ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.2015 Справа № 920/959/15

Господарський суд Сумської області у складі судді Левченко П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/959/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сейм Агро", м. Путивль Сумської області

до відповідача: Манухівської сільської ради, с. Манухівка Путивльського району Cумської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1, с. Манухівка Путивльського району Сумської області

про визнання недійсним рішення,

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд визнати недійсним рішення Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області від 04.08.2014 року про передачу ФОП ОСОБА_1 земельних часток (паїв) в управління спадщиною.

Позивач подав суду заяву б/н від 10.07.2015 року, в якій просить суд розглядати справу без участі їхнього представника у зв'язку з початком збору урожаю.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив, проте надав відзив б/н б/д (вх. № 8020 від 10.07.2014), в якому просить суд розглядати справу за відсутності представника сільради та відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки підстав для скасування рішення немає, Манухівська сільська рада діяла виключно в межах та у спосіб передбачений законом, а чинне законодавство не вимагає проведення земельних торгів для укладення договорів на управління спадщиною.

Третя особа також свого представника в судове засідання не направила, але подала заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд не визнавав явку представників сторін в судове засідання обов'язковою, а відтак нез'явлення представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду справи та вирішенню спору за наявними у справі матеріалами, керуючись статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2015 року ТОВ «Сейм-Агро» звернулося до Манухівської сільської ради з заявою про передачу в управління спадщиною невитребуваних земельних часток (паїв), що знаходяться на території Манухівської сільської ради Путивльського району Сумської області, які раніше використовувало ПП «Карла Маркса 2» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Листом від 19 червня 2015 року Манухівська сільська рада відмовила ТОВ «Сейм-Агро» у передачі даних земельних паїв в управління спадщиною з тих підстав, що за рішенням від 04.08.2014 року дані невитребувані земельні частки (паї) перебувають в управлінні спадщиною у ФОП ОСОБА_1.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що Манухівською сільською радою Путивльського району неправомірно було прийнято рішення про передачу земельних часток паїв у управління спадщиною без проведення аукціону, посилаючись на статтю 135 Земельного кодексу України, яка передбачає, що земельні торги проводяться у формі аукціону, за результатами проведення якого укладається договір купівлі-продажу, оренди, суперфіцію, емфітевзису земельної ділянки з учасником (переможцем) земельних торгів, який запропонував найвищу ціну за земельну ділянку, що продається, або найвищу плату за користування нею, зафіксовану в ході проведення земельних торгів.

Позивач вважає, що рішення Манухівської сільської ради від 19.12.2012 року підлягає визнанню незаконним.

Відповідач проти позову заперечує та вважає його необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач 18.05.2015 року звернулося до відповідача з проханням передати земельні ділянки в управління спадщиною. Проте в передачі землі було відмовлено, оскільки на ці земельні паї уже були оформлені договори на управління спадщиною з ФОП ОСОБА_1.(третьою особою) на підставі рішення відповідача від 04.08.2014 року.

Порядок та умови передачі спадкового майна в управління спадщиною передбачено статтею 1285 Цивільного кодексу України.

Відповідно до даної статті встановлено що якщо у складі спадщини є майно, яке потребує утримання, догляду, вчинення інших фактичних чи юридичних дій для підтримання його в належному стані, нотаріус, а в населених пунктах, де немає нотаріуса, -відповідний орган місцевого самоврядування, у разі відсутності спадкоємців або виконавця заповіту укладають договір на управління спадщиною з іншою особою. Особа, яка управляє спадщиною, має право на вчинення будь-яких необхідних дій, спрямованих на збереження спадщини до з'явлення спадкоємців або до прийняття спадщини.

Посилання позивача на ст. 135 ЗК України у даному випадку є недоречним, оскільки відповідач (сільська рада) не є власником земельних ділянок і відповідно до закону не має права розпоряджатися даним майно шляхом укладення договорів купівлі-продажу, оренди, емфітевзису.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на все вищевикладене, позовні вимоги у даній справі є безпідставними та необґрунтованими, оскільки підстав для скасування рішення немає, Манухівська сільська рада діяла виключно в межах та у спосіб передбачений законом, як того вимагає стаття 19 Конституції України, а чинне законодавство не вимагає проведення земельних торгів для укладення договорів на управління спадщиною. Крім того, у будь-якому разі, права та інтереси позивача вищезгаданим рішенням не були порушені та не могли бути порушені, оскільки на час прийняття відповідачем того рішення відповідної заяви позивача не було.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 17.07.2015 року.

Суддя П.І. Левченко