ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р.Справа № 916/771/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Шевченка В.В., Головея В.М.,

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

від ТОВ „СОВАГРО": не з'явився;

від ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ": Чуєва К.О., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські Зорі»

на рішення господарського суду Одеської області від 20 травня 2015 року

по справі № 916/771/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація «АГРОСИНТЕЗ»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «СОВАГРО»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські Зорі»

про стягнення 32 435,32 грн.,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС" звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО" та Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" 3000 грн. штрафу згідно договору поставки на умовах товарного кредиту від 18.01.2011 р. № ТК180111/4, угоди від 15.11.2012 р. № 15-11/12-134 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) та на підставі договору поруки від 03.02.2014 р. № 03-02-2014-6; стягнення з ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" 27885,30 грн. штрафу та 1550,02 грн. 3% річних згідно договору від 18.01.2011 р. № ТК180111/4 та угоди від 15.11.2012 р. № 15-11/12-134 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України) та солідарне стягнення з ТОВ „СОВАГРО" та ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" 2300,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1827,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на несвоєчасне виконання відповідачем-2 - Товариством з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" своїх договірних зобов'язань за договором поставки на умовах товарного кредиту №ТК180111/4 від 18.01.2011 року щодо здійснення розрахунків за поставлений товар у строки, визначені договором, а також на невиконання відповідачем-1 - Товариством з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО" зобов'язань за договором поруки № 03-02-2014-6 від 03.02.2014 року.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.05.2014 р. у справі № 916/771/14: позов задоволено частково; стягнуто солідарно з ТОВ „СОВАГРО" та ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" на користь ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС" штраф у сумі 3000,00 грн. та 1827,00 грн. судового збору; стягнуто з ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" на користь ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС" 27885,30 грн. штрафу, 1550,02 грн. 3% річних; в решті позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.08.2014 р.: рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2014 р. по справі №916/771/14 скасовано частково; відмовлено у позові про солідарне стягнення з відповідачів штрафу в сумі 3000,00 грн., судового збору в сумі 1827,00 грн. та про стягнення з ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" 27885,30 грн. штрафу, 1550,02 грн. 3 % річних; у решті рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2014 р. скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.08.2014 р. та рішення господарського суду Одеської області від 05.05.2014 р. у справі № 916/771/14, останню передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Скасовуючи попередні судові рішення у справі, Вищий господарський суд України вказав, що суд апеляційної інстанції, дійшовши висновку про відсутність заборгованості другого відповідача за договором поставки на момент укладення угоди від 15.11.2012 р., в порушення п.7 ч.2 ст.105 ГПК України не зазначив, якими належними доказами це підтверджується. Разом з тим, не можна залишити в силі й рішення суду першої інстанції, який також не встановив розмір основного боргу ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" за договором поставки на умовах товарного кредиту від 18.01.2011 р., не витребував і не дослідив платіжні документи щодо часткового розрахунку за накладною від 13.04.2011р. №А-00003451, оригінал акту заліку зустрічних однорідних вимог № 23/12/11-01, а тому передчасно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у визначеній позивачем сумі. Крім того, місцевий господарський суд невірно стягнув 3000,00 грн. штрафу солідарно з відповідачів, тоді як судом встановлено, що за договором поруки № 03-02-2014-7 передбачена відповідальність поручителя у вказаному розмірі.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20 травня 2015 року по справі № 916/771/14 (колегія суддів у складі: головуючий Лічман Л.В., Оборотова О.Ю., Щавинська Ю.М.), прийнятим за результатами нового розгляду справи, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО" та Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС" 3000 грн. 00 коп. штрафу.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС" 7715 грн. 80 коп. штрафу, 1550 грн. 02 коп. 3% річних, 606 грн. 41 коп. судового збору за подачу позову та 763 грн. 41 коп. витрат на послуги адвоката.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС" 84 грн. 49 коп. судового збору за подачу позову та 106 грн. 37 коп. витрат на послуги адвоката.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що оскаржуване рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з'ясуванням обставин по справі та просить скасувати його та відмовити в задоволенні позовних вимог.

На думку апелянта, суд першої інстанції не повинен приймати до розгляду даний спір, оскільки ухвалою господарського суду Харківської області від 12.03.2012 року було прийнято відмову ТОВ „Корпорація „Агросинтез" від позову до ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" та припинено провадження у справі № 5023/708/12, а тому у нового кредитора - ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС" відсутні підстави для звернення до суду з позовом.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції необґрунтовано не були враховані положення ст. 514 ЦК України та роз'яснення Вищого господарського суду України від 14.12.1993 року № 01-6/1301 „Про деякі питання уступки вимоги і переводу боргу", відповідно до яких не може передаватись право вимоги лише штрафних санкцій без права вимоги основного боргу.

ТОВ „Компанія „НІКО-ТАЙС" надіслало клопотання про розгляд справи без участі представника товариства.

ТОВ „СОВАГРО" та ТОВ «Корпорація «АГРОСИНТЕЗ», будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце проведення судового засідання, не скористались своїм правом участі в судовому процесі, а тому, враховуючи що явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, заслухавши пояснення представника ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ", колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 18.01.2011 р. між ТОВ „КОРПОРАЦІЯ „АГРОСИНТЕЗ" (постачальник) та ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" (Покупець) укладено договір поставки на умовах товарного кредиту № ТК180111/4, за умовами якого у строки, зумовлені договором, постачальник зобов'язався поставити та передати у власність покупця насіннєвий матеріал та хімічні засоби захисту рослин, а покупець - прийняти товар для власних та виробничих потреб, сплатити проценти за користуванням товарним кредитом та ціну товару відповідно до умов договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Відповідно п.6.1 договору покупець зобов'язався оплатити продавцю товар у строки та в розмірах, що вказані у специфікаціях.

Згідно п.8.2.3 цього договору за прострочення (порушення) строків виконання грошових зобов'язань покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,05 %, але не більше розміру подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми грошового зобов'язання за кожний день прострочення, а у разі, якщо прострочення складає понад 30 календарних днів, покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 30% від вартості договору за кожен факт порушення терміну платежу.

Згідно з частиною 3 статті 692, статтями 694, 536 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що у разі прострочення сплати будь-якого платежу покупець сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами від простроченої суми за весь час прострочення, сума яких розраховується таким чином: СП=(СПП х 0,5 х Д) : 100, де СП - сума процентів, що підлягає сплаті покупцем постачальнику, СПП - сума простроченого платежу, Д - кількість календарних днів прострочення платежу. Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за цим договором здійснюється до моменту їх виконання, а строк позовної давності по цим вимогам складає 3 роки (пункт 8.5, пункт 8.6 договору).

Пунктом 9.1 встановлено, що даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом року з моменту його укладання. Закінчення строку дії договору не звільняє покупця від виконання тих грошових зобов'язань, які залишилися невиконаними ним.

Згідно специфікації від 18.01.2011 р. № 1 товар оплачується покупцем в порядку, вказаному в договорі, та в такі строки: перший платіж - 36032,85 грн. не пізніше 28.01.2011 р.; другий платіж - 66918,15 грн. не пізніше 03.10.2011 р.

На виконання вказаного договору ТОВ „КОРПОРАЦІЯ „АГРОСИНТЕЗ" поставило, а ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" прийняло товар на загальну суму 102951,00 грн., що підтверджується видатковою накладною від 13.04.2011 р. № А-00003451, довіреністю № 41 від 13.04.2011 року та не заперечується учасниками процесу.

Разом з тим, Товариство з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" оплату товару в строки, встановлені пунктом 3 специфікації №1 від 18.01.2011 року до договору поставки, своєчасно і у повному обсязі не здійснило.

Згідно акту № 23/12/11-01 у зв'язку з проведенням 23.12.2011 р. заліку зустрічних однорідних вимог заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" перед Товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Агросинтез" була погашена на суму 61342,48 грн., звідки залишок боргу ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" склав 41608,52 грн.

Судова колегія зазначає, що решта заборгованості залишилась несплаченою, банківська виписка, надана відповідачем-2 на підтвердження оплати залишку боргу, свідчить про перерахування коштів за іншим правочином, а саме за договором поставки на умовах товарного кредиту ТК №140311/8 від 14.03.2011 року, який не стосується даного спору, що не взято до уваги судом першої інстанції (т.2 а.с.97).

15.11.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Агросинтез" (надалі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС" (надалі - новий кредитор) була укладена угода № 15-11/12-134 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку статей 512 - 519 Цивільного кодексу України).

14.08.2013 року до зазначеної угоди №15-11/12-134 про заміну кредитора у зобов'язанні сторонами була укладена додаткова угода № 1.

Згідно з вищевказаними угодою № 15-11/12-134 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку статей 512 - 519 Цивільного України) від 15.11.2012 року та додатковою угодою №1 від 14.08.2013 року первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" (надалі - боржник), зобов'язання щодо сплати розміру пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами, 3% річних, інфляційних витрат та штрафу, набутих первісним кредитором на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК180111/4 від 18.01.2011 року, у зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно з договором поставки на умовах товарного кредиту № ТК180111/4 від 18.01.2011 року (пункт 1.1 угоди).

Первісним кредитором нараховано, а новим кредитором перевірено та погоджено розмір нарахувань, виходячи з наступного: сума штрафу становить 30885,30 грн., за період з 29.01.2011 року по 02.02.2012 року сума пені становить 8034,45 грн., сума відсотків за користування чужими грошовими коштами за період з 29.01.2011 року по 02.02.2012 року становить 94598,93 грн., сума інфляційних втрат за період з лютого 2011 року по січень 2012 року становить 2157,68 грн. (пункт 2.3 угоди).

Первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. Передача оригіналів та/або копій документів оформлюється актом приймання-передачі (пункт 4.1 угоди).

Пунктом 6.1 угоди визначено, що ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою.

На виконання умов пункту 4.1 зазначеної угоди Товариство з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Агросинтез" передало Товариству з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС" документи, що підтверджується актом прийому-передачі документів від 15.11.2012 року.(т.1 а.с.26)

Також Товариство з обмеженою відповідальністю „Корпорація „Агросинтез" направило Товариству з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" повідомлення від 15.11.2012 року про заміну кредитора у зобов'язанні, в якому повідомило, що ТОВ „Корпорація „Агросинтез" за угодою № 15-11/12-134 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку статей 512 - 519 Цивільного кодексу України) від 15.11.2012 року відступило Товариству з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС" право вимоги щодо сплати пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами та інфляційних втрат за період з 29.01.2011 року по 02.02.2012 року у загальній сумі 135676,36 грн., що були набуті ТОВ „Корпорація „Агросинтез" на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК180111/4 від 18.01.2011 року у зв'язку з неналежним, несвоєчасним та неповним його виконанням ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ". (т.1 а.с.27,28,30)

Однак Товариство з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" вимоги, викладені в повідомленні не виконало, кошти не сплатило, відповіді на повідомлення не надіслало.

Крім того, 03.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО" (надалі - поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС" (надалі - кредитор) був укладений договір поруки № 03-02-2014-6, згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку Товариством з обмеженою відповідальністю „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" (надалі - боржник) щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру штрафу у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання згідно поставки на умовах товарного кредиту від 18.01.2011 р. № ТК180111/4 та угоди від 15.11.2012 р. № 15-11/12-134 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст.512-519 ЦК України). Розмір відповідальності поручителя перед кредитором обмежується 3000,00 грн. У разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) боржником обов'язку за основною угодою, кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до боржника, так і до поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед кредитором.

Відповідно до п.2.1 договору, під основним договором в цьому договорі сторони розуміють угоду № 15-11/12-134 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку статей 512 - 519 Цивільного кодексу України) від 15.11.2012 року, укладену на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту № ТК180111/4 від 18.01.2011 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „НІКО-ТАЙС" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю „СОВАГРО" з вимогою виконати взяті на себе зобов'язання згідно з договором поруки, однак листом від 24.02.2014 року № 17 останнє повідомило, що у зв'язку зі скрутним фінансовим становищем не в змозі виконати взяті на себе за договором поруки зобов'язання.

Вищевикладені обставини і стали підставою для звернення ТОВ «Ніко-Тайс» до суду з відповідним позовом до відповідачів про стягнення штрафу та 3% річних за угодою № 15-11/12-134.

Відповідно до ст. ст. 512-514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов'язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу приписів ст. ст. 516, 517 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Судова колегія вважає доведеним та обґрунтованим наявність права вимоги стягнення штрафу та 3% річних саме ТОВ «Ніко-Тайс» з огляду на дотримання норм чинного законодавства щодо повідомлення боржника при укладенні угоди № 15-11/12-134 про заміну кредитора у зобов'язанні від 15.11.2012 року.

Судом встановлено, що 14.02.2012 р. ТОВ „КОРПОРАЦІЯ „АГРОСИНТЕЗ" подало в господарський суд Харківської області позов до ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" про стягнення, зокрема, 20169,50 грн. штрафу, нарахованого з посиланням неналежне виконання взятих на себе обов'язків за договором поставки на умовах товарного кредиту від 18.01.2011 р. № ТК180111/4. Названим судом порушено провадження у справі № 5023/708/12, яке 12.03.2012 р. припинено у зв'язку з відмовою від позову, тобто за правилами п.4 ч.1 ст.80 ГПК України.

Відповідно до ч.2 ст.80 ГПК України, про припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно зазначив про те, що у зв'язку з відмовою від позову в частині стягнення штрафу в розмірі 20169,50 грн. ТОВ „КОРПОРАЦІЯ „АГРОСИНТЕЗ", зазначене підприємство з урахуванням змісту ч.2 ст.80 ГПК України втратило право вимоги до ТОВ „АРТЕМІВСЬКІ ЗОРІ" в цій частині.

Отже, перевіривши законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції про стягнення з відповідачів штрафу та 3% річних, апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості стягнення з відповідачів за порушення строків виконання грошового зобов'язання залишку штрафу у розмірі 10715,80 грн.(за вирахуванням штрафу в сумі 20169,50 грн., від якого кредитор відмовився) та 3% річних у сумі 1550,02 грн.

Таким чином, враховуючи обмежену відповідальність поручителя ТОВ «Совагро» у розмірі 3000 грн., вірним є розподіл штрафу, присудженого до стягнення на користь позивача частково з ТОВ «СОВАГРО» у розмірі 3000 грн., частково з ТОВ «Артемівські зорі» в сумі 7715 грн. 80 коп. штрафу, та стягнення 3% річних у розмірі 1550 грн. 02 коп. в повному обсязі з відповідача-2.

Доводи апелянта про недослідження судом першої інстанції підстав для звернення ТОВ «Ніко-Тайс» до суду з даним позовом відхиляються судом, адже факт прийняття господарським судом Харківської області відмови ТОВ «Корпорація Агросинтез» від позову був досліджений при розгляді справи в першій інстанції, та в оскаржуваному рішенні по даній справі суд відмовив у стягненні частини штрафу в сумі 20169,50 грн., який було заявлено до стягнення з ТОВ «Артемівські зорі» у справі №5023/708/12, на підставі ч.2 ст.80 ГПК України.

Посилання скаржника на відсутність на момент укладення між позивачем та ТОВ «Корпорація Агросинтез» угоди про заміну кредитора у зобов'язанні від 15.11.2012р. заборгованості ТОВ «Артемівські зорі» перед ТОВ «Корпорація Агросинтез» не відповідають дійсності, оскільки з банківської виписки за період з 01.02.2012 по 29.02.2012 року, на яку посилається апелянт, вбачається, що кошти у розмірі 41 608,52 грн. були перераховані на рахунок ТОВ «Корпорація Агросинтез» на виконання договору поставки №140311/8 від 14.03.2011р., яка не є предметом спору у даній справі (т.2 а.с.97).

Також спростовуються посилання апелянта на неможливість передачі права вимоги неустойки за відсутності основного зобов'язання, оскільки, як встановлено судом та зазначалось вище, в матеріалах справи відсутні докази оплати основної заборгованості за спірним договором.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Суд погоджується з розподілом судових витрат та витрат на послуги адвоката пропорційно задоволених позовних вимог, здійсненим місцевим господарським судом, а оскільки апеляційна скарга ТОВ «Артемівські зорі» залишається без задоволення - судові витрати за апеляційний перегляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські Зорі» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 20 травня 2015 року по справі №916/771/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст складено та підписано 22.07.2015 року.

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.М. Головей

Суддя В.В. Шевченко