ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015 року Справа № 912/1254/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

секретар судового засідання Назаренко С.Г.

представники сторін:

від позивача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Іноземного підприємства "Ліга"

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.06.2015 року у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи",

м. Київ

до Іноземного підприємства "Ліга",

с. Соколівське Кіровоградського району Кіровоградської області

про зобов'язання укласти додаткову угоду, стягнення 214 753,42 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Інформаційні комп'ютерні системи" звернулось до господарського суду із позовом до Іноземного підприємства "Ліга" про: зобов'язання ІП "Ліга" укласти Додаткову угоду № 1 від 20.03.2015 р. до Договору поставки № СКв-0358 від 28.04.2014 р.; стягнення з ІП "Ліга" на користь ПрАТ "Інформаційні комп'ютерні системи" 214 753,42грн, у тому числі основний борг за поставлений товар у розмірі 190 803,03 грн; пеня за прострочення виконання зобов'язання - 21 718,03 грн, 3 % річних - 2 232,36 грн.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 03.06.2015 р. ( суддя Наливайко Є. М. ) у справі № 912/1254/15 позов задоволено повністю - стягнуто з Іноземного підприємства "Ліга" на користь Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" 79 598,61 грн. переіндексованої ( дооціненої ) вартості товару, 11 261,87 грн. пені, 2 232,36 грн. - 3 % річних, 1 861,86 грн судового збору. Припинено провадження у справі в частині зобов'язання Іноземного підприємства "Ліга" укласти Додаткову угоду № 1 від 20.03.2015 р. до Договору поставки № СКв-0358 від 28.04.2014 р. Повернуто з спеціального фонду Державного бюджету Приватному акціонерному товариству "Інформаційні комп'ютерні системи" судовий збір у розмірі 2 433,21 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, Іноземне підприємство "Ліга" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.06.2015 р. по справі № 912/1254/15 в частині стягнення з Іноземного підприємства «Ліга» на користь Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" - 79 598,61 грн. переіндексованої (дооціненої) вартості товару. Відмовити Приватному акціонерному товариству «Інформаційні комп'ютерні

системи» в задоволені позовних вимог по справі № 912/1254/15 в частині стягнення з Іноземного підприємства "Ліга" - 79 598,61 грн. переіндексованої ( дооціненої ) вартості товару.

На обґрунтування апеляційної скарги, Іноземне підприємство "Ліга" послалося на те, що суд першої інстанції, задовольняючи заяву Позивача про зменшення позову від 29.05.2015 р. за вих. № 3487 не мав права змінювати назву позовних вимог. Тобто, фактично обґрунтовуючи можливість стягнення курсової різниці, суд вказав в рішенні «переіндексовану (дооцінену) вартість товару». Позовна вимога про стягнення - 79 598,61 грн. переіндексованої вартості товару не підлягала задоволенню, оскільки зазначена сума по суті являє нараховану на основну суму несвоєчасно сплаченої заборгованості ( 93 656,44 грн. ) курсову різницю, еквівалент якої в доларах США не передбачений в жодному з документів, які були складені в ході виконання умов Договору. Крім того, відповідно до п. 2.5. Договору Сторони погодили, що зміна вартості товару погоджується Сторонами шляхом укладення відповідної додаткової угоди в порядку, встановленим даним Договором. Тобто, для зміни вартості товару, яка визначається в додатках до Договору (п. 1.2. Договору) Позивач та Відповідач повинні за взаємною згодою внести зміни до відповідного додатку.

Також, Відповідач вказує на те, що в Договорі є два пункти, які один одному суперечать, зокрема один пункт встановлює обов'язок змінювати загальну вартість лише за згодою сторін, а інший надає право здійснювати таку зміну вартості договору в односторонньому порядку. Оскільки, п. 2.5. Договору передбачено, що зміна вартості договору погоджується сторонами, то відповідно зміна вартості Договору в односторонньому порядку, як це передбачено п. 2.6. Договору, суперечить ч. 2 ст. 632 ЦК України.Таким чином, п. 2.6. Договору повинен був визнаний судом першої інстанції недійсним.

Відповідач вважає, що Позивач фактично не мав права на звернення до суду за стягненням переіндексованої вартості товару, оскільки це право він отримує після пред'явлення Відповідачу відповідної вимоги про перерахунок вартості товару, а право на пред'явлення такої вимоги він отримує лише після фактичної сплати первинної суми боргу - 93 656,44 грн. Позивачем при зміні ціни договору, був використаний інтернетресурс не передбачений договором, що в розумінні ч. 2 ст. 632 ЦК України є односторонньою зміною договору та відповідно є порушенням договірних правовідносин.

У доповненні до апеляційної скарги Відповідач посилається на безпідставність зазначення в рішенні суду назви стягуваної суми, оскільки в п. 2.6. договору не зазначено такого поняття індекс.

Позивач у відзиві на позов просить апеляційний суд залишити рішення господарського суду Кіровоградської області по справі № 912/1254/15 від 03.06.2015 р. без змін, а апеляційну скаргу Відповідача без задоволення, оскільки вважає рішення суду цілком обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи. Позивач посилається на те, що ним був наданий суду першої інстанції детальний перерахунок ціни поставленого товару у зв'язку зі зростанням курсу долару США, а також документи, що підтверджують таке зростання курсу на відповідні дати. Сторонами у п. 2.6. зафіксований курс на дату укладання договору, а п. 2.6. передбачено порядок перерахунку ціни товару у випадку зміни курсу на день платежу. Таким чином, Позивач вважає, що порядок перерахунку вартості Товару у випадку зміни курсу долара США до гривні вже був погоджений Сторонами у п. 2.6. Договору, і для здійснення такого перерахунку Сторони відповідно до умов п. 9.1. Договору не мають укладати додаткову угоду.

Розпорядженням секретаря судової палати від 23.06.2015 р., у зв'язку із перебуванням судді Євстигнеєва О. С. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. № 1, у відрядженні, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. ( доповідач ), суддів Бахмат Р.М., Науменко І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючого судді - Кощеєва І.М., суддів: Бахмат Р.М., Науменко І.М. Розгляд справи призначено у судовому

засіданні на 07.07.2015 р.

Розпорядженням голови суду від 06.07.2015 р., у зв'язку з виходом на роботу судді Євстигнеєва О.С.- члена постійно діючої колегії суддів, визначеної рішенням зборів суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 року № 1, визначена для розгляду справи колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєва І.М. (доповідач), суддів Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

По справі оголошувалася перерва з 07.07.2015 р. на 16.07.2015 р.

Представники Позивача - Гуринець В.О. ( довіреність № 3089 від 05.05.15 р.), та Відповідача - Глазков А.С. ( довіреність № 2495-13 від 01.09.14 р. ), які були присутні у судовому засіданні, що відбувалося 07.07.2015 р., у судове засідання 16.07.2015 р. - не з'явилися.

Від Позивача надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за відсутністю його представника.

У судовому засіданні 16.07.2015 року була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи - 28.04.2014 р. між ПрАТ "Інком" ( Постачальник ) та ІП "Ліга" ( Покупець ) укладено Договір № СКв-0358 поставки (далі - Договір), відповідно до якого Постачальник зобов'язується поставляти Покупцеві обладнання, передбачене даним Договором (надалі - товар), а Покупець зобов'язується приймати й вчасно оплачувати вартість товару на умовах даного Договору. Номенклатура, асортимент, комплектність, кількість і вартість товару, а також інші необхідні характеристики товару погоджуються сторонами в Додатках до даного Договору, що є невід'ємною частиною даного Договору з дати їх підписання сторонами ( п. 1.2. Договору).

Ціна товару вказується сторонами в Додатках до даного Договору ( п. 2.1. Договору).

Пункт 2.2. Договору визначає, якщо інше не зазначено у відповідних Додатках до даного Договору, Покупець здійснює оплату загальної вартості, зазначеної у відповідному Додатку до

даного Договору, в наступному порядку: передплата в розмірі 70% від загальної вартості товару, вказаної у відповідному Додатку до Договору, здійснюється Покупцем протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати підписання сторонами відповідного Додатку до даного Договору ( п. 2.2.1 договору ); остаточна оплата вартості поставленого товару здійснюється покупцем протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати поставки товару та підписання сторонами документів про прийом-передачу товару ( п. 2.2.2 договору ).

Згідно п. 2.6 Договору у випадку збільшення або зменшення на день оплати курсу долара США НБУ в порівнянні з курсом на дату видачі рахунку більш ніж на 4%, вартість неоплаченого Товару, зазначеного у Договорі та/або відповідному Додатку, може змінюватися пропорційно зміні курсу НБУ на вимогу кожної із Сторін в односторонньому порядку та розраховується за наступною формулою:

С = В х (К2/К1) грн. , де:

С - кінцева вартість Товару у національній валюті України, що підлягає сплаті за даним Договором після зміни вартості неоплаченого Товару по вищевказаній формулі;

В - ціна неоплаченого Товару в національній валюті України, яка підлягає зміні у зв'язку зі зміною курсу НБУ;

К2 - курс НБУ на дату здійснення перерахунку ціни за формулою;

К1 - курс НБУ на дату підписання відповідного Договору та/або Додатку.

Сторони використовують курс НБУ, визначений на офіційному сайті НБУ http://bank.gov.ua/control/uk/curmetal/detail/currency?period=daily. Сторони домовилися при застосуванні вищезазначеної формули використовувати курс НБУ, визначений на офіційному сайті НБУ на дату, яка є найближчою до відповідної дати, за якою визначаються коефіцієнти К1 та К2. На дату підписання Договору курс НБУ складає 1138,32 грн за 100 доларів США.

Відповідно до Додатку до Договору, підписаного сторонами 28.04.2014 р. - Специфікація товару, відповідно до якої загальна вартість товару з ПДВ складає 312 188,15 грн. П. 2 Додатку № 1 визначає, що поставка товару за даним Додатком № 1 до Договору здійснюється на умовах DDP м. Кіровоград, пр-кт Промисловий, 14 у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів ІНКОТЕРМС 2010 протягом 35 робочих днів з дати надходження на поточний рахунок Постачальника суми авансу, передбаченого п. 3.1. даного Додатку.

Порядок оплати загальної вартості товару за даним Додатком № 1 до Договору визначається пунктом 3: передплата у розмірі 70 % від загальної вартості товару, що складає 182 109,76 грн. , крім того ПДВ - 36 421,95 грн. , усього з урахуванням ПДВ - 218 531,71 грн. сплачується покупцем протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати підписання сторонами даного Додатку № 1 до Договору ( п. 3.1. ); остаточна оплата загальної вартості товару здійснюється покупцем протягом 5 (п'яти) банківських днів з дати підписання сторонами документів про прийом-передачу товару ( п. 3.2. ).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

П. 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

28.04.2014 р. Постачальником був виставлений рахунок № СКв8810-Опл на суму 218 531,71 грн. з ПДВ, який був сплачений Покупцем 15.05.2014 р., про що свідчить копія виписки по особовому рахунку Постачальника.

На виконання умов Договору та Додатку № 1 до нього ПрАТ "Інком" - 05.06.2014 р. поставив на адресу ІП "Ліга" товар, що був передбачений Специфікацією, на загальну суму 312 188,15 грн., про що свідчить акт № СКв-8801 прийому-передачі обладнання до Договору № Скв-0358 від 28.04.2014 р.

Проте Покупець не здійснив оплату у розмірі 30 % вартості товару, як то було передбачено п. 3.2. Додатку № 1 та п. 2.2.2 Договору протягом 5 банківських днів з дати поставки товару та підписання сторонами документів про прийом-передачу товару.

Позивач виконав свої зобов'язання по поставці товару на загальну суму 312 188,15 грн, проте станом на день подання позову до господарського суду Відповідач виконав свої зобов'язання лише частково, оплативши товар в сумі 218 531,71 грн.

20.04.2015 р. ІП "Ліга" сплатило залишок несплаченої суми у розмірі 93 656,44 грн, про що свідчить платіжне доручення № 597 від 20.04.2015. У зв'язку із такою сплатою Позивач зменшив позовні вимоги відповідно до заяв № 3115 від 28.04.2015 р. та № 3487 від 29.05.2015 р., які були прийняті господарським судом.

Наведене свідчить, що ІП "Ліга" виконало свої зобов'язання щодо оплати товару із порушенням умов Договору, оскільки така оплата мала бути здійснена протягом п'яти банківських днів із дати поставки товару, яка відбулася 05.06.2014 р., отже остаточна оплата мала бути здійснена у строк до 12.06.2014 р. включно.

Саме у зв'язку із таким порушенням зобов'язань покупця ПрАТ "Інком" і було заявлене до стягнення 79 598,61 грн. боргу, назвавши його основною заборгованістю (позовна заява), курсовою різницею ( заява № 3115 від 28.04.2015 р. ), сумою переіндексації вартості поставленого товару у зв'язку із зростанням курсу долара США ( заява № 3487 від 29.05.2015 р. ), 11 261,87 грн. пені та 2 232,36 грн. 3% річних.

Приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Встановивши порушення Відповідачем договірного зобов'язання в частині повної оплати отриманого товару, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з Відповідача - 2 232,36 грн. 3 % річних.

Крім того, сторонами в п. 5.3. Договору встановлено, що у випадку порушення Покупцем строків оплати, Покупець виплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Порушення Відповідачем договірного зобов'язання в частині строків повної оплати отриманого товару, стали обґрунтованою підставою для задоволення місцевим судом вимог Позивача про стягнення з Відповідача - 11 261,87 грн. пені з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог № 3487 від 29.05.2015 р., відповідно до якої було нараховано пеню на суму 93 656,44 грн. за період з 13.06.2014 р. по 12.12.2014 р., відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України.

Щодо вимог Позивача про стягнення 79 598,61 грн. переіндексованої ( дооціненої ) вартості товару, задоволених господарським судом і з якими не погоджується Відповідач та просить скасувати рішення суду у вказаній частині.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд, дійшовши висновку, що позов в частині стягнення суми дооціненої вартості неоплаченого у встановлений Договором строк товару у відповідності до умов та за передбаченою п. 2.6 Договору формулою у розмірі 79 598,61грн. підлягає задоволенню, обґрунтовано взяв до уваги, що зазначений розмір вартості неоплаченого товару, заявлений Позивачем до стягнення, по суті є заборгованістю Відповідача, визначеною у порядку, передбаченому умовами Договору ( п. 2.6 ), що виникла у

зв'язку із зростанням курсу долара США, визначеного НБУ на дату оплати товару, більше ніж на 4 % у порівнянні з курсом долара США, визначеного НБУ на дату видачі рахунку. Різне найменування Позивачем цієї заборгованості, як-то: основна заборгованість, курсова різниця, сума переіндексованої вартості, не змінює суті цієї заборгованості. Відсутність визначення ціни товару у грошовому еквіваленті іноземної валюти, у сукупності з конкретними обставинами справи, не стосуються суті заявлених вимог Позивачем. Оскільки відповідно до змісту п. 2.6 Договору значення К1 складає 1138,32 грн. за 100 доларів США. при здійснені перерахунку значення вказаного коефіцієнту склало 1138,3201 грн. за 100 доларів США, що за формулою, погодженою сторонами у Договорі, правильна сума вказаної заборгованості склала 79 607,97 грн. ,

Судова колегія погоджується з таким висновком господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 627, 628, 638 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( ст. 204 ЦК України ).

Договір, згідно ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Ціна в договорі, відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України встановлюється за домовленістю сторін, а частиною 2 цієї статті встановлено, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Ст. 524 ЦК України визначає, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

У відповідно зі ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З наведеного слідує, що положення чинного законодавства не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни Національним банком України курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

П. 2.6. Договору сторонами погоджено умову, при настанні якої зацікавлена сторона в односторонньому порядку може змінити вартість неоплаченого товару, зазначеного у Договорі та/або відповідному Додатку, та формулу, за якою здійснюється перерахунок (зміна) вартості такого товару.

Умова, яка надає можливість здійснити перерахунок вартості товару, передбачає настання такої обставини, як збільшення або зменшення більш ніж на 4% на день оплати курсу долара США НБУ у порівнянні з курсом на дату видачі рахунку. У даному випадку при визначенні рівня збільшення або зменшення курсу долара США за даними НБУ порівнюються курси вказаної валюти по двом датам: на день оплати і на день видачі рахунку. У разі якщо при такому порівнянні збільшення або зменшення курсу долара США до гривні має показник, що перевищує 4% кожна із сторін наділена правом визначити вартість товару за формулою, вказаною у цьому ж пункті Договору.

У формулі, яка застосовується лише при настанні вищезазначеної умови, використовуються інші показники курсу валюти, які також конкретно визначені сторонами - К1 і К2. Значення вказаних показників сторони погодили наступним чином:

К2- курс НБУ на дату здійснення перерахунку ціни за формулою;

К1 - курс НБУ на дату підписання відповідного Договору та/або Додатку.

Незважаючи на те, що сторонами у даному пункті погоджені різні підходи для визначення дати станом на яку НБУ встановлено курс долара США, проте вони використовуються у кожному випадку самостійно, незалежно та не суперечать один одному. Крім того, зміст даного пункту не містить будь-яких застережень, які б виключали можливість сторони Договору при наявності заборгованості, тобто неоплаченої вартості товару, змінювати вартість товару в сторону збільшення чи зменшення при оплаті виданого постачальником рахунку на суму попередньої оплати (неповної вартості товару). За таких обставин Позивач вправі при визначенні рівня зміни курсу долара США НБУ взяти до уваги дату видачі рахунку на попередню оплату незалежно від того оплачений вказаний рахунок чи ні. При цьому, умовами Додатку №1 Договору порядок оплати не містить обов'язку Постачальника щодо видачі рахунку для здійснення Покупцем остаточної оплати вартості отриманого за Договором товару.

Отже, висновок суду першої інстанції, що зміст п. 2.6 Договору не суперечить вимогам чинного законодавства та іншим умовам Договору є обґрунтованим.

Твердження Відповідача викладені в апеляційній скарзі на суперечність положень пунктів 2.5 та 2.6 Договору, оскільки п. 2.5 встановлено обов'язок змінювати загальну вартість товару за згодою сторін, а п. 2.6 передбачено право сторони здійснювати таку зміну в односторонньому порядку , а тому відповідно до приписів частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України та пункту 1 статті 83 Господарського кодексу України має бути визнаний судом недійсним, колегія суддів вважає безпідставним з огляду на наступне.

Сторонами у п. 2.6. Договору погоджено зміна вартості неоплаченого товару, яка здійснюється за встановленою формулою при настанні певної умови, тобто учасники договору домовилися про дооцінку вартості товару, за який не здійснена оплата, що відповідає приписам ч. 2 ст. 632 ЦК України, яка встановлює, що зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Не вбачається будь-яких протиріч чи суперечностей вимогам чинного законодавства у змісті п. 2.5 та п. 2.6 Договору у кореспонденції з іншими умовами Договору, зокрема, п. 9.1, згідно якого сторони за взаємною згодою можуть внести в даний Договір необхідні доповнення або зміни шляхом підписання відповідних додаткових угод, які набиратимуть чинності після їх підписання уповноваженими представниками сторін, крім випадків, передбачених пунктом 2.6 Договору.

Таким чином, місцевий суд дійшов обгрутованого висновку про відсутність підстави для визнання п. 2.6 Договору недійсним, а відповідно і застосування господарським судом права, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Погоджується колегія суддів і з висновком господарського суду про не обґрунтованість позицію Відповідача стосовно відсутності у Позивача права на звернення до господарського суду з даним позовом, так як на момент його подачі, на думку Відповідача, ним не була здійснена остаточна оплата вартості отриманого товару, у Позивача не виникло право на пред'явлення до нього вимоги про перерахунок вартості у відповідності до вимог п. 2.6 Договору, а така вимога має передувати зверненню до господарського суду за захистом порушеного права. Зазначене твердження не відповідає умовам укладеного між сторонами Договору, оскільки вони не містять обов'язковості досудового врегулювання спору взагалі і у випадку перерахунку вартості за приписами п. 2.6 Договору зокрема.

Спростовується матеріалами справи і заперечення Відповідача щодо використання Позивачем курсу долара США, визначеного не офіційним сайтом НБУ, оскільки Позивач при пошуку курсу валют станом на необхідні дати користувався саме тим сайтом, який передбачено сторонами у Договорі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд вмотивовано, правильно застосувавши норми матеріального права, задовольнивши позовні вимоги Позивача, стягнув з Відповідача - 79 598,61 грн. переіндексованої (дооціненої) вартості товару, 11 261,87 грн. пені, 2 232,36 грн. 3% річних.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, суперечать матеріалам справи та не спростовують належно встановлених судом обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іноземного підприємства "Ліга" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 03.06.2015 р. у справі № 912/1254/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 17.07.2015 року

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя Р.М.Бахмат

Суддя О.С. Євстигнеєв