ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2015 Справа № 917/19/15

По позову Громадської організації "Суспільний діалог Полтавщини", 36027, м. Полтава, вул. Красіна, 65, кв. 43

До відповідачів: 1. Білицька селищна рада, 39221, Полтавська область, Кобеляцький район, смт. Білики, вул. Кобеляцька, 52а

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції", 39221, Полтавська область, Кобеляцький район, смт. Білики, вул. Будівельна, 1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Відділ Держземагентства у Кобеляцькому районі Полтавської області, 39200, м. Кобеляки Полтавської області, вул. Дніпропетровська, 18

Про (1) визнання недійсним договору оренди землі №3 від 20.04.2011р., укладеного між Білицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белгранкорм-Полтавщина";

(2) скасування державну реєстрацію договору оренди землі №3 від 20.04.2011р., укладеного між Білицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белгранкорм-Полтавщина", зареєстрованого у відділі Держкомзему у Кобеляцькому районі Полтавської області в Державному реєстрі земель 21.06.2011р. за реєстраційним номером 00646,

Суддя БУНЯКІНА Ганна Іванівна

Представники:

від позивача - Атісков О.В. (див. протокол )

від відповідачів: 1 - Жарін М.А., 2 - Говорова С.Л., Пономаренко О.В. (див. протокол)

від третьої особи - Прудка І.О. ( див. протокол)

В судовому засіданні 17.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення, дотримуючись приписів ст. 85 ГПК України ( в редакції Закону України №2453-ІУ) з залученням її до матеріалів справи.

Суть спору: Розглядається позовна заява громадської організації "Суспільний діалог Полтавщини" до Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільські традиції", Кобеляцький район, смт. Білики, про: (1) визнання недійсним договору оренди землі №3 від 20.04.2011р., укладеного між Білицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белгранкорм-Полтавщина"; (2) скасування державну реєстрацію договору оренди землі №3 від 20.04.2011р., укладеного між Білицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белгранкорм-Полтавщина", зареєстрованого у відділі Держкомзему у Кобеляцькому районі Полтавської області в Державному реєстрі земель 21.06.2011р. за реєстраційним номером 00646.

Позовні вимоги громадської організації "Суспільний діалог Полтавщини" ґрунтуються на тому, що:

(1) Відповідно до п. 2.3 Статуту ГО «Суспільний діалог Полтавщини», у випадку порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, що є членами організації, від власного імені звертається до органів державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі до правоохоронних органів, органів прокуратури та нотаріату, судів загальної юрисдикції з відповідними заявами, картками, повідомленнями, запитами, скаргами, позовами, клопотаннями, іншими документами будь-якого характеру, що передбачені чинним законодавством.

До складу членів ГО «Суспільний діалог Полтавщини» (рішення правління ГО від 26.12.2014р.) входять жителі смт. Білики Кбеляцького району Полтавської області, серед яких є Чернича Лідія Юріївна та Булгакова Світлана Володимирівна. Останні звернулися до голови правління ГО з заявами, що в межах смт. Білики розташовані свинокомплекси, розведенням свиней в яких з 2011 року здійснювало ТОВ «Белгранком-Полтавщина», а з липня 2014 року цією діяльністю займається правонаступник останнього - ТОВ «Сільські традиції» (відповідач-2). Розведення цих тварин є екологічно небезпечним видом господарської діяльності, так як: свині виділяють тепло, пари вологи, вуглекислий газ, аміак, сірководень та інші гази, які сприяють утворенню пилу і розмноженню мікробів; в повітрі майже на свій території селища відчувається неприємний запах, а влітку випаровування в повітря призводять до запаморочень, різкого головного болю.

(2) Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» Україна гарантує своїм громадянам реалізацію екологічних прав, наданих їм законодавством. Зокрема, за ст. 9 (п.п. «а», «и») цього ж Закону кожний громадянин України має право на:

- безпечне для його життя та здоров'я навколишнє природне середовище;

- оскарження у судовому порядку рішень, дій та бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб щодо порушення екологічних прав громадян у порядку, передбаченому законом.

У зв'язку з наведеним (зверненням громадян щодо захисту їх екологічних прав), 25 грудня 2014 року ГО «Суспільний діалог Полтавщини» звернулося до першого відповідача - Білицької селищної ради з запитом про надання інформації щодо підстав користування ТОВ «Белгранкорм-Полтавщина» земельною ділянкою, розташованою під свинокомплексом та іншими будівлями на ній.

Отримавши письмову відповідь від відповідача-селищної ради за листом від 29.12.2014р. та копію Договору оренди землі №3 від 20.04.2011р., укладеного між Білицькою селищною радою (орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Белгранкорм-Полтавщина» (орендар), позивач - громадська організація (ГО) розцінює:

- договір №3 від 20.04.2011р. за змістом як такий, що суперечить нормам чинного (на дату укладення цього договору) законодавства, і зокрема ст. 15 ЗУ «Про оренду землі», не містячи такої істотної умови як передача у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки;

- рішення Білицької селищної ради №131 від 13.04.2011р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування (оренди) земельною ділянкою сільськогосподарського призначення (виробничі двори та будівлі) площею 57,3 га ТОВ «Белгранкорм-Полтавщина» по вул. Будівельна,1 в смт. Білики», що послужило підставою для затвердження названої техдокументації (п.1) та надання в оренду ТОВ «Белгранкорм-Полтавщина» земельної ділянки за спірним договором, як таке що прийняте в розріз приписам ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України, а саме без виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

За так, на думку позивача, спірний договір, укладений між відповідачами, підлягає визнанню недійсним, виходячи з приписів ч. 1 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 ЦК України, як і підлягає скасуванню його державна реєстрація (вмотивування щодо другої частини вимог позивачем не приведені).

Відповідач-1 вимоги позивача підтримав за письмовими поясненнями від 27.05.2015р., вх. №7833 (а.с. 190).

Відповідач-2 вимоги позивача відхилив з мотивувань, викладених в відзиві на позов від 27.05.2015р. вх. №7828 (а.с. 114-115), мотивуючи заперечення недоведеністю порушення прав останнього спірним правочином.

Представники відповідачів в судових засіданнях підтримали позиції за письмовими доводами, зазначеними вище.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши докази в справі, суд - в с т а н о в и в, що вимоги позивача задоволенню не підлягають за наступного.

1. Відповідно до положень ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною другою зазначеної норми визначено, що "у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності".

Позивач - громадська організація "Суспільний діалог Полтавщини", будучи за статутними даними об'єднанням громадян, в позові не приводить вмотивувань (з посиланням на відповідний законодавчий акт) щодо права звернення саме до господарського суду.

ЗУ "Про об'єднання громадян", яким за п. 1.1 Статуту ГО "Суспільний діалог Полтавщини" (нова редакція) керується в своїй діяльності позивач, такої норми не містить.

Приведена вище норма (ст. 1 ГПК України) в першій своїй частині містить дві умови для звернення до господарського суду: перша - наявність статусу юридичної особи, друга - в установленому порядку набуття статусу суб'єкта підприємницької діяльності, а не альтернативність наявності хоча б одної із них.

Господарський кодекс України, який є спеціальним законом регулювання господарської діяльності (господарювання), визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Учасниками відносин у сфері господарювання, за ст. 2 ГК України, є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Визначення господарської діяльності та господарських відносин подано в ст. 3 ГК України.

За п. 3.2 Статуту позивача громадська організація "Суспільний діалог Полтавщини" як об'єднання громадян здійснює свою діяльність без мети одержання прибутку.

Саме зайняття комерційною або іншою фінансово-господарською діяльністю з метою отримання прибутку є кваліфікаційною ознакою в визначенні господарюючого суб'єкта, який може бути стороною в судовому процесі за нормами ГПК України.

Вмотивування та докази (за викладеного вище) щодо права ГО "Суспільний діалог Полтавщини" бути позивачем в спірних правовідносинах не приведено.

2. За частиною 2 ст. 95 Земельного кодексу України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (ч. 2 ст. 152 ЗК України). При цьому за частиною 3 цієї норми законодавець визначив захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки в такий спосіб: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Не будучи контрагентом за спірним правочином, як і землекористувачем чи претендентом на земельну ділянку за адресою : вул. Будівельна,1 в смт. Білики» Кобеляцького району Полтавської області, позивач звернувся до ГСПО з позовними вимогами про визнання недійсним договору оренди землі від 20.04.2011 року, укладеного між Білицькою селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Белгранкорм-Полтавщина" ( між відповідачами).

Як вже відмічалося вище, стаття 1 ГПК України закріплює право на звернення до господарського суду.

Так, за цією нормою підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до п. 2.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» від 17.05.2011 № 6 (зі змінами і доповненнями), з позовами про визнання недійсними правочинів щодо земельних ділянок мають право звертатися сторони цих правочинів (договорів), а також інші зацікавлені особи, зокрема, особи, що мають право на придбання земельної ділянки, яка є предметом спірного договору.

Предметом Договору оренди землі від 20.04.2011 року, укладеного між відповідачами, є строкове платне користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення загальною площею 57,3 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; на земельній ділянці розміщені господарські будівлі і двори, а також інші об'єкти інфраструктури - асфальтні площадки та дороги.

Докази відносно того, що саме на цю земельну ділянку або частину такої претендував би сам позивач або хоча б хтось з його заявників - членів ГО «Суспільний діалог Полтавщини», про яких наведено вище, з питань придбання чи користування, відсутні.

Пленум Верховного Суду України за постановою №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину (абз. 5 п. 5 постанови).

Отже, відміченою постановою найвища судова інстанція дала визначення суб'єкту права звернення до суду з вимогою щодо визнання недійсним правочину і зокрема не будь-якою заінтересованою особою, а заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено саме вчиненим правочином.

Які права позивача, спірним договором порушено, останній не приводить.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При цьому господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ГО «Суспільний діалог Полтавщини» задоволенню не підлягають, з огляду на недоведеність порушення прав позивача спірним правочином.

Друга ж частина вимог - скасування державної реєстрації договору оренди землі №3 від 20.04.2011р. є похідною від першої, заявлена передчасно та не до належних відповідачів, не є вмотивованою нормами права, а отже задоволенню не підлягає.

На підставі матеріалів справи, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

СУДДЯ БУНЯКІНАГ.І.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.07.2015р.