" (м. Київ, вул..Архітектора Ніколаєва, буд. 7)

З приведеного випливає, що ТОВ „КАМІЛА" () та ТОВ „ЛАМИР ТОВ" () тотожнє підприємство.

Таким чином, станом на день прийняття справи до свого провадження господарським судом Одеської області після скасування апеляційною інстанцією вказаної вище ухвали ТОВ „ЛАМИР ТОВ" () знаходиться м.Києві.

Відповідно до частини 3 ст. 17 ГПК України справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Представник відповідача у засідання суду не з'вився, був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином за наявною у Спеціальному витягу з єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців адресою.

Поштове повідомлення (судова повістка) повернуто до господарського суду із позначкою відділення пошти „повернення із закінченням строку зберігання" у справі) .

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленум Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за яким особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідач відзив на позов не надав. З урахуванням викладеного господарський суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

Вислухавши представника позивача, проаналізувавши надані докази, приписи чинного законодавства, що регулюють відносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу ( ГПК ) України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема : письмовими і речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як випливає з матеріалів справи, приведені Позивачем обставини справи цілком підтверджуються наданими ним доказами, а саме: вказаним вище Договором, Додатками до нього, розрахунком заборгованості.

Проаналізувавши вказані докази, суд приймає їх до уваги як такі що доводять правомірність вимог Позивача. Вказані докази сумніву у суду не викликають.

Посилання Позивача на вищенаведені ним норми ЦК та ГК України суд вважає правильним, оскільки саме цими нормами ЦК та ГК України регулюються правовідносини по даному спору.

Дотепер Відповідач вказану суму боргу не сплатив чим порушив умови Договору та приписи ст. ст.525, 526 ЦК України.

Зворотнього відповідачем в порядку ст. 33 ГПК України не доведено.

Підсумовуючи викладене господарський суд вважає вимоги Позивача законними, в цілому обґрунтованими, доведеними наявними у справі доказами і тому підлягаючими задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44,49,82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" в особі структурної одиниці Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" "Слов'янська теплова електрична станція" - задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАМИР ТОВ» (переіменоване з ТОВ «Каміла») (02225, м. Київ, вул. Архітектора Ніколаєва, буд. 7, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» (83048, м. Донецьк, проспект Тітова, 8-Б; ) в особі Структурної одиниці Публічного акціонерного товариства «Донбасенерго» «Слов'янська теплова електрична станція» (84181, Донецька область, м. Миколаївка, Слов'янська ТЕС; п/р №3471 у ТВБВ №10004/0570 філії Донецьке ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106; ) грошові кошти у розмірі 70 000,00 грн. (сімдесят тисяч грн. 00 коп.) та судовий збір у сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Повний текст рішення складено та підписано 20 липня 2015 р.

Суддя М.І. Никифорчук