ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 року Справа № 904/1585/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії

суддів: головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.

секретар судового засідання: Погорєлова Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Гарькавий А.Г. представник, довіреність №14-226 від 01.07.15;

від відповідача: Різник С.Г. представник, довіреність №96-08/14 від 12.08.14;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року по справі № 904/1585/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" м. Дніпропетровськ

про стягнення суми неустойки за порушення строків поставки продукції за контрактом № 1755 від 22.05.2013 у загальному розмірі 3 306 430 грн. 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року у справі № 904/1585/15 ( суддя Фещенко Ю.В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на користь Публічного акціонерного товариства "Арселор Міттал Кривий Ріг" - 3 269 594 грн. 16 коп. - неустойки, 65 391 грн. 89 коп. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт невиконання зобов'язання належним чином відповідно до умов договору. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій відповідно до вимог закону.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду Публічне акціонерне товариство "Дніпроважмаш", звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким частково відмовити в задоволені позовних вимог та зменшити розмір штрафних санкцій.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що не можна погодитись з тим, що Сторони за Контрактом змінили стоки поставки, узгоджені в Специфікації №1 до Контракту, шляхом обміну листами, що надає підстави позивачу нараховувати неустойку, передбачену Контрактом.

Так, відповідно до умов п. 1.1. та 3.2 Контракту сторони дійшли згоди про те, що строк поставки товару зазначається у Специфікації.

22 травня 2013 року між Сторонами за Контрактом підписано Специфікацію №1, згідно з якою, строк поставки продукції до 20.12.2013 року.

У відповідності до п.10.2 Контракту, усі зміни і доповнення для даного Контракту є невід'ємною його частиною і вважаються дійсними, якщо вони зроблені в письмовій формі, підписані уповноваженими представниками обох сторін і завірені печатками сторін. Будь-які зміни позицій Специфікацій у Контракті повинні бути завчасно погоджені сторонами і оформлені у вигляді доповнення до Контракту і підписані сторонами.

З цього слідує, що зміна умов Контракту, в тому числі і щодо строків поставки продукції має бути оформлена Сторонами у вигляді доповнення до Контракту, яке підписується уповноваженими представниками та скріплюється печаткою. Лише в даному випадку такі зміни є дійсними.

В той же час, зміна строків поставки не відбулася в порядку, передбаченому сторонами, оскільки направлення листа від 06 вересня 2013 року №131/26 Васильєвим І.І., про готовність узгодження нових строків поставки, та відповідь Головного керуючого по постачанню позивача з проханням здійснити поставку з 20.01.2014р. по 20.02.2014 року не можна вважати оформленням Доповнення до Контракту, як це Сторони передбачили в Контракті.

Крім того, згідно з п.7.1 Контракту, у випадку прострочення поставки продукції проти строків обумовлених в договорі, Продавець сплачує Покупцю неустойку в розмірі 0,3% від вартості недопоставленої продукції за кожний день прострочення.

Таким чином, і відповідальність Постачальника у вигляді неустойки виникає лише у разі прострочення поставки проти строків обумовлені саме в договорі.

Як зазначалося вище, строк поставки продукції Сторони узгодили, а саме до 20 грудня 2013 року.

Тобто, нарахування неустойки починається з 21 грудня 2013 року.

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У зв'язку з цим, нарахування неустойки припиняється 21 червня 2014 року.

У відповідності до п.1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Позивач звернувся до господарського суду за захистом свого права 23 лютого 2015 року, що дає підстави вказувати на те, що ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» має право на стягнення неустойки, нарахованої за період з 23 лютого 2014 року по 21 червня 2014 року, тобто за 119 календарних днів.

Згідно зі Специфікацією №1 від 22 травня 2013 року, вартість продукції, яка підлягає поставці у відповідності до Контракту № 1755 від 22 травня 2013 року складає 6 401 880 (шість мільйонів чотириста одна тисяча вісімсот вісімдесят) грн. 00 коп.

Таким чином, розмір неустойки за прострочення виконання зобов'язання складає 2 285 471 (два мільйони двісті вісімдесят п'ять тисяч чотириста сімдесят одна) грн. 16 коп.

6 401 880,00 грн. / 0,3% * 119 днів = 2 285 471,16 грн.

Також, прошу апеляційний суд врахувати той факт, що розмір неустойки є надмірно великим порівняно з вартістю продукції, строк поставки якої було прострочено, а також те, що відповідач, незважаючи на пропуск строку поставки, виконав свої зобов'язання та поставив продукцію позивачу

В матеріалах справи наявні докази, які є підставою для зменшення штрафних санкцій.

Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні 15.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

22.05.2013 між Публічним акціонерним товариством "АрселорМіттал Кривий Ріг" у особі глави адміністрації з постачання Логунова О.М., діючого на підставі довіреності № 85-332 юр від 23.08.2012р. (далі - покупець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дніпроважмаш" у особі директора служби маркетингу та збуту - заступника голови правління Васильєва І.І., діючого на підставі довіреності (далі - продавець, відповідач) було укладено контракт № 1755 на поставку обладнання, матеріалів та запасних частин (далі - контракт). (а.с.14-20)

Згідно пункту 1.1. контракту продавець зобов'язався поставити та передати у власність покупця продукцію відповідно до специфікації (цій), узгодженої (них) до контракту, а покупець прийняти продукцію та оплатити її на умовах контракту.

Згідно з пунктами 3.2., 3.3., 3.4. контракту поставка продукції продавцем здійснюється в строки, зазначені у відповідній (них) специфікації (ціях), але тільки після надання покупцем письмового замовлення. Датою подачі замовлення вважається дата його направлення електронною поштою на е-mail або факсом . Замовлення повинне містити перелік номенклатури (асортимент) та обсяги поставки продукції, точно відповідати по номенклатурі і не перевищувати обсяги, зазначені в специфікації (ціях).

Датою поставки та переходу ризиків вважається дата передачі продукції від продавця до покупця (перевізника), згідно умов поставки, узгоджених у відповідній (них) специфікації (ціях), зазначена у накладній (видатковій, товарно-транспортній накладній, залізничній накладній, кур'єрської служби).

Поставка вважається виконаною продавцем за умови точної відповідності поставленої продукції заявці покупця по строкам, номенклатурі і обсягу, після надання продавцем всіх супроводжувальних документів, зазначених в пункті 3.6. контракту.

Відповідно до п. 4.1 контракту датою оплати вважається дата списання коштів з рахунка Покупця на користь Продавця. Оплата Продукції Покупцем здійснюється в національній валюті України по банківських реквізитах Продавця, зазначених у Контракті п. 4.11.

Згідно п. 7.1 контакту у випадку прострочення поставки Продукції проти строків обумовлених в договорі, Продавець сплачує Покупцю неустойку в розмірі 0,3% від вартості недопоставленої продукції за кожний день прострочення. Нарахування неустойки починається з першого дня прострочення та припиняється на дату поставки Продукції.

Пунктом 10.2. контракту узгоджено, що усі зміни і доповнення для даного Контракту є невід'ємною його частиною і вважаться дійсними, якщо вони зроблені в письмовій формі, підписані уповноваженими представниками обох сторін і завірені печатками сторін.

Будь-які зміни позицій Специфікацій у Контракті повинні бути завчасно погоджені сторонами й оформлені у вигляді доповнення до Контракту і підписані сторонами.

Контракт вступає в дію з 22.05.2013р. і діє по 31.12.2014р. або до належного виконання сторонами своїх зобов'язань по контракту, в залежності від того, яка з вказаних подій настане раніше (пункт 10.4. контракту).

Додатком № 2,3 до договору № 1755 від 22.05 2013р.сторонами узгоджено перелік комплектації вагоноперекидача ВРС-2 та відомість комплектуючих виробів

22.05.2013 між сторонами було підписано специфікацію № 1,яка є додатком до контракту, згідно якій поставці підлягали :

Ротор 56179048/1190.26Бсб у кількості 1 шт. вартістю 2333200,0 грн.

Платформа 560178159/1190.17В у кількості 1 шт. вартістю 1347300,0грн.

Механізм перекидача 56212238.1190.23Б сб у кількості 1 шт. вартістю 427800,0грн,

Установка контрагруза 560 469020/1190.15Б СБ у кількості 1 шт. вартістю 62100грн.

Вузол ВРС-2( вузли та деталі загального виду в/о) 317156156(без поз.1-5) 1190.Бсб ( без поз.1-3,14-17) у кількості 1 шт. вартістю 399500грн.

Комплект електрообладнання вагоноперекидача ч.560751701 у кількості 1 компл. вартістю 765000.0грн.

Загальна вартість обладнання з ПДВ за специфікацією 6 401 880 грн.

Строк поставки до 20.12.2013 (згідно письмової заявки)

Умови постачання Інкотермс 2000: СРТ, Кривий ріг (склад покупця)

Умови оплати : по факту поставки з відстрочкою платежу до 10 календарних днів.

Неустойки згідно умов контракту

Пакет документів з товаром: згідно умов контракту.

Додаткові домовленості:

виробник: Дніпроважмаш ,

рік виготовлення:2013

Термін розробки КД - 3 місяці, ТД- 1 місяць з дати підписання контракту (а.с.24).

Згідно умов п.3.2 контракту позивачем відповідачу направлене замовлення на поставку № від 27.05.2013 на суму 6 401 880 грн. 00 коп., в якому було визначено строк поставки обладнання - до 20.12.2013 (а.с.25);

03.09.2013 позивач звернувся до відповідача із листом № 332-16173, в якому наголошував на тому, що відповідач відповідно до додаткових умов специфікації № 1 зобов'язаний був розробити конструкторську документацію до 30.08.2013, а на час складання вказаного листа було узгоджено тільки 1 креслення всі інші інші креслення - не надані для узгодження, що ставить під сумнів строк поставки 20.12.2013. У вказаному листі позивач просив відповідача підтвердити строк поставки всього комплекту обладнання по узгодженим ПАО «АМКР» кресленням у строк, згідно умов контракту, або повідомити планований строк постачання. Зазначений лист підписаний від позивача менеджером по закупці Д.С. Рибалка (а.с 27)

06.09.2013р. відповідачем було направлено позивачу лист - відповідь № 131/26, в якому останній, повідомив про відкриття замовлення №583623 на виготовлення вагоноперекидувача ВРС-2 за контрактом №1755 від 22.05.13р. зі строком поставки 20.12.2013р. Згідно з графіком підготовки виробництва іде випуск конструкторської та технологічної документації. Технологічний цикл випуску техдокументаціїї ( фактично, розробка нового проекту під старе обладнання та комплектуючі) декілька збільшився за часом з огляду на великий обсяг проектних робіт. Посилаючись на великий обсяг унікальних робіт, пов'язаних з вказаним проектом та усне прохання позивача, зголосився узгодити закінчення поставки вузлів вагоноперекидувача ВРС-2 за контрактом в період з 20.01.2014 по 20.02.2014. (а.с.28) Зазначений лист підписано від імені відповідача директором управління продажів І.І.Васильєвим.

19.09.2013р. за вих..№33-17269 згідно умов п.3.2 контракту позивач направив відповідачу замовлення на поставку № від 17.09.2013р. на суму 6 401 880 грн. 00 коп., в якому було визначено перелік комплектуючих, умови поставки та розрахунків згідно зі специфікацією від 22.05.2013р. до контракту №1755 , але не зазначено строк поставки обладнання . Замовлення від імені позивача підписано головним управляючим з постачання С. Пратес.

20.09.2013 № 232-17304 позивачем відповідачу скеровано лист відповідь на лист відповідача від 6.09.2013р, в якому позивач просив вважати анульованим замовлення № від 27.05.2013 до контракту та просив поставку здійснити відповідно до замовлення № від 17.09.2013 в період з 20.01.2014 по 20.02.2014. Лист підписаний Головним управляючим з постачання С. Пратес.(а.с.29)

Згідно з дорученням № 14-130 юр від 2.07.2013р. позивач уповноважив одноособово підписувати від імені товариства договори (контракти) з метою їх укладення, зміни, розірвання, загальна сума по будь-якому з них не повинна перевищувати 20млн.доларів,серед осіб уповноважених зазначеною довіреністю зазначені менеджер по закупці Рибалка Д.С., головний управляючий з постачання С.Пратес.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач здійснив поставку продукції за замовленням на поставку № від 17.09.2013 наступним чином:

- за накладною № 62/791 від 31.05.2014 та ТТН №Р62-00000791А, №Р62-00000791Б, №Р62-00000791В від 31.05.2014р. - платформа вартістю 1 616 760 грн. 00 коп. (а.с.111);

- за накладною № 62/1177 від 05.08.2014 та ТТН №Р62-00001177 від 5.08.2014р. - вузол ВРС-2 на суму 479 400 грн. 00 коп. (а.с.52);

- за накладною № 62/1220 від 20.08.2014 та ТТН №Р62-00001220А, №Р62-00001220Б, №Р62-00001220В від 14.08.2014р., №Р62-00001220Г,від19.08.2014р. №Р62-00001220Д, №Р62-00001220Евід 20.08.2014р. - ротор та установку контрагруза на суму 2 874 360 грн. 00 коп. (а.с.59);

- за накладною № 62/1627 від 09.10.2014 та ТТН № Р62-00001627 від 9.10.2014р. комплект електроустаткування вагоноперекидача на суму 918 000 грн. 00 коп. (а.с.36);

- за накладною № 62/1693 від 17.10.2014 та ТТН № Р62-1693 від 17.10.2014р.механізм перекидання на суму 513 360 грн. 00 коп. (а.с.30).

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Згідно частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень сторін наданих у судовому засіданні , сторонами укладено контракт на виготовлення та поставку згідно креслень покупця та розробленої постачальником конструкторської та технологічної документації індивідуального обладнання вагоноперекидувача ВРС-2 з узгодженою комплектацією.

Права та обов'язки сторін щодо виготовлення постачальником конструкторської та технологічної документації контрактом не обумовлені ,а оформлені, шляхом зазначення у специфікації №1 від 22.05.2013р., яка є невід'ємною частиною контракту, про досягнення додаткових домовленостей та встановлено термін розробки КД - 3 місяці, ТД- 1 місяць з дати підписання контракту.

Відносини між замовником та виконавцем на виконання конструкторських та технологічних робіт врегульовані главою 62 Цивільного кодексу України ,нормами якої у тому числі встановлені права та обв'язки сторін щодо виконання зазначених робіт ,серед яких до обов'язків замовника віднесені видача виконавцеві технічного завдання та погодження з ним програми (техніко-економічні показники) або тематику робіт(ст.898 ЦКУ). До обов'язків виконавця віднесено виконання робіт відповідно до погодженої із замовником програми( техніко-економічних показників) , передача замовникові результатів робіт у строк встановлений договором.

Як вбачається з переписки сторін щодо строків постачання продукції саме неможливість виготовлення проектної та технологічної документації та погодження креслень з ПАО «АМКР» у терміни передбачені специфікацією постачальником, стало підставою для зміни строків постачання виготовленої продукції.(а.с.27-29)

На думку колегії саме не врегулювання між сторонами відносин відповідно до законодавства щодо виконання робіт з виготовлення конструкторської та технологічної документації призвели до неможливості їх виготовлення у строки передбачені специфікацією .

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Суд першої інстанції вірно встановив факт прострочення поставки продукції відповідачем проти строку узгодженого сторонами шляхом обміну листами (20.02.2014р.) та здійснив перерахунок пені з урахуванням того ,що позивач необґрунтовано вважав датою поставки продукції день оприбуткування цього товару на свій склад, а не дату передачі товару покупцю за товарно-транспортними накладними 31.05.2014р., 5.08.2014р., 20.08.2014р., 9.10.2014р та 17.10.2014р. та визначив розмір пені 3 269 594грн.16 коп. ,однак не надав оцінку доводам відповідача про надмірність розміру нарахованих позивачем штрафних санкцій порівняно з вартістю продукції та збитками кредитора та застосування ст.233 ГК України.

Відповідно до ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але і інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. ,

Як вбачається з матеріалів справи нарахована неустойка порівняно з вартістю продукції складає більш як 50% її вартості, на думку колегії прострочення виготовлення та поставки продукції виникла як з вини кредитора так і боржника, які у контракті від 22.05.2013р № 1755 не передбачили положень, які б врегульовували відносини сторін щодо виготовлення конструкторської та технологічної документації та порядку погодження її сторонами, що значно утруднило виконання контракту , відповідач повністю виконав зобов'язання за контрактом, в матеріалах справи відсутні докази виникнення у позивача збитків у зв'язку простроченням відповідача , що є підставою для зменшення розміру нарахованої неустойки до 1 280 376 грн. (20% вартості продукції) відповідно до ст.233 ГК України

Доводи апелянта про те, що зміна умов контракту щодо строків поставки продукції має бути оформлена сторонами у вигляді доповнення до контракту, яке підписується уповноваженими представниками та скріплюється печаткою, оскільки не відбулася зміна умов контракту у встановленому порядку, тому слід вважати узгодженим строком поставки продукції 20.12.2013р., нарахування санкцій відповідно до ч.6 ст.232 ГК України повинно припинитись через 6 місяців а саме 21.06.2014р., а нарахована сума пені складати 2285471,16 грн. судова колегія відхиляє з огляду на зміст п.10.2 контракту, згідно якого усі зміни і доповнення для даного Контракту є невід'ємною його частиною і вважаться дійсними, якщо вони зроблені в письмовій формі, підписані уповноваженими представниками обох сторін і завірені печатками сторін.

Будь-які зміни позицій Специфікацій у Контракті повинні бути завчасно погоджені сторонами й оформлені у вигляді доповнення до Контракту і підписані сторонами.

Як вбачається позиції специфікації стосуються переліку комплектації вагоноперекидувача ВРС-2 та їх вартості, тому зміни саме цих позицій потребують оформлення доповненнями до контракту .

Нові строки поставки узгоджені сторонами у письмовій формі шляхом обміну листами позивача від 3.09.2013р.,яким запитувалася інформація щодо можливості виконання контракту у строк до 20.12.2013р., відповідача від 6.09.2013, яким запропоновано до узгодження нові строки поставки та позивача від 20.09.2013р. яким було анульовано попереднє замовлення та узгоджено строк виконання замовлення № від 17.09.2013р. в період з 20.01.2014 по 20.02.2014.р. Листи підписані від позивача та відповідача уповноваженими особами , повноваження яких на підписання змін до договорів перевірені підчас повторного розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом, тому відсутність на зазначених листах печаток підприємств ( ч.2 ст.207 ЦК України в редакції станом на 22.05.2013р.) не впливають на дійсність вчиненого правочину, тому слід вважати, що строки поставки змінені відповідно до умов договору.

Відповідно до ч.6 ст.ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.1 контракту крім розміру неустойки у розмірі 0,3% від вартості недопоставленої продукції за кожен день прострочення встановлено, що нарахування неустойки починається з першого дня прострочення та припиняється на дату поставки продукції, тому доводи апелянта про те що нарахування неустойки повинно бути припинено через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні частково.

Судові витрати за результатами розгляду справи відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103,п.1ч.1ст.104,105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2015 року у справі №904/1585/15 змінити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" ( 49000 м. Дніпропетровськ, вул. Сухий Острів,3; ідентифікаційний код 00168076) на користь Публічного акціонерного товариства « АрселорМіттал Кривий Ріг» (50095, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе,1; ідентифікаційний код 24432974 ) 1 280 376 грн. (один мільйон двісті вісімдесят тисяч триста сімдесят шість гривень) неустойки, 65391 грн.89 коп. (шістдесят п'ять тисяч триста дев'яносто одна гривня) витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видачу наказу доручити Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний тест постанови виготовлено 20.07.2015р.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Подобєд