ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2015 р. Справа № 918/634/15

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Щербині С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення збитків (упущеної вигоди) в сумі 74 573 грн. 33 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_3, договір про надання правової допомоги №01/НОГ-2015

від 05.06.2015 р.;

від відповідача - ОСОБА_4, довіреність №612 від 26.03.2015 р.

В судовому засіданні 20 липня 2015 року, відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, , позивач) звернулася до господарського суду Рівненської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2, відповідач) про стягнення збитків (упущеної вигоди) в сумі 74 573 грн. 33 коп..

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 09 червня 2015 року порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 06 липня 2015 року.

15 червня 2015 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло письмове підтвердження про те, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, а також немає рішення цих органів з такого спору (а.с. 53).

06 липня 2015 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову. (а.с.56-58).

Крім того, 06 липня 2015 року представником позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подано клопотання про долучення оригіналу платіжного доручення №152 від 06.07.2015 року. (а.с.67-68)

06 липня 2015 року в судовому засіданні оголошено перерву до 20 липня 2015 року для подачі додаткових доказів.

20 липня 2015 року представником позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подано клопотання про доручення документів. (а.с.72-75, 76-86)

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судових засіданнях заперечив проти задоволення позову у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22 вересня 2014 року у справі №918/792/13 за позовом ФОП ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення збитків (упущеної вигоди) в сумі 98 728 грн. 92 коп., встановлено, що 01 вересня 2011 року між Дубенським районним споживчим товариством та ФОП ОСОБА_2 укладено договір оренди основних засобів №43, об'єктом оренди за яким був кафетерій, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

Пунктом 9.4 договору сторони погодили, що у разі відчуження орендодавцем основних засобів, що орендуються, договір оренди припиняється. Така умова договору відповідає ч.2 ст.770 ЦК України.

18 травня 2012 року Рівненською облспоживспілкою проведено аукціон з продажу магазину "Сільгосппродукти" (кафетерію), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5. Учасником аукціону була серед інших ОСОБА_2 За результатами проведеного аукціону переможцем визнано ОСОБА_1 з ціновою пропозицією 556 000,00 грн. Обставини щодо факту проведення аукціону і його результату встановлені рішенням господарського суду Рівненської області від 13.03.2013 у справі №918/192/13-г, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.04.2013р.

13 липня 2012 року між ОСОБА_1 (Покупець) та Дубенським районним споживчим товариством (Продавець) укладено та нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу магазину "Сільгосппродукти" площею 72,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5.

Право власності позивача на приміщення магазину, що знаходиться в АДРЕСА_5, підтверджено витягом з Державного реєстру правочинів, виданим 13 липня 2012 року, витягом про державну реєстрацію прав №36835364 від 13 липня 2012 року, виданим комунальним підприємством "Архітектор" Дубенської міської ради.

16 липня 2012 року, 21 січня та 26 березня 2013 року ФОП ОСОБА_1 направляла ФОП ОСОБА_2 лист з вимогою про звільнення приміщення.

Крім того, 31.07.2012 року між ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_5 укладено договір оренди, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування приміщення магазину "Сільгосппродукти", що знаходиться за адресою АДРЕСА_5, загальною площею 72,6 м. кв. для використання на умовах, визначених у даному договорі.

В ході розгляду справи №918/792/13 було призначено судово-економічну експертизу для визначення розміру збитків (упущеної вигоди), як встановлено у висновку судово-економічної експертизи №1 від 08.05.2014 року для визначення розміру збитків (упущеної вигоди) в розмірі доходів від орендної плати, яку би могла отримати ФОП ОСОБА_1 від надання в оренду приміщення магазину "Сільгосппродукти", що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 використано інформацію з договору оренди від 31.07.2012 року укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5. При цьому експертом обраховано розмір збитків, від не отриманої орендної плати за даним договором за період з 01.08.2012 року по 11.02.2014 року включно, який становить 86 446,43 грн. з використанням в розрахунку встановленої в п. 2.1 договору оренди розміру щомісячної орендної плати (4 7000 грн.).

Вказаною вище постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 року у справі №918/792/13, яка набрала законної сили, доведено збитки (упущена вигода) у розмірі доходів від орендної плати, яку могла отримати ФОП ОСОБА_1 від надання в оренду приміщення магазину "Сільгосппродукти" згідно договору оренди від 31.07.2012 року укладеного з ФОП ОСОБА_5 протягом терміну оренди - з 01.08.2012 року по 11.02.2014 року в сумі 86446,43 грн. і стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 86 446 грн. 43 коп. збитків. (а.с.22-26)

Крім того, постановою Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі №6-92 цс 15 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні будівлею, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні магазином "Сільгосппродукти", що знаходиться за адресою АДРЕСА_5 та звільнити зазначене приміщення магазину. (а.с.27-29).

Частиною 3 ст.35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що спір у справі №918/634/15 виник між тими ж сторонами, рішення Рівненського апеляційного господарського суду від 22.09.2014 року у справі №918/792/13 має преюдиційне значення, а встановлені ними обставини повторного доведення не потребують.

09 червня 2015 року позивач звернувся до суду про стягнення з ФОП ОСОБА_2 збитків (упущеної вигоди) в сумі 74 573 грн. 33 коп. за період з 12.02.2014 року по 09.06.2015 р., оскільки відповідач і на далі продовжує протиправно займати належне позивачу приміщення магазину "Сільгосппродукти" та здійснює в ньому підприємницьку діяльність.

Судом встановлено, що Відповідно до договору оренди від 31.07.2012 року укладеним між ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_5 орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування приміщення магазину "Сільгосппродукти", що знаходиться за адресою АДРЕСА_5, загальною площею 72,6 м. кв. для використання на умовах, визначених у даному договорі.

Згідно п. 5.1 договору оренди від 31.07.2012 року укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_5, даний договір діє з 01.08.2012 року до 31.07.2013 року.

Пунктом 5.2. передбачено: "Якщо орендар користується орендованим майном після закінчення строку договору, у разі відсутності заперечень зі сторони орендодавця, договір вважається укладеним на невизначений термін і кожна із сторін даного договору має право відмовитись від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць".

Як вбачається з листа ФОП ОСОБА_5 від 19.04.2014 року, протягом 2013 року, останній у м.Дубно підшуковував аналогічне приміщення у вигідному місці, але так і не знайшов підходяще. Також зазначив, що оренда приміщення магазину "Сільгосппродукти" у м.Дубно по вул..Сурмичі, 86 не втратила свою актуальність для нього. (а.с.15)

Крім того, як вбачається з листів ФОП ОСОБА_6 від 21.10.2014 р. та ФОП ОСОБА_7 від 28.04.2015 р., останні також мають намір укласти договір оренди з ФОП ОСОБА_1 на оренду приміщення магазину "Сільгосппродукти" у АДРЕСА_5. (а.с.16-17).

Відповідно до ст.386 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник майна, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому моральної та матеріальної шкоди.

Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до положень ч.1 ст. 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, що зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Згідно абз.4 ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, зокрема, відноситься неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Для відшкодування збитків у вигляді втраченої вигоди ч.4 ст.623 ЦК України передбачені додаткові умови такого відшкодування. Так, відповідно до вказаної норми при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання. Важливим елементом доказування наявності збитків у вигляді очікуваного і не одержаного прибутку є встановлення причинного зв'язку між протиправними діями чи бездіяльністю відповідача та збитками позивача. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність відповідача є причиною, а збитки, які виникли у позивача, - наслідком такої протиправної поведінки.

У пункті 7 листа Верховного Суду України від 01.04.2012 "Висновки Верховного суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п1. ч. 1 ст. 111-16 ГПК України за 2010-2011 рр." у розділі "Спори щодо виконання господарських зобов'язань. Відповідальність за порушення зобов'язань" зазначено, що за змістом статей 22, 611,612, 614, 623 ЦК для застосування такого засобу відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вина та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди (постанова Верховного Суду України від 20 червня 2011 р. у справі N 3-56гс11; постанова Верховного Суду України від 4 липня 2011 р. у справі N 3-59гс11; постанова Верховного Суду України від 4 липня 2011 р. у справі N 3-64гс11).

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані за звичайних умов, якби відповідачем не чинились перешкоди. При визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватись заходи, вжиті позивачем для їх одержання. Отже, як упущена вигода відшкодовуються збитки/доходи, які могли бути реально отримані.

Позивачем доведено наявність реальної можливості за звичайних обставин передати приміщення в користування певній особі за конкретними договором оренди.

Таким чином, суд вважає доведеними збитки (упущена вигода) в розмірі доходів від орендної плати, яку могла отримати ФОП ОСОБА_1 від надання в оренду приміщення магазину "Сільгосппродукти" згідно договору оренди від 31.07.2012 року укладеного з ФОП ОСОБА_5 протягом терміну оренди - з 12.02.2014 року по 09.06.2015 року (за 15 місяців 26 днів) в сумі 74 573 грн. 33 коп. (15 міс. х 4 700 грн. = 70 500 грн.; 26 дн. х 4 700 грн./ 30 дн. = 4 073 грн. 33 коп., 70 500 + 4 073. 33 = 74 573 грн. 33 коп.).

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 74 573 грн. 33 коп. збитків (упущеної вигоди підлягають до задоволення.

Крім того, як вбачається з клопотання поданого представником позивача (а.с.72-73), останній посилаючись на приписи ст.ст. 44, 49 ГПК України просить суд покласти на відповідача понесені ним витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 7 200 грн..

В підтвердження понесених судових витрат на послуги адвоката у розмірі 7 200 грн., позивач посилається на Договір про надання правової допомоги №01/НОГ-2015 від 05.06.2015р. (а.с.39), акт №01/2015-НОГ приймання наданої правової допомоги від 17.07.2015 р. (а.с.74), платіжне доручення №152 від 06.07.2015 р. на суму 7 200 грн. (а.с.68), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №549, виданого на ім'я ОСОБА_3 18.04.2007 р..

Відповідно до частини 3 статті 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначає правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні, а також порядок і умови надання правової допомоги, права й обов'язки адвокатів. Відповідно до підпункту 4 пункту 1 статті 1розділу цього Закону договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ст. 30 Закон України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно із приписами п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7 відшкодування витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Судом встановлено, що між позивачем та Адвокатським бюром "Миколи Бляшина" укладено Договір про надання правової допомоги №01/НОГ-2015 від 05.06.2015р. (а.с.39) (далі - договір), за умовами якого Захисник зобов'язується здійснити представництво та надати інші види правової допомоги Клієнту у зв'язку з правовідносинами Клієнта щодо стягнення збитків (упущеної вигоди) до ФОП ОСОБА_2 до господарського суду Рівненської області, які включає в себе: аналіз первинних та інших документів наданих Клієнтом щодо предмету цього договору; консультації з Клієнтом щодо предмету цього Договору; складання позовної заяви щодо предмету цього Договору; складання та подача процесуальних документів до суду у справі, яка стосується предмету цього Договору; консультації з Замовником щодо ходу судової справи, доказів у справі, яка стосується предмету цього Договору; представництво Клієнта в судах України, в тому числі забезпечення реалізації прав і обов'язків Клієнта в господарському судочинстві в судах України по судовій справі щодо предмету цього Договору, а Клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору. (п.1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору сторонами з урахуванням принципів свободи договору, враховуючи кваліфікацію Захисника, кількість часу, необхідного для надання правової допомоги, строки надання правової допомоги, важливість та значення цієї правової допомоги для Клієнта, та зміст домовленості сторін, погоджено фіксований розмір гонорару за надання правової допомоги за цим Договором в сумі 7 200 грн. без ПДВ.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що оплата суми гонорару здійснюється в безготівковій формі на підставі рахунку і не пізніше 10 днів після отримання рахунку.

На виконання умов договору Адвокатське бюро "Миколи Бляшина" надало позивачу передбачені договором послуги з виконання правової роботи .

За надані адвокатські послуги позивач сплатив на користь адвоката грошові кошти в розмірі 7 200., що підтверджується платіжним дорученням №152 від 06.07.20156 р. на суму 7 200 грн..

Згідно сформованого Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, що міститься на веб-сайті Національної асоціації адвокатів України, адвокат - ОСОБА_3 діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.04.2007р. №549. Копія витягу міститься в матеріалах справи. (а.с.46)

Статус особи, яка представляла інтереси позивача за вказаним договором, відповідає вимогам Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7 вирішуючи питання про розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

З огляду на зазначене, суд, з урахуванням обставин справи, обмежує розмір відшкодування судових витрат з оплати послуг адвоката до 4 500 грн., з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Відповідно до ст.49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача у зв'язку із задоволенням позову

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (35600, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03027, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) збитки (упущену вигоду) за період з 12.02.2014 р. по 09.06.2015 р. у розмірі 74 573 (сімдесят чотири тисячі п'ятсот сімдесят три) грн.. 33 коп., витрат на послуги адвоката в розмірі 4 500 (чотири тисячі п'ятсот) грн., а також 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 21.07.2015 р.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1- до справи;

2- позивачу рекомендованим (33027, АДРЕСА_3);

3- відповідачу рекомендованим (35600, АДРЕСА_4).