ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" липня 2015 р.Справа № 914/1216/15

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До відповідача: Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК", в особі Відділення №2 Філії Публічного акціонерного товариства "Імексбанк"

Про стягнення 87473,58 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3, представник за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою до відповідача - Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК", в особі Відділення №2 Філії Публічного акціонерного товариства "Імексбанк", у якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 73631,18 грн., суму пені у розмірі 7040,41 грн., 3% річних у розмірі 764,23 грн. та інфляційні у розмірі 6037,76 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 17.04.2015р. було порушено провадження у справі № 914/1216/15.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 06.05.2015р. справу №914/1216/15 передано за територіальною підсудністю до господарського суду Одеської області.

18.05.2015р. справа № 914/1216/15 надійшла до господарського суду Одеської області та згідно даних автоматичного розподілу справ між суддями передана на розгляд судді господарського суду Одеської області Д'яченко Т.Г., у зв'язку з чим ухвалою суду від 20.05.2015р. справу було прийнято до свого провадження суддею Д'яченко Т.Г.

Відповідачем - Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" відзиву на позовну заяву та витребуваних судом документів не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином, шляхом надіслання ухвал суду на юридичну адресу, що вбачається з наявних у матеріалах справи поштових повідомлень про вручення. За наведених обставин, суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

12 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" (Банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Клієнт) укладено договір банківського рахунку №38, згідно умов п. 1.1 якого Банком було прийнято на себе зобов'язання відкрити Клієнту поточний рахунок (рахунки) у національній валюті НОМЕР_1 та приймати і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, виконувати розпорядження Клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком у межах, встановлених операційним часом банку, а саме: понеділок - четвер з 9:00 до 13:00 та з 14:00 до 16:00, п'ятниця та передсвяткові дні з 9:00 до 13:00 та з 14:00 до 15:00.

У відповідності до положень п. п. 2.3.3, 2.3.4 Договору Банк прийняв на себе зобов'язання, зокрема, належним чином виконувати умови договору, своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до діючого законодавства та нормативно-правових актів НБУ, приймати та виконувати протягом операційного часу розрахунково-касові документи Клієнта, після операційного часу приймати розрахункові документи та виконувати доручення Клієнта, якщо розрахунковий документ надійшов до Банку після операційного часу, виконати таке доручення Клієнта, не пізніше наступного операційного дня.

В свою чергу, з урахуванням положень п.п. 2.2.1, 2.2.7 договору Клієнт набув право, зокрема, самостійно розпоряджатись коштами на рахунку, керуючись вимогами чинного законодавства, давати доручення на списання коштів зі свого рахунку, використовуючи наступні види платіжних інструментів: платіжне доручення, акредитив.

Як вбачається з письмових пояснень позивача, на банківському рахунку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 були розміщені грошові кошти у розмірі 73655,36 грн., що також вбачається з довідки Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" від 13.11.2014р. № 19/374 (копія а.с. 31).

Як зазначається позивачем, ще 27.10.2014р. на суму 26617,73 грн., 28.10.2014р. на суму 46029,71 грн., 03.11.2014р. на суму 983,74 грн. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було видано банку 3 платіжних доручення на перерахування грошових коштів з рахунку Клієнта на рахунки контрагентів позивача, однак вказані платіжні доручення були залишені банком без виконання та на момент розгляду позовних вимог у суді залишаються не виконаними.

Відповідно до п. 4.1 договору за несвоєчасне чи неналежне виконання розпорядження Клієнта щодо перерахування його коштів, Банк сплачує Клієнту пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно або неналежно списаної суми платежу за кожен день прострочення.

У зв'язку з простроченням виконання поданих до банку платіжних доручень від 27.10.2014р. на суму 26617,73 грн., від 28.10.2014р. на суму 46029,71 грн., від 03.11.2014р. на суму 983,74 грн., позивачем здійснено розрахунок пені, 3% річних, інфляційних. Так, відповідно до даних такого розрахунку за відповідачем рахується пеня у розмірі 7040,41 грн., 3% річних у розмірі 764,23 грн. та інфляційні у розмірі 6037,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано допущенням Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" істотних порушень умов діючого договору банківського рахунку №38 від 12 грудня 2012 року, які полягають у невиконанні банком платіжних доручень клієнта, що призводить до неможливості розпоряджатись розміщеними на банківському рахунку коштами та направлені стягнення грошових коштів позивача, пені, 3% річних, інфляційних у загальному розмірі 87473,58 грн.

Як встановлено судом, відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015 р. №330 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 27 травня 2015 року прийнято рішення № 105 "Про початок процедури ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27 травня 2015 р. до 26 травня 2016 р. включно.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

В силу статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" прийнятих на себе зобов'язань за умовами договору банківського рахунку №38 від 12 грудня 2012 року.

Між тим, спірні правовідносини сторін мають певну специфіку, оскільки відповідачем у справі є банківська установа, що відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 105 від 27.05.2015, з 27 травня 2015 року ліквідується.

Відповідно до частин 5, 6 статті 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Статтею 1 Закону Україну "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Відповідно до ч. 4 ст. 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Згідно п.п.3,4 ч.2 ст. 46 вказаного Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду, строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку;

Частиною 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

З урахуванням ч. 2 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи:

1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;

2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;

3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Вказані положення діючого законодавства засвідчують те, що вимоги кредиторів Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" підлягають розгляду та задоволенню ліквідатором в межах ліквідаційної процедури банку.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, як такі, що заявлені поза межами ліквідаційної процедури, задоволенню судом не підлягають, у зв'язку з чим в задоволенні таких вимог судом відмовляється.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України, у зв'язку з відмовою в позові витрати по сплаті судового збору на відповідача не покладаються.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Повний текст рішення складено 24 липня 2015 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Суддя Т.Г. Д'яченко