ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 липня 2015 р. Справа № 902/717/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника прокурора міста Вінниці (пров. Цегельний, 8, м. Вінниця, 21020) в інтересах держави в особі - Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

до: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 24 448,34 грн. збитків

при секретарі судового засідання Солоненко Т.В..

за участю прокурора Формуги І.Ю. та представників сторін:

позивача : Богачука С.А. за довіреністю № 57 від 29.05.2015 року;

відповідача: ОСОБА_1 підприємець;

ОСОБА_3 за договором б/н. від 09.07.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Заступник прокурора міста Вінниці звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом в інтересах держави в особі Вінницької міської ради про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 збитків, які нанесені Вінницькій міській раді внаслідок неодержання нею доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, загальною площею 0,1928 га по АДРЕСА_2, в розмірі 24 448,34 грн..

Позовна заява мотивована тим, що Департаментом самоврядного контролю Вінницької міської ради 15.10.2012 року проведено перевірку дотримання вимог законодавства при використанні земель м. Вінниці якою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 використовує земельну ділянку що розташована у АДРЕСА_2 площею 0,1928 га, на якій розміщені об'єкти нерухомості, що належать ФОП ОСОБА_1. Документи, які посвідчують право власності, право користування земельною ділянкою у відповідача відсутні, що є порушенням вимог ст.ст. 125, 126 Земельного Кодексу України.

Ухвалою суду від 25.05.2015 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/717/15 з призначенням до розгляду на 16.06.2015 року та зобов'язано прокурора і сторін надати докази необхідні для вирішення спору в даній справі.

Ухвалою суду від 16.06.2015 року розгляд справи відкладено на 30.06.2015 року у зв'язку з неявкою відповідача та невиконання останнім вимог суду в частині надання доказів.

При розгляді справи 30.06.2015 року, 07.07.2015 року та 09.07.2015 року судом оголошувались перерви до 07.07.2015 року, 09.07.2015 року та 14.07.2015 року відповідно, з підстав невиконання відповідачем вимог суду в частині надання доказів.

14.07.2015 року відповідачем, через канцелярію суду подано клопотання б/н. від 14.07.2015 року про розстрочку виконання рішення суду на рік з 01 серпня 2015 року, здійснюючи стягнення протягом серпня 2015 року - липня 2016 року щомісячно по 2037,36 грн..

В судовому засіданні 14.07.2015 року відповідачем подано уточнення (доповнення) до клопотання про розстрочку виконання рішення, в якому останній визнає позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розстрочити виконання рішення на рік, згідно графіку наведеного у клопотанні б/н. від 14.07.2015 року.

Частиною четвертою статті 78 ГПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідачу роз'яснено правові наслідки визнання позову, передбачені статтею 78 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

15.10.2012 року головним спеціалістом відділу контролю за використанням територій та сплати місцевих податків Департаменту самоврядного контролю Вінницької міської ради Клименко Л.О. у присутності громадянина ОСОБА_1 (згідно даних, зазначених у акті перевірки) проведено перевірку дотримання вимог законодавства при використанні земель м. Вінниці за адресою: АДРЕСА_2.

Перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 використовує земельну ділянку площею 0,1928 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2. На земельній ділянці знаходяться дві одноповерхові нежитлові будівлі загальною площею 265,4 кв.м., які належать гр. ОСОБА_1 на праві власності згідно реєстраційного посвідчення, виданого КП «ВООБТІ» від 28.02.2000 року № 1473, та підтверджується інформацією КП «ВМИТІ», наданою листом № 1705 від 19.09.2012 року.

Також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 використовує земельну ділянку по АДРЕСА_2 без документів, які посвідчують право власності (користування) нею (державний акт, договір оренди), що є порушенням ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України.

Під час проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 було надано письмове пояснення від 16.10.2012 року в якому останній визнає використання земельної ділянки для комерційних потреб та зобов'язується оформити земельну ділянку, площею 1928 кв.м. по АДРЕСА_2.

В акті перевірки ФОП ОСОБА_1 рекомендовано звернутись до Вінницької міської ради щодо оформлення правовстановлюючих документів та сплатити плату за фактичне використання земельної ділянки по АДРЕСА_2. Про вжиті заходи та їх результати необхідно було повідомити письмово Департамент самоврядного контролю Вінницької міської ради в 30-денний термін.

Проте, відповідачем не вжито заходів щодо оформлення права землекористування та сплати земельного податку і не надано письмової відповіді у визначені строки.

З метою отримання інформації про вжиті відповідачем заходи щодо виконання вимог акту перевірки від 15.10.2012 року № 330/9-04-11, в частині оформлення правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку та сплати земельного податку на його адресу направлено лист від 17.11.2014 року за вих. № 09-00-014-47366 . Проте, на адресу Вінницької міської ради відповіді не надходило.

З огляду на вищевикладене та на підставі Положення про комісію по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок міста, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 16.02.2012 року № 325 (із змінами та доповненнями внесеними рішенням виконкому міської ради № 1517 від 12.07.2013 року), Комісією по визначенню збитків, на засіданні, яке відбулось 21.01.2015 року (повідомлення про виклик на засідання Комісії направлено Відповідачу за адресою, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприсмців: АДРЕСА_1), розглянуто матеріали по розрахунку збитків, які нанесені Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 внаслідок неодержання Вінницькою міською радою доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, площею 0.1928 га (для комерційних потреб) по АДРЕСА_2, протягом 828 днів, за період з 15.10.2012 року (дата вручення ФОП ОСОБА_1 акту перевірки) по 21.01.2015 року (дата засідання Комісії).

Акт визначення розміру збитків затверджено рішенням Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 05.02.2015 року № 199 «Про затвердження Акту визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки міста», із змінами внесеними рішенням виконкому від 19.03.2015 року за № 591 «Про внесення змін до рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06.08.2014р. №1732 та від 05.02.2015р. №199».

Листом від 26.02.2015 року за вих. № 01-00-010-6790 відповідачу повідомлено про необхідність, протягом 30 днів, з дати прийняття Виконавчим комітетом Вінницької міської ради вищевказаного рішення, відшкодувати збитки завдані територіальній громаді міста. Зазначене повідомлення отримано відповідачем 03.03.2015 року, про що свідчить повідомлення про вречення поштового відправлення № 21 1.

Однак, відповідачем не були відшкодовані завдані збитки, що підтверджується листом Департаменту фінансів Вінницької міської ради від 20.04.2015 року № 10-00-912-13871.

Вищевказані збитки визначені Комісією у розмірі земельного податку (п. 4.3. Положення про Комісію, затвердженого рішенням виконкому Вінницької міської ради № 325 від 16.02.2012 року, із змінами та доповненнями внесеними рішенням виконкому міської ради № 1517 від 12.07.2013 року), згідно Порядку визначення та відшкодування збитків власникам земель та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 року та на підставі листів управління Держземагентства у м. Вінниці Вінницької області від 12.12.2014 року за вих. №375 та від 19.01.2015 року за вих. №28.

На думку прокурора та позивача, використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів та відсутність зі сторони ФОП ОСОБА_1 відшкодування заподіяних збитків, визначених рішенням Вінницької міської, є порушенням інтересів позивача, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України (далі - ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно із ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.124 ЗК України передбачено , що передача в оренду земельних ділянок , що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки ( у разі продажу права оренди ) шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності або право тимчасового користування земельною ділянкою виникає після одержання власником або користувачем документа, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою та його державної реєстрації, а право на оренду земельної ділянки виникає після укладання договору оренди та його державної реєстрації.

Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж в натурі (на місцевості), одержання документа що посвідчує право на неї, та його державної реєстрації - забороняється.

Документи, що посвідчують право на земельну ділянку, вказані у статті 126 ЗК України, зокрема, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, право користування земельною ділянкою державним актом на право постійного користування, а право оренди земельної ділянки договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Рішенням виконкому Вінницької міської ради № 325 від 16.02.2012 р. із змінами та доповненнями внесеними рішенням виконкому міської ради № 1517 від 12.07.2013 року затверджено Положення про комісію по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельних ділянок міста. Зазначеним Положенням передбачено наступне: розрахунок суми збитків виконується Департаментом комунальних ресурсів міської ради, на підставі рішення голови Комісії про внесення на розгляд Комісії питання про визначення розміру збитків (п.4.1); у разі використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, збитки визначаються за період фактичного користування земельною ділянкою (п.4.2); збитки розраховуються у розмірі орендної плати за землю, за ставками, які діяли на період виникнення збитків, відповідно до Порядку встановлення розмірів орендної плати, за земельні ділянки, затвердженого рішенням міської ради, з урахуванням функціонального використання земельної ділянки особою, що спричинила збитки (п.4.3).

Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 року затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам земель та землекористувачам, яким передбачено наступне:

- власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок (п.1);

- розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад (п.2);

- відшкодуванню підлягають: інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обгрунтовані (неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян) (п.3);

- збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у тому числі орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій, а при вилученні (викупі) земельних ділянок - після прийняття відповідною радою рішення про вилучення (викуп) земельних ділянок у період до видачі документа, що посвідчує право на земельну ділянку підприємства, установи, організації або громадянина (п.5).

Законом України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст.1); орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (ст.21ч.1); розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). (ст.21ч.2);

Земельним кодексом України передбачено наступне:

- до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а) розпорядження землями територіальних громад;

є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства;

к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону (ст.12);

- власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом (п."ґ" ч.1 ст.90);

- право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст.125);

- власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч.2 ст.152);

- власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки (п."д " ч.1 ст.156);

- відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. (ст.157);

- контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України (ст.187);

- самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами (ст.189).

Згідно ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», землі є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним.

Факт користування ФОП ОСОБА_1 земельною ділянкою підтверджується:

- Актом перевірки № 330/9-04-11 від 15.10.2012 р., який підписаний відповідачем без будь яких зауважень (а.с. 9-11);

- Листом ФОП ОСОБА_1 (а.с. 12);

- Повідомленням від 15.12.2014 р. № 01-00-010-52203 про виклик ФОП ОСОБА_1 на засідання комісії по визначенню та відшкодуванню збитків (а.с. 27)

- Повідомленням від 26.02.2015 р. № 01-00-010-6790 відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 проінформовано про прийняття Вінницькою міською радою Рішення про нарахування збитків (а.с.32);

- іншими доказами, наявними у матеріалах справи.

За змістом ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

На підставі поданих доказів позивач довів той факт, що відповідач використовував земельну ділянку, розміром 0,1928 га без правовстановлюючих документів з 15.10.2012 року по 21.01.2015 року.

Вказані обставини визнаються відповідачем.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки ); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначено вище 21.01.2015р. комісією по визначенню та відшкодуванню збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки міста визначено розмір збитків, заподіяних тимчасовим, в період з 15.10.2012р. по 21.01.2015 р., зайняттям земельної ділянки площею 0,1928 га по АДРЕСА_2 в сумі 24 448,34 грн.

В подальшому рішенням Вінницької міської ради № 199 від 05.02.2015р., яке відповідачем не оскаржувалося, був затверджений акт визначення розміру збитків, заподіяних тимчасовим зайняттям земельної ділянки площею 0,1928 га по АДРЕСА_2 ФОП ОСОБА_1 та запропоновано останньому в 30-денний термін з дня прийняття рішення відшкодувати збитки. Проте відповідач збитки не відшкодував, що підтверджується листом департаменту фінансів Вінницької міської ради.

Відповідно до ст.ст.152,156 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: зокрема

д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії (бездіяльність) щодо відповідних земельних ділянок за процедурою, визначеною Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою КМ України від 19.04.1993 №284.

Такого висновку дійшов Вищий господарський суд у Постанові від 28.02.12 р. справа № 32/5005/11995/2011.

На підставі вищевикладеного суд відзначає, що тимчасове фактичне використання земельної ділянки відповідачем без правових підстав позбавило Вінницьку міську раду, як власника землі, права отримувати від цієї земельної ділянки доход, що, на переконання суду, є підставою для задоволення даного позову в повному обсязі.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню з віднесенням на відповідача судових витрат за правилами ст. 49 ГПК України.

Водночас, зважаючи на клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення, суд враховує наступне.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 33 Господарського просувального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування заяви про розстрочку виконання рішення суду відповідач надає наступні докази:

- довідку управління Пенсійного фонду України у Вінницькому районі № 233 від 12.03.2014 про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в вищевказаному управлінні та отримує пенсію по віку;

- довідку № 52/231 КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» в якій зазначено діагнози хвороб останнього та рекомендовано санаторно-курортне лікування та спеціального харчування.

Представник позивача та прокурор, в засіданні суду 14.07.2015 року не заперечували проти відстрочки виконання рішення до кінця бюджетного року, тобто до 31 грудня 2015 року.

Враховуючи наведене, беручи до уваги пояснення учасників процесу, суд вважає за можливе частково задоволити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення на шість місяців зі сплатою 4074,72 грн. щомісяця до 30 числа протягом липня - грудня 2015 року.

Керуючись ст.ст.43, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 83, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) збитки, які нанесені Вінницькій міській раді внаслідок неодержання нею доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, площею 0,1928 га, по АДРЕСА_2 у м. Вінниці за період з 15.10.2012 року по 21.01.2015 року (828 днів), в розмірі 24 448 (двадцять чотири тисячі чотириста сорок вісім) грн. 34 коп. на користь Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59. м. Вінниця, 21050, на рахунок № 0002, , отримувач: УК у м. Вінниця (м. Вінниця) 24062200, Банк: ГУДКСУ у Вінницькій області м. Вінниця, МФО 802015), розстрочивши виконання рішення суду на 6 (шість) місяців, зі сплатою 4074,72 грн. щомісяця до 30 числа протягом липня - грудня 2015 року.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державного бюджету 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17 липня 2015 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи