КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р. Справа№ 910/7911/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Кропивної Л.В.

Чорної Л.В.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: Борецька О.Л. за довіреністю від 29.01.2015;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015

у справі №910/7911/15-г (суддя Ю.В. Картавцева)

за позовом Малого приватного підприємства "КРУЇЗ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції"

про стягнення 62167,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібодар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" про стягнення 309 446,66 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.05.2015 у справі №910/7911/15-г позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" на користь Малого приватного підприємства "Круїз" 62167 грн. 57 коп. основного боргу та 1827 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням господарського суду міста Києва, Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями визначено склад суду для розгляду справи №910/7911/15-г головуючий суддя Смірнова Л.Г. судді: Чорна Л.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 08.07.2015.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 - без змін.

У судове засідання 08.07.2015 з'явився представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники відповідача не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідача.

Представник позивача заперечив проти доводів апеляційної скарги, рішення суду у даній справі просив залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

01.08.2013 між Малим приватним підприємством "Круїз" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" (далі - покупець, відповідач) був укладений договір поставки № 157 від 01.08.2013 (далі-Договір).

Згідно п. 1.1 Договору, постачальник зобов'язується систематично доставляти і передавати на умовах та у встановлені цим Договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію у власність покупця, а покупець зобов'язується приймати товар у власність і оплачувати його на умовах цього договору.

Як встановлено у п. 5.8. Договору, оплата здійснюється покупцем в національній грошовій одиниці України через сорок п'ять календарних днів за поставлений товар.

Як погодили сторони у п. 5.13 Договору, для зручності розрахунків сторони щоквартально проводять звірку взаєморозрахунків до 15 числа місяця, наступного за останнім днем останнього місяця звітного кварталу. Дані, підтверджені сторонами в акті звірки взаєморозрахунків, є підставою для проведення остаточних розрахунків або проведення взаємозаліку зустрічних вимог.

На виконання умов Договору, позивач здійснював відповідачеві поставку товару на умовах Договору, що підтверджується наданими до матеріалів справи видатковими накладними.

В порушення умов договору, постачальником не здійснено у оплату вартості поставленого за Договором товару у повному обсязі, в підтвердження чого позивачем надано підписаний сторонами відповідно до п. 5.13. Договору акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2014 по 30.11.2014, відповідно до якого станом на 30.11.2014 заборгованість відповідача складала 68301,70 грн.

Разом з тим, з наданих позивачем доказів, зокрема з виписок по рахунку вбачається, що після підписання акту звірки взаєморозрахунків відповідачем здійснювалась сплата заборгованості, таким чином станом на час звернення до суду з даним позовом заборгованість відповідача складає 62167,57 грн., яку і просить стягнути позивач.

Вказана заборгованість відповідачем не погашена, доказів іншого суду не надано.

Відповідно до умов Договору Поставки №157 від 01.08.2013, укладеному між сторонами спору, Постачальник зобов'язується систематично доставляти і передавати на умовах та у встановлені цим договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію (надалі - Товар) у власність Покупця, а Покупець зобов'язується приймати Товар у власність і оплачувати його на умовах цього Договору.

Право власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної (товарно-транспортної або видаткової) накладеної, яка засвідчує факт передачі Товару Постачальником та його отримання Покупцем. Датою поставки вважається дата передачі Постачальником товару Покупцю.

Поставка Товару Покупцю здійснюється окремими партіями силами (в т.ч. транспортом) та за рахунок Постачальника на умовах ББР у відповідності до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року) та на підставі прийнятих Постачальником до виконання Замовлень Покупця (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 5.1. Договору ціна на Товар встановлюється в гривнях та базується (визначається) на підставі Специфікації (Додаток № 1 до Договору). Оплата поставленого товару здійснюється на підставі належним чином оформлених накладних (товарно-транспортних, видаткових, податкових) (п. 5.6. Договору).

Відповідно до п.2.11. Договору поставки при передачі Товару Постачальник повинен передати Покупцеві наступні документи:

1)податкову накладну, що підписується вповноваженою особою Постачальника та скріплюється печаткою Постачальника, якщо Сторонами не передбачено інший порядок надання податкової накладної;

2)накладну на товар (товарно-транспортну або видаткову накладну), яка повинна містити всю інформацію, передбачену ст.13 Закону України «Про підтвердження відповідності» та підписується вповноваженою особою Постачальника, скріплюється печаткою;

3)документи, що посвідчують якість товару, передбачені п.3.3 Договору;

4)у випадку повернення товару- корегувальну накладну та довіреність на отримання повернутого товару;

5)Декларації виробника про оптові ціни на Товари, що постачаються, при постачанні Товарів, щодо яких запроваджено державне регулювання - встановлено граничні торгівельні надбавки до оптової ціни виробника.

Відповідно до п. 2.12. ненадання постачальником разом із товаром (при передаванні товару) документів, зазначених в п. 2.1 і. та п. 3.3. цього договору, є підставою відмови по;: від приймання та оплати такого товару або для повернення такого товару, якщо товар був прийнятий з умовою наступного надання всіх необхідних документів.

Отже, вказаний пункт Договору уміщує в собі альтернативу поведінки покупця, якому передається товар без документів.

При цьому, не здійснювати оплату за товар покупець мас право лише в тому випадку коли він його не приймав.

Як вбачається з матеріалів справи товар був прийнятий ТОВ «Українські продуктові традиції», що підтверджується видатковими накладними, які підписані без зауважень та заперечень.

Крім того, на виконання умов Договору сторони склали Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2014 по 30.11.2014, відповідно до якого заборгованість Відповідача перед Позивачем станом на 30.11.2014 р. складала 68301,70 грн. Після підписання Акту звірки взаємних розрахунків 01.12.2014 та 02.12.2014 Позивачем будо здійснено поставку товару Відповідачеві за видатковими накладними № 000010805 від 01.12.2014 на суму 446,40 грн., № 000010861 від 02.12.2014 на суму 212,40 грн., № 000010862 від 02.12.2014 на суму 234,00 грн., а всього на суму 892,80 грн.

Акти звірки взаємних розрахунків свідчать про те, що сторони Договору поставки визнати факт невиконання умов Договору, та розмір заборгованості за його невиконання.

Статтею 173 ГПК України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками; відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один бов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі №910/7911/15-г.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 у справі №910/7911/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/7911/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Кропивна

Л.В. Чорна