ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2015 р. Справа№ 914/1676/15

За позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів

до відповідача: Будинкоуправління № 1 м. Стрий, м. Стрий

про стягнення заборгованості 118 290,11 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: Куцак В.Л. - представник за довіреністю №6702 від 29.12.2014р.;

Від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова подано позов до Будинкоуправління № 1 м. Стрий про стягнення заборгованості 118 290,11 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.05.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 15.06.2015р.

В судовому засіданні 15.06.2015р. з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи оголошено перерву до 23.06.2015р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 23.06.2015р. розгляд справи відкладено на 06.07.2015р.

В судовому засіданні 06.07.2015р. з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи оголошено перерву до 13.07.2015р.

13.07.2015р. позивачем подано заяву (вх. № 28907/13) про долучення до матеріалів справи копії виписки про включення до ЄДР ЮО та ФО-П позивача та довідку про відсутність підстав передбачених п.2 ч.1 ст. 62 ГПК України.

13.07.2015р. позивачем на виконання вимог ухвали суду подано пояснення (вх. № 28908/15), в якому зазначає що станом не 10.07.2015р. не може надати суду докази ліквідації Самбірської КЕЧ району, передачі (передавальний акт) прав та обов'язків правонаступнику КЕВ м. Львова, а саме по заборгованості що складає предмет спору.

В судовому засіданні 13.07.2015р. представник позивача надав усні пояснення у справі, зазначає що на момент розгляду справи в суді не може надати суду належних та допустимих доказів підтвердження заявленої суми заборгованості, що складає предмет спору.

В судове засідання 13.07.2015р. відповідач явку повноважного представника не забезпечив. У відзиві (вх. № 27938/15 від 06.07.2015р.) відповідач визнає борг в сумі 19 856,24 грн. за період з червня 2012р. по жовтень 2013р., що підтверджується поданими відповідачем копіями рахунками на оплату та електроенергії на суму 29 669,00 грн. та частковими оплатами на суму 9 812,76 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень.

Крім цього, представник відповідача в судовому засіданні 06.07.2015р. відкликав заявлено ним прохання застосувати позовну давності, у зв'язку не виконанням позивачем вимог ухвал суду.

У судовому засіданні 13.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши обставини в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах докази судом встановлено таке.

Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова (далі КЕВ м. Львова -позивач) є державною установою, яка створена Міністерством оборони України і підпорядковано Західному територіальному квартирно - експлуатаційному управлінню, є бюджетною організацією, що діє на підставі Положення КЕВ м. Львова від 22.12.2014р. затвердженого наказом начальника Західного територіальному квартирно - експлуатаційному управлінню від 22.10.2014р. № 106. виключно державної форми власності і фінансується за рахунок державного бюджету України.

Відповідно до Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 01.07.2013 №Д-322/1/*2 (копія Директиви додається) Самбірська квартирно-експлуатаційна частина району - (далі - Самбірська КЕЧ району була розформована і згідно з Наказом начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 17.07.2013р. №80 - правонаступником Самбірської КЕЧ району визначено Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова (копія Наказу додається).

Будинкоуправління № 1 м. Стрий (далі БУ №-1 - відповідач) був структурним підрозділом Самбірської КЕЧ району.

Позивач зазначає, що БУ №-1 заборгував Самбірській КЕЧ району 118 290,11 грн. за спожиту електроенергію, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.12.2013р.

Даний акт звірки взаєморозрахунків підписаний позивачем та скріплений печаткою. Однак відповідачем даний акт не підписаний.

За твердженням позивача, між БУ №1 м. Стрий і Самбірською КЕЧ району був укладений договір №2 від 02.05.2012 року «Про відшкодування електроенергії», однак копії договору до матеріалів справи не додано.

Крім цього, згідно з Витягу з Наказу начальника Самбірського КЕЧ району від 01.06.2012р.№ 58 про усунення недоліків споживання електроенергії, з якого вбачається що споживання електроенергії БУ №1 здійснювалося без договірних відносин. Згідно наказу здійснено розрахунок використаної електроенергії спожитої БУ №1 Самбірської КЕЧ району станом на 01.06.2012р., згідно якого відповідачем станом на 01.06.2012р. спожито з 01.05.2010р. по 01.05.2012р. на суму 46 353,06 грн.

25.06.2012 року начальником Самбірської КЕЧ району на адресу БУ №1 м. Стрий була відправлена претензія (копія долучається) про сплату заборгованості в сумі 60 703, 26 грн. Доказів надіслання претензії відповідачем не надано.

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків від 01.06.2012р. заборгованість становить 46 353,06 грн. станом на 01.06.2015р. на що відповідачу було виставлено рахунок від 01.06.2012р. № 69 для здійснення оплати.

15.06 2012 року, борг за спожиту електроенергію БУ №1 м. Стрий становив 60 703, 26 грн. (копія акту звірки взаємних розрахунків додається).

Згідно акту звірки взаєморозрахунків від 12.09.2012 року заборгованість становила 94 085, 07 грн. (копія акту звірки взаємних розрахунків додається). До матеріалів справи долучено копії виставлених рахунків.

Крім цього позивачем пораховано 29 517,85 грн. за електроенергію згідно вимог КРУ за період з 2006р.- 2009р.

19.05.2015р. було направлено позивачем претензію відповідачу, про те, що станом на 18.05.2015р. заборгованість за надані послуги за постачання електроенергії становить 118 290, 11 грн.

У відзиві на позовну заяву (вх. № 24404/15 від 12.06.2015р) відповідач зазначає, що борг за електроенергію станом на 01.06.2012р. 90 221,11 грн., не підтверджується обґрунтованими цифрами кількості Квт/год використаної електроенергії та цін, наданих рахунків для оплати та відомостями про використання електроенергії згідно показників які підтвердженні зі сторони БУ №1, відсутністю договору на електропостачання.

03.07.2015р. позивачем подано копію передавального акту від 30.05.2014р. згідно якого відповідно до Директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних сил України від 01.07.2013 №Д-3 22/1/*2 на наказу начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління №80 від 17.07.2013 р. «Про організацію роботи щодо розформування Самбірської КЕЧ району» - правонаступником усього майна, майнових праві та обов'язків є КЕВ м. Львова. Подано Акт приймання передачі з балансу Самбірської КЕЧ району на баланс КЕВ м. Львова дебіторської заборгованості.

Однак належних та допустимих доказів передавання заборгованості за електропостачання в сумі 118 290,11 грн. згідно Акт приймання передачі з балансу Самбірської КЕЧ району на баланс КЕВ м. Львова дебіторської заборгованості позивачем не подано, за яким зобов'язанням передана кредиторська (дебіторська) заборгованість на суму 118 290,11 грн. щодо боржника БУ № 1, періоду даної заборгованості, не конкретизовано рахунків згідно яких виникає заборгованість.

Відповідачем у справі подано належні та допустимі докази в підтвердження заборгованості перед позивачем в сумі 19 856,24 грн. (відзив вх. № 27938/15 від 06.07.2015р.) за період з червня 2012р. по жовтень 2013р., що підтверджується поданими відповідачем копіями рахунками на оплату та електроенергії на суму 29 669,00 грн. та частковими оплатами на суму 9 812,76 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень. Дана сума заборгованості визнається відповідачем.

13.07.2015р. позивачем подано пояснення (вх. № 28908/15), в якому зазначено що станом не 10.07.2015р. не може надати суду докази ліквідації Самбірської КЕЧ району, передачі (передавальний акт) прав та обов'язків правонаступнику КЕВ м. Львова, а саме по заборгованості що складають предмет спору, а також відповідні підтверджуючі документи.

Належних та допустимих доказів існування заборгованості в сумі 118 290,11 грн. сторонами не подано.

Доказів погашення заборгованості станом на день розгляду справи сторонами до суду не подано.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків є правочином.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма , вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст. 205 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч. 1 статті 639 ЦК України).

У відповідності до вимог ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. ч. 2 цієї ж статті визначено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

За змістом частини 2 статті 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору електропостачання не допускається.

В судовому засіданні 15.06.2015р. позивача зобов'язано надати суду докази розрахунків, що виставлялись відповідачу по сплаті заборгованості та матеріали ревізії Державної фінансової інспекції, що зазначено в протоколі судового засідання від 15.06.2015р. Також , в судовому засіданні 06.07.2015р. повторно зобов'язано позивача надати докази ліквідації Самбірської КЕЧ, докази передачі (передавальний акт) прав та обов'язків правонаступнику КЕЧ м.Львова, заборгованості що складає предмет спору; надати суду докази рахунків що виставлялись відповідачу по сплаті заборгованості, що зазначено в протоколі судового засідання від 06.07.215р.

Однак вимоги суду позивачем не виконано, крім цього 13.07.2015р. подано пояснення (вх. № 28908/15), в якому зазначає що станом не 10.07.2015р. не може надати суду докази ліквідації Самбірської КЕЧ району, передачі (передавального акту) прав та обов'язків правонаступнику КЕВ м. Львова, заборгованості що складає предмет спору.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 107 ЦК України після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами та задоволення чи відхилення цих вимог комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов'язання, які оспорюються сторонами.

Передавальний акт та розподільчий баланс затверджуються учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про її припинення, крім випадків, встановлених законом.

Підписані головою і членами комісії з припинення юридичної особи та затверджені учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про припинення юридичної особи, примірники передавального акта та розподільчого балансу передаються в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, що припиняється, за місцем її державної реєстрації, а також в орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи - правонаступника, за місцем її державної реєстрації.

Судом встановлено, що належних та допустимих доказів передавання заборгованості за електропостачання в сумі 118 290,11 грн. згідно Акт приймання передачі з балансу Самбірської КЕЧ району на баланс КЕВ м. Львова дебіторської заборгованості позивачем не подано, за яким зобов'язанням передана кредиторська (дебіторська) заборгованість на суму 118 290,11 грн. щодо боржника БУ № 1, періоду даної заборгованості, не конкретизовано рахунків згідно яких виникає заборгованість.

Однак відповідачем частково визнано заявлені позовні вимоги, що підтверджується належними та допустимими докази поданими відповідачем, а саме існування заборгованості за електропостачання в сумі 19 856,24 грн. за період з червня 2012р. по жовтень 2013р., що підтверджується поданими відповідачем копіями рахунками на оплату та електроенергії на суму 29 669,00 грн. та частковими оплатами на суму 9 812,76 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень. Дана сума заборгованості визнається відповідачем.

З врахуванням вище наведеного, суд приходить до висновку що в частині стягнення заборгованості в сумі 19 856,24 грн. за період з червня 2012р. по жовтень 2013р. позовні вимоги задоволити, оскільки такі обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи та визнаються відповідачем.

Щодо стягнення заборгованості в сумі 90 221,11 грн. залишити без розгляду виходячи з наступного.

Як зазначено у п.4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції», залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає розгляду спору.

Згідно п.4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: - додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; - витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті.

В частині стягнення 90 221,11 грн. суд залиши без розгляду, у зв'язку з неможливістю виконання вимог суду про що зазначається позивачем, не подано витребуваних судом документів, що виключає можливість суду перевірити правильність нарахування заборгованості.

Крім того, слід зазначити, що строк розгляду спору встановлений ст. 69 ГПК України закінчується та після усунення обставин, що зумовили залишення без розгляду в частині стягнення 90 221,11 грн., позивач має право знову звернутись з ним до господарського суду в загальному порядку.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково.

Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір» (надалі - Закон).

Відповідно до підпункту 1 та підпункту 2 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат та позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

За подавання позовної заяви до суду позивачем згідно Закону України «Про судовий збір» сплачено судовий збір в сумі 2 365,82 грн., замість належних до сплати до сплати 2 365,80 грн. (118 290,11 грн. *2%)

Згідно ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням), а тому сплачені 538,82 грн. судового збору згідно платіжного доручення від 20.05.2015р. № 897 підлягають поверненню повертаються позивачу.

Відповідно ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Судові витрати в сумі 1 827,00 грн. грн. покладаються на відповідача оскільки спір виник з його вини, що підтверджується визнанням частково позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, 81, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Будинкоуправління № 1 м. Стрий (82400, Львівська область, м.Стрий, вул. Підзамче, 16; ) на користь Квартирно - експлуатаційного відділу м. Львова (79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2; ) 19 856,24 грн. заборгованості та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В частині стягнення 90 221,11 грн. позовних вимог - залишити без розгляду.

4. Повернути Квартирно - експлуатаційному відділу м. Львова (79007, м. Львів, вул. Батуринська, 2; ) з Державного бюджету України 538,82 грн. судового збору сплачено згідно платіжного доручення від 20.05.2015р. № 897.

5. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2015 року.

Суддя Коссак С.М.