Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" липня 2015 р. Справа № 906/924/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Герасимов М.В., дов. № 14/20-68-15 від 07.05.15р.

від відповідача: не з'явився

прокурор: Рудченко М.М., посв. № 031535 від 23.01.15р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Прокурора м.Житомира в інтересах держави в особі Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ-Урожай" (м.Житомир)

про стягнення 151460,51 грн.

Прокурор звернувся з позовом в інтересах держави про стягнення з відповідача на користь позивача 151460,51 грн., з яких 118409,59 грн. боргу зі сплати лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу № 23-11-155 стз-фл/519 від 06.10.11р. та додаткового договору № 1/51 від 11.02.13р., 12622,94 грн. пені, 19694,67 грн. інфляційних нарахувань та 733,31 грн. 3% річних.

Заявою від 16.07.15р. № 14/1274 позивач збільшив позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на користь позивача 225362,15 грн., з яких 176240,57 грн. боргу зі сплати лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу № 23-11-155 стз-фл/519 від 06.10.11р. та додаткового договору № 1/51 від 11.02.13р., 24496,35 грн. пені, 23298,25 грн. інфляційних нарахувань та 1326,98 грн. 3% річних.

Відповідно до ст.22 ГПК України, позивач вправі до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову, а також до прийняття рішення по справі відмовитись від позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, передбачені ст.22 ГПК України права позивача, вказана заява не суперечить вимогам чинного законодавства України, не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів та приймається судом. Розгляд справи здійснюється з урахуванням поданих змін.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та з урахуванням заяви від 16.07.15р. про збільшення розміру позовних вимог (а.с.47,48).

Ухвала господарського суду від 07.07.15р., яка направлялась відповідачу за адресою, вказаною прокурором у позовній заяві (м.Житомир, вул.Л.Толстого 24, кв.1), повернулася до суду з відміткою поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з діловодства в господарських судах України", затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.13р. № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Факт неодержання процесуальних документів адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом з неотриманими документами та конвертом оперативно передається відповідному судді для ознайомлення та приєднання до справи (п.2.6.18 Інструкції з діловодства в господарських судах України).

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК... За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач у справі був належним чином повідомлений судом за адресою, вказаною у позовній заяві, про час та місце судового розгляду справи, а тому нез'явлення його представника не перешкоджає вирішенню спору.

У зв'язку з цим, господарський суд відповідно до ст.75 ГПК України розглянув справу та прийняв рішення на підставі наявних у справі документів.

Заслухавши представника позивача та прокурора, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

06.10.11р. між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (лізингодавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МТС "Альфа-Агро" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 23-11-155 стз-фл/519 (а.с.13-22).

Відповідно до пп.1.1 договору, лізингодавець передає лізингоодержувачу у користування на визначений договором строк предмет лізингу, який набувається ним у власність у постачальника, самостійно обраного лізингоодержувачем, та визначений у додатку до договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу", що є специфікацією предмета лізингу, а останній сплачує за це лізингові платежі на умовах договору.

Згідно пп.5.1 договору, предмет лізингу передається лізингоодержувачу за актом за умови перерахування платежів у розмірі та в порядку, визначеному пунктом 4.2 договору.

Відповідно до пп.2.2 договору, строк лізингу відраховується з дати підписання акту приймання-передачі між сторонами (далі-акт), що укладається у 5 (п'яти) автентичних примірниках.

З акту приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 11 від 14.10.11р. видно, що лізингодавець передав, а лізингоодержувач прийняв згідно з документами, що підтверджують відвантаження предмета лізингу та дорученням лізингодавця предмет лізингу (сільськогосподарську техніку), а саме: сівалку "Horsh Агро-Союз" АТD 9.35, зав. № 451080197 вартістю 1231429,00 грн. (а.с.23).

11.02.13р. між Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (лізингодавець/позивач), Товариством з обмеженою відповідальністю "МТС"Альфа-Агро" (первісний лізингоодержувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВ-Урожай" (новий лізингоодержувач/ відповідач) укладено додатковий договір № 1/51 до договору № 23-11-155 стз-фл/519 від 06.10.11р. (а.с.24).

Відповідно до п.1 додаткового договору, лізингодавець та первісний лізингоодержувач підтвердили, що на момент укладання цього додаткового договору первісний лізингоодержувач має заборгованість перед лізингодавцем за договором фінансового лізингу від 06.10.11р. № 23-11-155 стз-фл/519 в сумі 136727,10 грн., з них чергові лізингові платежі в частині відшкодування вартості техніки в сумі 104671,46 грн. та в частині щорічної комісії за супроводження договору в сумі 32055,64 грн.

Сторони домовились, що всі права та обов'язки по договору фінансового лізингу від 06.10.11р. № 23-11-155 стз-фл/519, які ніс первісний лізингоодержувач, беззаперечно і без інших умов з моменту підписання даного додаткового договору приймає на себе новий лізингоодержувач. Новий лізингоодержувач зобов'язався у визначені договором та графіками строки сплачувати лізингові платежі, що будуть виникати у майбутньому з дати підписання цього додаткового договору (п.2 додаткового договору).

Згідно п.3 додаткового договору, новий лізингоодержувач приймає на себе боргове зобов'язання первісного лізингоодержувача в сумі 136727,10 грн., яке складається з несплаченого лізингового платежу, що наступив 14.07.12 року в розмірі 68821,49 грн. та лізингового платежу, що наступив 14.10.12р. в розмірі 67905,61 грн. згідно з договором від 06.10.11р. та додатками до нього та зобов'язується погасити цей борг до 31 грудня 2013 року, наступним чином:

- 35000,00 грн. до 31.08.13р. що складає:

відшкодування вартості техніки 27000,00 грн.;

комісія за супроводження договору - 8000,00 грн.;

- 35000,00 грн. - до 31.09.13р. що складає:

відшкодування вартості техніки - 27000,00 грн.;

комісія за супроводження договору - 8000,00 грн.;

- 35000,00 грн. - до 31.11.13р. що складає:

відшкодування вартості техніки - 27000,00 грн.;

комісія за супроводження договору - 8000,00 грн.;

- 31727,10 грн. - до 31.12.13р. що складає:

відшкодування вартості техніки - 23671,46 грн.;

комісія за супроводження договору - 8055,64 грн.

Згідно акту приймання-передачі предмета лізингу від 12.02.13р. Товариство з обмеженою відповідальністю "МТС "Альфа-Агро", за погодженням з Державним публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "СВ-Урожай" прийняло предмет лізингу - сівалку "Horsh Агро-Союз" АТD 9.35, зав. № 451080197 вартістю 1231429,00грн. (а.с.26).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України "Про фінансовий лізинг" від 16.12.1997р. №723/97-ВР, відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України "Про фінансовий лізинг", за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ч.1 ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Згідно ст.16 даного Закону, сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати:

а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно;

в) компенсацію відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Так, згідно пп.4.3 договору сторони погодили, що з моменту підписання акту лізингоодержувач за користування предметом лізингу сплачує лізингодавцю чергові лізингові платежі, що включають: відшкодування вартості предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості предмета лізингу; комісію за супроводження договору у розмірі, визначеному пунктом 4.1 даного договору.

Черговість сплати лізингових платежів в частині відшкодування вартості предмета лізингу та сплати комісії за супроводження договору кратна трьом місяцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акту. Перший лізинговий платіж сплачується через три місяці з дати підписання акту, подальші платежі - через кожні три місяці.

Відповідно до пп.4.2 договору, лізингоодержувач після укладення договору, на підставі виставленого лізингодавцем рахунку, який діє протягом трьох днів, перераховує на рахунки лізингодавця: попередній лізинговий платіж в розмірі, визначеному пунктом 4.1. даного договору; комісію за організацію поставки предмета лізингу в розмірі, визначеному пунктом 4.1. даного договору.

Згідно пп.4.4 договору, розмір лізингових платежів, їх складових частин встановлюється додатком до договору "Графік сплати лізингових платежів".

Відповідно до п.9 додаткового договору, у всьому іншому, що не встановлено додатковим договором, діють умови договору від 06.10.11р. № 23-11-155 стз-фл/519 і сторони підтверджують взяті на себе зобов'язання.

Згідно пп.3.4.3 договору, лізингоодержувач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов договору.

Згідно даних позивача, відповідачем порушено договірні зобов'язання щодо своєчасної сплати чергових лізингових платежів згідно графіку лізингових платежів: 14.01.15р., 14.04.15р., 14.07.15р. (а.с.53).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день прийняття рішення у справі становить 176240,57 грн., що підтверджується розрахунком основного боргу (а.с.53), заявою позивача від 16.07.15р. № 14/1274 (а.с.47,48), довідкою позивача від 16.07.15р. № 16/1286 (а.с.63) та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з ст.230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст.231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконання частини зобов'язання, або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Згідно пп.7.1 договору сторони погодили, що за порушення строків сплати лізингових платежів лізингоодержувач за кожний календарний день прострочення від несплаченої суми сплачує лізингодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунків позивача, розміри пені, інфляційних нарахувань та 3% річних становлять, відповідно, 24496,35 грн., 23298,25 грн. та 1326,98 грн. (а.с.53,54).

Розрахунки обґрунтовані, відповідають чинному законодавству та умовам укладеного договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач позов не оспорив, своїм правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, доказів сплати боргу не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладених договорів та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 176240,57 грн. боргу зі сплати лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу № 23-11-155 стз-фл/519 від 06.10.11р. та додаткового договору №1/51 від 11.02.13р., 24496,35 грн. пені, 23298,25 грн. інфляційних нарахувань та 1326,98 грн. 3% річних.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СВ-Урожай", 10002, м.Житомир, вул.Л.Толстого 24, кв.1, ідентифікаційний код 35795675:

- на користь Державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг", 01601, м.Київ, вул.Мечникова 16-а, ідентифікаційний код 30401456 - 176240,57 грн. боргу зі сплати лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу № 23-11-155 стз-фл/519 від 06.10.11р. та додаткового договору № 1/51 від 11.02.13р., 24496,35 грн. пені, 23298,25 грн. інфляційних нарахувань та 1326,98 грн. 3% річних;

- в доход державного бюджету України (№ доходного рахунку щодо сплати судового збору 3002, МФО 811039, Банк одержувача ГУДКСУ у Житомирській області, одержувач УДКСУ у м.Житомирі (м.Житомир), 22030001, код ЄДРПОУ суду 03499916, код одержувача 38035726, призначення платежу - судовий збір, код 03499916 - 4597,43 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.07.15

Суддя Гансецький В.П.

Друк.: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).