ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р.Справа № 922/2783/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гончарові В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (м. Львів)
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Харків)
про стягнення 22613,42 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (дов. №7940 від 05.06.2015 р.);

відповідач - ОСОБА_2 (особисто)

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Кредобанк", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на свою користь заборгованість, яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором про надання овердрафту №30/06-2014 від 10.07.2014. Відповідно вимог позовної заяви, заявлена до стягнення сума заборгованості становить 22613,42 грн., з яких 19956,74 грн. - неповернута сума кредиту; 2606,58 грн. - прострочені відсотки; 49,89 грн. - 3% нараховані відсотки; 0,21 грн. - пеня по простроченій заборгованості. Судові витрати просить суд покласти на відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 14.07.2015 наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні 14.07.2015 витребуваних судом документів не надав, визнав позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

10 липня 2014 року між ПАТ "Кредобанк" (банк) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (позичальник) був укладений Договір №30/06-2014 про надання овердрафту (надалі - кредитний договір), за яким банк зобов'язався надати позичальнику у власність грошові кошти для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень).

Згідно п. 2.4. договору овердрафту, остаточна дата повернення овердрафту - 09 липня 2015 року.

Овердрафт надається на умовах поворотності, строковості та платності.

Згідно п. 2.1. договору, позичальник сплачує проценти/комісії при поступленні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії.

Поточний рахунок позичальника № НОМЕР_2 (п. 2.1. договору овердрафту).

Відповідно до п. 4.1. договору овердрафту, відповідач зобов'язався повернути овердрафт у повному обсязі в порядку і в терміни, передбачені договором та/або додатками до нього.

Згідно п. 2.2 договору, у разі невиконання вимог договору процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється 28,0 %.

Судом встановлено, що взяті на себе банком зобов'язання згідно договору овердрафту, щодо надання позичальнику кредиту були виконанні в повному обсязі, проте відповідач в порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов договору про надання овердрафту №30/06-2014 від 10.07.2014, овердрафт в порядку і в терміни, передбачені договором не повернув, проценти за користування овердрафтом не сплатив.

Станом на 04.02.2015 р. прострочена заборгованість відповідача перед позивачем за договором овердрафту становила 2 606, 58 грн. (дві тисячі шістсот шість гривень 58 копійок) - прострочені відсотки.

Пунктом 4.10. договору передбачено, що банк у випадках, передбачених п. 2.9. договору, а саме: невиконання позичальником зобов'язань, передбачених договором; наявності обставин, які свідчать про те, що наданий кредит не буде повернуто у строки, визначені цим договором, несвоєчасної сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту), вправі вимагати достроковою повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів, про що письмово повідомляє позичальника.

За розрахунком позивача загальна заборгованість відповідача за договором про надання овердрафту №30/06-2014 від 10.07.2014 станом на 04.02.2015 року становить 22 613,42 грн. (двадцять дві тисячі шістсот тринадцять гривень 42 копійки) та складається з наступного:

- 19956,74 грн. (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість гривень 74 коп.) - неповернута сума кредиту;

- 2606,58 грн. (дві тисячі шістсот шість гривень 58 копійок) - прострочені відсотки;

- 49,89 грн. (сорок дев'ять гривень 89 коп.) - нараховані відсотки;

- 0,21 грн. (нуль гривень 21 коп.) - пеня по простроченій заборгованості.

Виписка, що підтверджує відповідний рух коштів по рахунку відповідача та розрахунок заборгованості надані позивачем.

Відповідно до п. 4.8. договору позичальник зобов'язаний протягом 10 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі.

Вимога про дострокове повернення кредиту відповідачу була направлена 13.01.2015 р., проте станом на день подання позову відповідачем задоволена не була.

Таким чином, позивач змушений був звернутися до суду за захистом свого порушено права.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач в судовому засіданні визнав заборгованість, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" в частині стягнення заборгованості за кредитом - 19956,74 грн.; прострочені відсотки - 2 606,58 грн.; нараховані відсотки - 49,89 грн. грн., обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач, посилаючись на прострочення виконання відповідачем зобов'язань з повернення кредиту, просить стягнути з нього пеню в сумі 0,21 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно п. 6.6. договору овердрафту строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені) за договором прирівнюється до строку позовної давності, встановленої законом для основної вимоги за договором.

Відповідно до п. 6.1 договору, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) банк має право стягнути з позичальника пеню в розмірі визначеному п. 2.6 цього договору.

Згідно п. 2.6. договору, пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором - 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Розрахунок пені перевірено судом та встановлено, що він відповідає умовам договору, вимогам чинного законодавства та відносинам, що фактично склались між сторонами.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані щодо невиконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту та сплати процентів за його користування у розмірі та у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про правомірність позовних вимог щодо стягнення на користь позивача пені в сумі 1827,00 грн.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн., оскільки з його вини спір було доведено до суду.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1; Ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78; ; рахунок ПАТ "Кредобанк" № 57, відкритий в ЦФ ПАТ "Кредобанк" (адреса: м. Львів, вул. Наливайка, 6, МФО 325365, )) заборгованість за кредитом в сумі 19956,74 грн. (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят шість гривень 74 коп.); прострочені відсотки в сумі 2 606,58 грн. (дві тисячі шістсот шість гривень 58 копійок); нараховані відсотки в сумі 49,89 грн. (сорок дев'ять гривень 89 коп.); пеня по простроченій заборгованості в сумі 0,21 грн. (нуль гривень 21 коп.), витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.07.2015 р.

Суддя Г.І. Сальнікова