ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 липня 2015 року Справа № 908/3134/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Карабаня В.Я.,

суддів Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

Малетича М.М.,

розглянувши матеріали касаційної скаргиФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
на рішення господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 р.
та на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р.
у справі№ 908/3134/14 господарського суду Запорізької області
за позовомБердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах в особі - Управління комунальної власності Бердянської міської ради
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 33 071 грн. 30 грн., розірвання договору оренди нежитлових приміщень № 151 від 19.04.1999 р. та зобов'язання повернути майно

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 р. по справі № 908/3134/14 частково задоволено позовні вимоги Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах в особі - Управління комунальної власності Бердянської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 33 071 грн. 30 грн., розірвання договору оренди нежитлових приміщень № 151 від 19.04.1999 р. та зобов'язання повернути майно. Стягнуто з відповідача на користь Управління комунальної власності Бердянської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 31 439 грн. 60 коп.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. рішення господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 р. у справі №908/3134/14 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановленими судовими актами, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р., рішення господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 р. у справі №908/3134/14.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Статтею 110 ГПК України передбачено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, що закріплено в ч. 3 ст. 105 ГПК України.

Оскаржувана постанова Харківського апеляційного господарського суду прийнята 20.04.2015 р., тому днем закінчення строку для подання касаційної скарги на вказану постанову є 11.05.2015 р. (понеділок).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 р. та на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. у справі № 908/3134/14 згідно відбитку штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті - 05.06.2015 р., тобто з пропуском строку для подання касаційної скарги, визначеного ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Скаржником заявлено клопотання про відновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги.

Так, у доданому клопотанні заявник просить поновити строк на подання касаційної скарги. При цьому, відповідач не зазначає жодних причин пропуску такого строку та замість цього викладає обставини, за яких ним було пропущено строк подання саме апеляційної, а не касаційної скарги (несвоєчасність отримання копії рішення місцевого господарського суду).

Разом з цим, самим скаржником додано до касаційної скарги копію постанови Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. та копію конверту, яким направлено вказану постанову скаржнику, з якого вбачається, що остання направлена на адресу одержувача в строк, передбачений чинними нормами ГПУ України. Вказане також підтверджується матеріалами справи (а.с.228 - на звороті, Т. №1).

Судова колегія Вищого господарського суду України звертає увагу заявника касаційної скарги на те, що виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Отже, у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. У клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Таким чином, відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується, виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником.

З огляду на наведене, будь-яких причин пропуску строку для подання касаційної скарги, які мали б об'єктивний характер та свідчили б про існування дійсних перешкод для своєчасного подання касаційної скарги, у клопотанні не наведено, а тому колегія суддів визнає, що можливість вчасного подання касаційної скарги на рішення господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 р. та на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. залежала від волевиявлення самого скаржника.

Враховуючи викладене, наведені у клопотанні обставини не є такими, що вказують про наявність поважних причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для задоволення поданого клопотання.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 53, 86, 110, 111, п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 р. та на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. у справі № 908/3134/14.

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Запорізької області від 22.01.2015 р. та на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. у справі № 908/3134/14 повернути скаржнику.

Повернути з Державного бюджету України Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп., сплачений за квитанцією № 0.0.393265779.1 від 04.06.2015 р.

Справу № 908/3134/14 повернути до господарського суду Запорізької області.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Судді А.С. Ємельянов

М.М. Малетич