ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2015 р. Справа № 911/2457/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройдель»

про стягнення 1 271 731,83 грн

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача Іваницька О.П. (дов. № 2015-06-10/1 від 10.06.2015);

від відповідача не з'явилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/» (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройдель» (далі - відповідач) про стягнення 1 271 731,83 грн боргу за поставлений, на підставі видаткових накладних № CВ-04522/922 від 20.12.2012 та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 згідно договору поставки № 115CФ від 14.08.2012, товар і надані послуги з роботи бетононасосу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань з оплати отриманого на підставі видаткових накладних № CВ-04522/922 від 20.12.2012 та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 згідно договору поставки № 115CФ від 14.08.2012, товару та наданих послуг з роботи бетононасосу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2015 порушено провадження у справі № 911/2457/15, розгляд справи призначено на 10.07.2015.

Згідно п.п. 1, 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»» № 01-06/745/2014 від 05.06.2014 неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, повинна бути підтверджена відповідною довідкою (листом) підприємства зв'язку. Форму відповідного документа законодавчо не визначено. Отже, ним може бути будь-який документ, виданий (надісланий) будь-якому адресатові підприємством зв'язку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції до Автономної Республіки Крим і міста Севастополя. Учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов, зазначених у підпунктах 1 - 4 пункту 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Відповідно до підпункту 1 п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис. Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК.

Представник відповідача в судове засідання 10.07.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи роздруківкою з офіційного веб-сайту господарського суду, де міститься інформація про призначення справи № 911/2457/15 до розгляду у судовому засіданні 10.07.2015.

У судовому засіданні 10.07.2015 представник позивача підтримав позов повністю.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Відповідач в судове засідання 10.07.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стройдель» (Покупець) укладено договір поставки № 115CФ, згідно якого постачальник зобов'язався передати у власність (поставити) покупцю бетон, а покупець - прийняти бетон.

Згідно п.п. 5.2., 5.3. договору покупець зобов'язаний сплачувати передоплату 70 % ціни бетону, вартість транспортування бетону та вартість послуг бетононасосу, що буде поставлений постачальником, згідно замовлень покупця, шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника, реквізити якого вказані нижче в статті 11 договору. Решта 30 % ціни бетону сплачується покупцем протягом 5 днів з моменту отримання бетону покупцем.

Договір набуває чинності з моменту підписання та залишається чинним до моменту повного відвантаження об'єму бетону зазначеного в додатках до договору та повного виконання покупцем обов'язку, щодо сплати всіх платежів, які належать до сплати згідно положень договору (п. 8.1. договору).

Позивач на виконання п. 1.1. договору поставки № 115CФ від 14.08.2012 поставив відповідачу товар на загальну суму 1 384 582,95 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін договору видатковими накладними № CВ-04522/922 від 20.12.2012 на суму 699 975,75 грн та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 на суму 684 607,20 грн (а.с. 20-21).

Крім того, судом встановлено, що позивач надав відповідачу послуги на суму 10 200 грн, що підтверджується актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 18.01.2013 (а.с. 22), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору.

30.05.2014 позивач в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України звернувся до відповідача з вимогою № 48-ЮВ від 29.05.2013 (а.с. 27), згідно якої просив останнього в семиденний строк сплатити заборгованість за договором поставки № 115CФ від 14.08.2012, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 30.05.2014 та фіскальним чеком № 0464 від 30.05.2013 (а.с. 28). Вказана вимога залишена відповідачем без розгляду та задоволення.

Суд встановив, що відповідач за отриманий від позивача, на підставі видаткових накладних № CВ-04522/922 від 20.12.2012 та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 згідно договору поставки № 115CФ від 14.08.2012, товар та за надані послуги з роботи бетононасосу, в порушення п. 5.3. договору та ч. 2 ст. 530 ЦК України, розрахувався частково, сплативши позивачеві 123 051,12 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 23-24), решту боргу у розмірі 1 271 731,83 грн (1 384 582,95 грн + 10 200 грн - 123 051,12 грн) не сплатив, що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 56-3-1-00/2153 від 06.07.2015 (а.с. 70-71), довідкою ПАТ «ОТП Банк» № 70-1-1/1832 від 30.06.2015 (а.с. 72), а також актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 25), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за поставлений, на підставі видаткових накладних № CВ-04522/922 від 20.12.2012 та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 згідно договору поставки № 115CФ від 14.08.2012, товар і надані послуги з роботи бетононасосу на момент прийняття судового рішення склав 1 271 731,83 грн (1 384 582,95 грн + 10 200 грн - 123 051,12 грн), що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 56-3-1-00/2153 від 06.07.2015 (а.с. 70-71), довідкою ПАТ «ОТП Банк» № 70-1-1/1832 від 30.06.2015 (а.с. 72), актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 25), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору.

Предметом позову є вимоги про стягнення 1 271 731,83 грн боргу за поставлений, на підставі видаткових накладних № CВ-04522/922 від 20.12.2012 та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 згідно договору поставки № 115CФ від 14.08.2012, товар і надані послуги з роботи бетононасосу.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки та надання послуг.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд встановив, що позивач надав відповідачу послуги на суму 10 200 грн, що підтверджується актом здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) від 18.01.2013 (а.с. 22), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору; 30.05.2014 позивач в порядку ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України звернувся до відповідача з вимогою № 48-ЮВ від 29.05.2013 (а.с. 27), згідно якої просив останнього в семиденний строк сплатити заборгованість за договором поставки № 115CФ від 14.08.2012, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 30.05.2014 та фіскальним чеком № 0464 від 30.05.2013 (а.с. 28), яка залишена відповідачем без розгляду та задоволення; відповідач за отриманий від позивача, на підставі видаткових накладних № CВ-04522/922 від 20.12.2012 та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 згідно договору поставки № 115CФ від 14.08.2012, товар та за надані послуги з роботи бетононасосу, в порушення п. 5.3. договору та ч. 2 ст. 530 ЦК України, розрахувався частково, сплативши позивачеві 123 051,12 грн, що підтверджується банківськими виписками (а.с. 23-24), решту боргу у розмірі 1 271 731,83 грн (1 384 582,95 грн + 10 200 грн - 123 051,12 грн) не сплатив, що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 56-3-1-00/2153 від 06.07.2015 (а.с. 70-71), довідкою ПАТ «ОТП Банк» № 70-1-1/1832 від 30.06.2015 (а.с. 72), а також актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 25), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору, внаслідок чого борг відповідача перед позивачем за поставлений, на підставі видаткових накладних № CВ-04522/922 від 20.12.2012 та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 згідно договору поставки № 115CФ від 14.08.2012, товар і надані послуги з роботи бетононасосу на момент прийняття судового рішення склав 1 271 731,83 грн (1 384 582,95 грн + 10 200 грн - 123 051,12 грн), що підтверджується довідкою АТ «Райффайзен Банк Аваль» № 56-3-1-00/2153 від 06.07.2015 (а.с. 70-71), довідкою ПАТ «ОТП Банк» № 70-1-1/1832 від 30.06.2015 (а.с. 72), актом звірки взаєморозрахунків (а.с. 25), підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення 1 271 731,83 грн боргу за поставлений, на підставі видаткових накладних № CВ-04522/922 від 20.12.2012 та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 згідно договору поставки № 115CФ від 14.08.2012, товар і надані послуги з роботи бетононасосу є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стройдель» (95018, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Ракетна, буд. 26; ідентифікаційний код 32468093) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дікергофф /Україна/» (03083, м. Київ, Голосіївський район, вул. Червонопрапорна, буд. 26; ідентифікаційний код 31029255) 1 271 731 (один мільйон двісті сімдесят одну тисячу сімсот тридцять одну гривню) 83 коп. боргу за поставлений, на підставі видаткових накладних № CВ-04522/922 від 20.12.2012 та № СВ-04522/940 від 20.01.2013 згідно договору поставки № 115CФ від 14.08.2012, товар і надані послуги з роботи бетононасосу та 25 434 (двадцять п'ять тисяч чотириста тридцять чотири гривні) 64 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 14.07.2015

Суддя П.В.Горбасенко