Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"14" липня 2015 р. Справа № 927/804/15

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1,

АДРЕСА_1

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрікор Холдинг",

юридична адреса: вул. Шейгусівська, 1А, с. Сергіївка, Прилуцький район, Чернігівська область, 17592;

поштова адреса: вул. Пирятинська, 14, м. Прилуки, Чернігівська область, 17500

про стягнення 310714,07 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - представник, довіреність № 404 від 28.05.2015;

від відповідача: не з'явився

Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрікор Холдинг" про стягнення 310714,07 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач у позовній заяві посилається, зокрема, на те, що відповідач, в порушення умов договору на виконання сільськогосподарських робіт № 3008 від 30 серпня 2013 року, укладеного між сторонами, свої зобов'язання не виконав, своєчасно та в повному обсязі оплату виконаних позивачем робіт не здійснив, в зв'язку з чим у відповідача утворилась перед позивачем заборгованість в сумі 158240,00 грн. Позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 158240,00 грн основного боргу, 143033,68 грн збитків від інфляції та 9440,39 грн 3% річних, всього - 310714,07 грн.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги з мотивів, викладених в позовній заяві.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надав, повноважного представника в судове засідання не направив. Про причини неявки суду не відомо. Про дату, час та місце судового засідання відповідача було повідомлено належним чином. Ухвала про порушення провадження у справі від 08 червня 2015 року, направлена на адресу відповідача, вказану в позовній заяві, отримана уповноваженою відповідачем особою 11 червня 2015 року, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає, що нез'явлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 30 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрікор Холдинг» (Замовник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Виконавець) укладено договір на виконання сільськогосподарських робіт № 3008 (далі - Договір).

Згідно п.1.1 Договору Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов'язання виконати відповідно до умов даного Договору сільськогосподарські роботи зі збирання кукурудзи та соняшнику.

Відповідно до п.1.2 Договору Замовник зобов'язався прийняти виконані сільськогосподарські роботи та оплатити їх вартість в порядку та строки, визначені цим Договором.

Виконавець зобов'язався забезпечити виконання сільськогосподарських робіт, передбачених цим Договором, в термін з 02 вересня 2013 року по 31 грудня 2013 року (п. 2.1 Договору).

Прийомка-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання сторонами Актів прийомки-передачі виконаних робіт, що надаються Виконавцем Замовнику один раз в 5 днів (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору вартість робіт за Договором визначається виходячи з фактичних обсягів робіт та розцінок: збирання кукурудзи - 350,00 грн, без ПДВ; збирання соняшнику - 250,00 грн, без ПДВ, і сплачується Замовником Виконавцю шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця, зазначений в даному Договорі.

Загальна вартість сільськогосподарських робіт, фактично виконаних Виконавцем за цим Договором, фіксується сторонами в Акті прийомки-передачі виконаних робіт (п.3.2 Договору).

Згідно з п.3.3 Договору Замовник здійснює попередню оплату в розмірі 120000,00 грн протягом 5 банківських днів з моменту прибуття сільськогосподарської техніки на територію Замовника.

Неоплачена вартість робіт сплачується Замовником Виконавцю по факту за виконані роботи на підставі Актів виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 банківських днів з дня їх підписання (п.3.4 Договору).

Як свідчать матеріали справи, позивач виконав свої зобов'язання за Договором, зокрема, надав відповідачу послуги зі збирання врожаю сільгоспкультур на загальну суму 531720,00 грн, про що свідчать акти приймання-передачі виконаних робіт від 11 жовтня 2013 року, від 31 жовтня 2013 року, підписані сторонами, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с. 12-13).

Однак, відповідач, в порушення умов Договору, свої зобов'язання не виконав, за надані позивачем послуги своєчасно та в повному обсязі не розрахувався, сплативши лише 373480,00 грн.

Таким чином, станом на день прийняття рішення по справі, борг відповідача становить 158240,00 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зобов'язання, згідно ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що надані позивачем письмові докази доводять ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач доказів своєчасної оплати виконаних позивачем робіт, як і доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини, суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу підлягають задоволенню в повній сумі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 143033,68 грн збитків від інфляції за період з грудня 2013 року по квітень 2015 року та 9440,39 грн 3% річних за період з 11 листопада 2013 року по 01 червня 2015 року.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що сума основного боргу не була своєчасно сплачена відповідачем, відповідно до розрахунку позивача, відповідачу нараховано 143033,68 грн збитків від інфляції за період з грудня 2013 року по квітень 2015 року та 9440,39 грн 3% річних за період з 11 листопада 2013 року по 01 червня 2015 року.

Беручи до уваги, що матеріалами справи підтверджено затримку виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань, суд доходить висновку про правомірність вимог позивача щодо стягнення збитків від інфляції та 3% річних. Вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Агрікор Холдинг" (вул. вул.. Шейгусівська, 1-а, с. Сергіївка, Прилуцький район, Чернігівська область, 17592, р/р 0501 в філії АБ «Південний» у м. Києві, МФО 320917, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; р/р НОМЕР_2 в ПАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 380805, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) 310714,07 грн заборгованості, в тому числі 158240,00 грн основного боргу, 143033,68 грн збитків від інфляції та 9440,39 грн 3% річних, та 6214,28 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 14 липня 2015 року, на підставі ст. 85 ГПК України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 15 липня 2015 року.

Суддя Ю.М. Бобров