КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа№ 55/456

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Мельниченко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Дубищев Ю.В. (довіреність №4791 від 20.12.14р.);

від відповідача: Приходько А.А. ( за довіреністю №56/16 від 15.06.2015)

розглянувши апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.03.2015 р.

у справі № 55/456 (судя: Ярмак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Центру телекомунікаційних послуг Закарпатської філії

до Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

про стягнення 1 906,02 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2011 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 1833,50 грн. основного боргу - заборгованості за надані телекомунікаційні послуги по договору №22-3426 від 15.10.2009 року 16,18 грн. пені, 42,95 грн. інфляційних втрат, 13,39 грн. 36% річних.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.03.2015 р. у справі № 55/456 позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача, 1833,50 грн. боргу, в іншій частині позову відмовлено.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що позивачем належним чином доведено, а відповідачем не спростовано наявність заборгованість, яка підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.03.2015 р. у справі № 55/456 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог . В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було взято до уваги, що листом від 02.08.2010 року Закарпатської філії ДП «Нафтогазмережі» № 02/301 позивача було повідомлено про дострокове припинення договірних відносин з 01.09.2010 року , у зв'язку з ліквідацією абонента та переоформлення телефонних номерів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 року було прийнято до провадження апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та призначено справу до розгляду.

20.05.2015 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надішли доповнення до апеляційної скарги.

В подальшому у судовому засіданні оголошувалась перерва.

30.06.2015 року через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов лист з додатковими документами. У судовому засіданні було оголошено перерву до 07.07.2015 року

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 року у зв'язку з виходом з лікарняного судді Пономаренко Є.Ю., змінено склад колегії суддів, головуючий суддя Руденко М.А., судді: Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А.

В судовому засіданні 07.07.2015 року представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 15.09.2009 р. ВАТ "Укртелеком", в особі начальника Центру телекомунікаційних послуг Глушко Є.Є., що діяв на підставі довіреності від 22.12.2008 р. № 3964, з однієї сторони, та абонент Закарпатська філія ДП "Нафтогазмережі", керівник Тижук С.В., що діяв на підставі довіреності від 04.09.2009 р. за № 14, з іншої сторони, уклали договір № 22-3426 про надання телекомунікаційних послуг. (т.1 а.с.6)

За умовами вищезазначеного договору, Укртелеком зобов'язався надавати абоненту загальнодоступні (універсальні) та інші телекомунікаційні послуги, супутні (додаткові) послуги, згідно переліку та в обсягах замовлених абонентом, а абонент зобов'язався своєчасно оплачувати послуги, відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 3.4.2, п.4.5, 4.15 договору, а також відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України "Про телекомунікації" та п.п. 32, 40 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, які діяли на час виникнення спірних правовідносин, абонент повинен своєчасно, на умовах попередньої оплати та/або в кредит здійснити оплату послуг, в термін не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (при кредитному порядку оплати) та до 20 числа поточного місяця у разі застосування попередньої (авансової) оплати.

Скаржник звернувся з позовними вимогами на підставі того, що відповідач свої обов'язки виконав неналежним чином, в наслідок чого у нього утворилась заборгованість за отримані телекомунікаційні послуги в сумі 1833,50 грн. за період з серпень - листопад 2010 року.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що договір є припиненим згідно листа 02.08.2010 року № 02/301 отриманого позивачем 04.11.2010 року в грудні 2010 року, відповідно до п.6.1,6.2,6.3 договору №22-3426 про надання телекомунікаційних послуг, та стягнув заборгованість за серпень-листопад 2010 року в сумі 1833,50 грн.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк.

Підстави припинення зобов'язання визначені у главі 50 ЦК України.

Частиною 1 ст. 598 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено судом першої інстанції відповідач свої обов'язки виконував неналежним чином, внаслідок чого в період з 01.08.2010 р. по 31.11.2010 р. утворилась заборгованість за отримані телекомунікаційні послуги в сумі 1833, 50 грн. (серпень 2010 року в сумі 599,02 грн., за вересень 2010 року - 578,50 грн., за жовтень 2010 року - 497,35 грн. за листопад 2010 року - 158,63 грн.)

Доводи апелянта, стосовно того, що позивачем послуги не надавались і не могли надаватись, оскільки Закарпатська філія ДП "Нафтогазмережі" була ліквідована та на підтвердження чого надав накази Дочірнього підприємства "Нафтогазмережі" від 30.04.2010 р. № 7 "Про ліквідацію філій ДП "Нафтогазмережі" з додатками, від 14.05.2010 р. № 9 "Про внесення змін до наказу ДП "Нафтогазмережі від 30.04.10 № 7", від 29.06.2010 р. № 18 "Про внесення змін до наказу ДП "Нафтогазмережі від 30.04.10 № 7 (зі змінами)", а також копію ліквідаційного балансу з додатками, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки за умовами договору про надання телекомунікаційних послуг, передбачено дострокове припинення договору, зокрема, абонент має право відмовитись від отримання як окремих послуг, так і всіх послуг, що надаються за цим договором, письмово повідомивши Укртелеком. Відмова абонента від послуг спричиняє припинення зобов'язань Укртелекому з надання послуг абоненту не пізніше ніж через 30 календарних днів з дати отримання повідомлення. У разі відмови абонента від усіх послуг, що надаються за цим договором, договір вважається розірваним ( пункти 6.1., 6.2., 6.3. договору).

Розділом 7 договору визначений строк дії договору № 22-3426, а саме згідно п. 7.1. цей договір вступає в силу з дня його підписання і діє протягом одного року. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомила письмово про його припинення договір вважається продовженим на тих самих умовах на кожний наступний рік (п.7.2.). Договір розривається достроково: за заявою абонента, в порядку передбаченому розділом 6 договору, та в інших випадках наведених у п.п. 7.3.2 - 7.3.7.

Лист від 02.08.2010 р. № 02/301, в якому Закарпатська філія звернулась до філії позивача в Ужгороді про дострокове розірвання договірних відносин з надання комунікаційних послуг, отриманий Закарпатською філією ВАТ "Укртелеком" 04.11.2010 р. згідно відмітки про реєстрацію вхідної кореспонденції. (т.1 а.с.63) Після отримання вищевказаного листа договір № 22-3426 про надання телекомунікаційних послуг вважається розірваним достроково.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що наказ № 7 зі змінами (т.1 а.с.218), відповідно до якого вирішено ліквідувати філії ДП "Нафтогазмережі", в тому числі Закарпатську філію, не є підставою для дострокового припинення договору, оскільки відповідно до ст. 33 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб суб'єктів господарської діяльності» юридична особа є такою, що припинилась, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Колегія суддів зазначає, що з довідки про державний реєстру фізичних та юридичних осіб підприємців вбачається, ДП «Нафтогазмережі» НАК «Нафтогаз України» припинено юридичну особу 25.01.2011 року.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, договір є припиненим згідно листа 02.08.2010 р. № 02/301 отриманого позивачем 04.11.2010 р в листопаді 2010 р., а вимоги позивача щодо стягнення вартості наданих телекомунікаційних послуг по договору № 22-3426 є обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача за серпень, вересень, жовтень та листопад 2010 року в сумі 1833,50 грн.

В матеріалах справи відсутні докази здійснення оплати відповідачем вказаної суми.

Окрім суму основного боргу, позивач просив стягнути інфляційні - 128,10 грн., 3% річних - 50,31 грн. та пеню - 16,18 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в розрахунку позивачем не вказано строків настання оплати, періодів прострочення за якими здійснено відповідне нарахування, що унеможливлює здійснення перевірки правильності їх нарахування, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 24.03.2015 року у справі № 55/456, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на рішення господарського суду міста Києва від 24.03.2015 року у справі № 55/456 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 24.03.2015 року у справі № 55/456 залишити без змін.

Матеріали справи № 55/456 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко