ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р.Справа № 922/3413/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом Міського КП "Чернівцітеплокомуненерго", м. Чернівці
до Національного технічного університету "Харківський Політехнічний інститут", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - Донченко О.Ю.,дов.№ 66-01-16/101 від 23.04.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Міське КП "Чернівцітеплокомуненерго", звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Національного технічного університету "Харківський Політехнічний інститут", в якій просить суд стягнути з відповідача 113 587,90грн. основного боргу, пеню в сумі 14 700,77грн., інфляційні в сумі 22 780,55грн., 3% річних в сумі 802,59грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 3037,44грн.Заявлену вимогу обґрунтував неналежним виконанням відповідачем умов договору №0661 закупівлі за державні кошти, укладеного між сторонами 06 листопада 2014року, переукладеного сторонами 03 березня 2015року. Крім того, позивач просив суд покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 червня 2015 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 липня 2015року.

Представник позивач в судове засідання 21.07.2015року не з'явився, через канцелярію господарського суду (вх.№28924) звернувся до суду з клопотанням щодо розгляду справи без участі представника позивача за наявними в матеріалах справи документами , позовні вимоги підтримав повністю .

20 липня 2015 року представник відповідача надав через канцелярію суду відзив (вх. №29030) на позовну заяву, в якому викладена позиція останнього полягає у тому, що він дійсно укладав спірний договір з позивачем, але за відсутністю грошових коштів не має можливості погасити відповідні штрафні санкції, оскільки є бюджетною установою та фінансується з державного бюджету України. Крім того, просив суд зменшити розмір пені на 90%. Судом було досліджено наданий відзив та долучено до матеріалів справи.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника відповідача, встановив наступне.

Між міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» та Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут», укладено договір № 0661 а 06 листопада 2014 року «Закупівлі за державні кошти». 03 березня 2015 року між позивачем та відповідачем було переукладено новий договір № 0661 «Закупівлі за державні кошти».

Згідно п.1.1. договору, сторонами передбачено, що теплопостачальна організація зобов8язується споживачеві пара та гарячої води , постачання пари та гарячої води ( лот 5 - постачання пари та гарячої води для учбових корпусів замовника в м. Чернівці), код за ДК 016:2010 - 35.30.1(35.30.12.-00.00), в потрібних йому обсягах у відповідності до розділу №2 цього договору, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах , передбачених цим договором.

Як вбачається із матеріалів справи , на підставі Договорів Позивач постачав Відповідачу теплову енергію (на централізоване опалення) в потрібних йому обсягах у відповідності до Додатку № 1 договору № 0661 від 06.11.2014 року «Закупівлі за державні кошти» та додатку № 1 договору № 0661 від 03 березня 2015 року «Закупівлі за державні кошти», а Відповідач дов'язується оплачувати за одержану теплову енергію згідно встановлених тарифів в термін до 20 числа згідно п. 4.6 договорів № 0661 від 06.11.2014 року «Закупівлі за державні кошти» та договору № 0661 від 03 березня 2015 року «Закупівлі за державні іти».

З наданих в матеріали справи документів вбачається, що рахунки проводилися згідно тарифів, затверджених Постановою Національної комісії , що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 9-2011 року № 165, від 16.03.2012 р. № 140, від 31.12. 2013 року № 480, від 5 2 .4 року № 246, від 16.05.2014 року № 536, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 1.2014 р. № 627, від 27.02. 2015 року № 250, від 31.03. 2015 року № 1117. Величина тарифу та його зміни доводились до відповідача регулярно і своєчасно, як і ло інших споживачів теплової енергії.

Згідно умов договорів та ч. 6 ст. 276 ГК України - «Розрахунки за договором : достачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону».

Законом України «Про ціни і ціноутворення» від 03.12.1990 року N 507-ХІІ, а г ст. 10 передбачено зміна рівня державних фіксованих та регульованих цін і ЇІ ІВ на окремі види продукції, товарів і послуг здійснюється в порядку і в строки, визначаються тими органами, які відповідно затверджують або регулюють ціни(тарифи).

Отже, нарахування проводилися у відповідності до умов договорів на підставі затверджених тарифів.

Однак Відповідач, в порушення ст. 193 ГК України, ст. 526, ЦК України ст.19 Закону України "Про теплопостачання" та умов договорів прострочив виконання говірних зобов'язань щодо своєчасної оплати за спожиту теплову енергію, заборговувавши позивачеві з 01.11.2014р. по 26.05.2014 р - 113 587,90 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, на підставі зазначених договорів здійснював відпуск електроенергії. Але, відповідач не виконав належним чином договірні зобов'язання в частині своєчасної оплати за отриману теплову енергію, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем з 01.11.2014 року по 26.05.2014року в сумі 113 587,90грн.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування інфляційних в сумі 22 780,55грн. та 3% річних в сумі 802,59 грн., суд дійшов висновку про те, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, відповідає наданому розрахунку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Окрім того, пунктом 7.1.4. договору в разі не оплати або несвоєчасної оплати у строки ,зазначені у даному договорі ,споживач сплачує на користь теплопостачальної організації ,крім заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ,що діяла в період за який сплачується пеня,від суми простроченого платежу ,за кожен день перевищення допустимого терміну,яка становить 14 700,77грн.

Судом встановлено, що позивач надав обґрунтований розрахунок пені, який повністю відповідає вимогам Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Разом з тим, розглянувши клопотання представника відповідача про зменшення розміру пені на 90%, суд дійшов висновку про часткове задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В обґрунтування заявленого клопотання про зменшення розміру пені на 90% відповідач посилається на те, що фінансування університету, як вищого навчального закладу державної форми власності здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, які надходять до університету помісячно.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої позивачем пені на 90% та стягнути з відповідача пеню в розмірі1470,77 гривень.

Відповідно до п.4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7, у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Отже, суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.525, 526, 625 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Національного технічного університету "Харківський політехнічний інститут" (61002, м. Харків, вул. Фрунзе, 21, ) на користь Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" (58000, Чернівецька область, м. Чернівці, вул.Максимовича,19 ,А, код 34519280)- 113 587,90грн. основного боргу, пеню в сумі 1470,77грн., інфляційні в сумі 22 780,55грн., 3% річних в сумі 802,59грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 2 772,84грн.

В іншій частині позовних вимог по пені відмовити .

Наказ видати після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складено 22.07.2015 р.

Суддя О.О. Присяжнюк