ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
У Х В А Л А
про порушення провадження у справі

"14" липня 2015 р.Справа № 924/1151/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Магери В.В., розглянувши матеріали

за позовом Військового прокурора Чернівецького гарнізону, м. Чернівці в інтересах держави в особі: 1. Міністерства оборони України, м. Київ;
2. Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернівці
до Слобідо-Кульчієвецької сільської ради, с. Слобідка-Кульчієвецька Кам`янець-Подільського району Хмельницької області
про визнання недійсним рішення 25-ї позачергової сесії 6-го скликання Слобідо-Кульчієвецької сільської ради №3 "Про затвердження Генерального плану с. Жовтневе", яким затверджено містобудівну документацію "Генеральний план села Жовтневе Кам`янець-Подільського району Хмельницької області", розроблений ТОВ "Поділля ГеоІнвентарПроект", в частині включення до її складу земель оборони загальною площею 10,5842 га, що входять до складу земельної ділянки військового містечка №89

визнав подані матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду.

Судом при цьому приймається до уваги, що прокурором у позовній заяві вказані треті особи, а саме: третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Відділ Держземагенства у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області (вул. Першотравнева, 1, м. Кам`янець-Подільський, 32309, код ЄДРПОУ 3842769).

Згідно зі ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

Враховуючи, що рішення по даній справі в подальшому може вплинути на права та обов`язки вкаазаних вище осіб, суд вважає за необхідне залучити останніх за власною ініціативою до участі в даній справі в якості третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Крім того, у позовній заяві військовим прокурором в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК України просить суд до прийняття рішення по суті винести ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти будь-які дії щодо передачі або відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб.

Суд, розглянувши клопотання військового прокурора про забезпечення позову та оцінивши доводи, викладені у ній на відповідність фактичним обставинам та вимогам чинного законодавства України, приймає до уваги таке.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року №9 (з подальшими змінами від 12.06.2009р.) „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 Господарського процесуального кодексу України встановлено перелік заходів до забезпечення позову, який є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Зокрема, позов забезпечується забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Згідно з абз.2 п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від №16 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову (далі Постанова Пленуму ВГСУ №16) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до абз.3 п.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 16 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Абзацем 2 пункту 3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 визначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, відповідно до абз.3 п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Абзацем 4 п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 передбачено, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Судом до уваги приймається, що відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВГСУ №16 обираючи, який саме захід забезпечення позову слід застосовувати у тій чи іншій справі, господарський суд повинен виходити з такого.

Зокрема, пунктом 7.2. Постанови визначено, що за позовами про визнання права власності (іншого речового права) або витребування майна арешт може бути лише накладений на індивідуальне визначене майно, і притому лише таке, що відноситься до предмета спору. В такому разі в ухвалі про забезпечення позову мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна, та за необхідності місцезнаходження майна.

Відповідно до п.9 вказаної Постанови Пленуму ВГСУ №16 передбачено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно зазначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Як вбачається з позовної заяви, війсьовий прокурор в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та КЕВ м. Чернівці звернувся до господарського суду з позовною заявою Слобідо-Кульчієвецької сільської ради про визнання недійсним рішення сесії сільської ради. Тобто, предмет спору не стосується визнання права власності чи витребування майна (в розумінні п.7.2. Постанови Пленуму ВГСУ №16).

Водночас, у заяві про забезпечення позову військовий прокурор просить суд заборонити відповідачеві вчиняти будь-які дії щодо передачі або відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб.

Відтак, враховуючи положення ст.67 ГПК України та абз.3 п.1, п.7.1 Постанови Пленуму ВГСУ №16, суд приходить до висновку, що вимога прокурора про заборону відповідачеві вчиняти будь-які дії щодо передачі або відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб, не відповідає вимогам чинного законодавства та є неадекватним у розумінні положень абз.3 п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову.

Крім того, судом приймається до уваги, що прокурором в порушення вимог ст.67 ГПК України та положень абз.2 п.3, абз.4 п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 не надано суду доказів на підтвердження доводів щодо вчинення відповідачем чи іншими особами дій, спрямованих на відчуження майна, або доказів, які б підтверджували, що відповідач намагається вчинити дії, які унеможливлять або утруднять у майбутньому виконання рішення господарського суду в даній справі.

Відтак, розглянувши клопотання військового прокурора про забезпечення позову, на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про непов`язаність предмету позову з заходами забезпечення позову, визначеними прокурором. В контексті зазначених вище роз`яснень суд вважає, що заходи забезпечення позову, визначені прокурором, не відповідають вимогам розумності, обґрунтованості та адекватності, а тому суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про винесення ухвали до прийняття рішення по суті про заборону відповідачеві вчиняти будь-які дії щодо передачі або відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 27, 61, 64, 65, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

У х в а л и в:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та порушити провадження у справі.

2. Справу призначити до розгляду в засіданні господарського суду на 10:30 "30" липня 2015 р.
Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, Майдан Незалежності, 1, каб. 316.

3. У задоволенні клопотання військового прокурора Чернівецького гарнізону Західного регіону України про винесення ухвали до прийняття рішення по суті про заборону відповідачеві вчиняти будь-які дії щодо передачі або відчуження спірної земельної ділянки на користь третіх осіб відмовити.

4. Військовому прокуророру надати суду для долучення до матеріалів справи оригінал фіскального чеку про направлення цінного листа на адресу третьої особи - Військової частини НОМЕР_1 (оскільки до матеріалів справи долучено фіскальний чек про направлення цінного листа на адресу - в/ч3027 Нові Петрівці).

5. Залучити до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

6. Залучити до участі у справі третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відділ Держземагенства у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області (вул. Першотравнева, 1, м. Кам`янець-Подільський, 32309, код ЄДРПОУ 3842769).

7. Зобов`язати відповідача подати в судове засідання копію свідоцтва про державну реєстрацію, довідку про включення до ЄДР, письмовий відзив на позов із документальним обґрунтуванням своїх доводів.

8. Зобов`язати третіх осіб подати письмову позицію щодо поданого позову, копію довідки про включення до ЄДРПОУ.

9. Визнати явку прокурора, повноважних представників сторін та третіх осіб (з довіреностями та документами, що посвідчують особу) в судове засідання обов`язковою.

Суддя В.В. Магера

У відповідності з п. 5 ст. 83 ГПК України, господарський суд має право стягнути в доход Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторони.

Віддрук. 7 прим.:
1 - до справи;
2 Військова прокуратура Чернівецького гарнізону Західного регіону України (вул. Аксенина, 2а, м. Чернівці, 58022);
3 Міністерство оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168);
4 КЕВ м. Чернівці (вул. Українська, 43, м. Чернівці, 58000);
5 - Слобідо-Кульчієвецька сільська рада (вул. Механізаторів, 45, с. Слобідка-Кульчієвецька, Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл., 32319);
6 Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 );
7 Відділ Держземагенства у Кам`янець-Подільському районі (вул. Першотравнева, 1, м. Кам`янець-Подільський, Хмельницька обл., 32309).
Всім рекомендованим із повідомленням.