ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015 року Справа №904/7351/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Малику С.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Трепалюк О.В., довіреність №010-01/8339 від 18.12.14;

від відповідача-1: Боровенко Д.В., довіреність б/н від 29.01.15;

представники відповідачів 2, 3, 4 в судове засідання не з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л.Авто" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 року у справі №904/7351/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто", м. Київ,

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Рекуперація свинцю", м. Дніпропетровськ,

відповідача-3: товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Індастріал", м. Дніпропетровськ,

відповідача-4: публічного акціонерного товариства "Веста-Дніпро", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором факторингу в розмірі 18 854 979,18 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 року у даній справі (суддя Ліпинський О.В.) відмовлено в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 04.12.2014 року у цій справі та накладення арешту на депозитарний рахунок в цінних паперах ТОВ "Т.Л Авто", відкритий у депозитарній установі ТОВ "Навігатор-Інвест" в межах суми 18 866 935,00 грн.

Суд мотивував ухвалу тим, що у справі відсутні докази того, що потреба у забезпеченні позову відпала, або змінилися певні обставини, що спричинили застосування судом таких заходів, а отже враховуючи те, що з урахуванням предмета спору у даній справі (стягнення грошових коштів), адекватним заходом забезпечення позову є саме накладення арешту на грошові кошти відповідачів, а не на їх майно, в тому числі цінні папери.

Не погодившись з ухвалою господарського суду, до апеляційної інстанції звернувся відповідач-1 із апеляційною скаргою, в якій посилається на блокування його діяльності, відсутність грошових коштів на його рахунках. Просить вжити альтернативних правил забезпечення позову.

21.07.2015 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

В судовому засіданні присутні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства. Інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для їх повідомлення належним чином про розгляд господарської справи в апеляційній інстанції (п.3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Вивчивши матеріали справи і перевіривши наявні в них докази, апеляційний господарський встановив наступне.

31.10.2014 року порушено провадження у даній справі про стягнення позивачем заборгованості за договором факторингу в розмірі 18 854 979,18 грн. з чотирьох відповідачів, у тому числі і з відповідача - 1 ТОВ «Т.Л. Авто».

У клопотанні про забезпечення позову позивач просив накласти арешт на грошові кошти та майно, що належить відповідачу-1 на праві власності (т.1 а.с.26).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року частково задоволено клопотання і накладено арешт на грошові кошти відповідачів 1-4 в межах суми позову (т.2 а.с.275-280).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 року скасовано ухвалу суду першої інстанції від 04.12.2014 року, відмовлено в задоволенні заяви позивача (т.2 а.с.284-286).

Постановою Вищого господарського суду від 18.02.2015 року скасовано постанову апеляційної інстанції від 24.12.2014 року в частині відмови в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову. (т.3 а.с.30-33).

06.03.2015 року до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява ТОВ "Т.Л.Авто" про скасування заходів забезпечення позову, в обґрунтування підстав звернення з якою відповідч-1 посилався на те, що ним усунуто обставини, з якими були пов'язані вчинення заходів забезпечення позову, оскільки заборгованість повністю погашена. Крім того, наявність арешту унеможливлює виплату зарплати працівникам (т.3 а.с.35-37).

07.04.2015 року позивач звернувся із заявою про зміну способу виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року у справі (т.3 а.с.42-44), в задоволенні вимог якої йому відмолено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2015 року (т.3 а.с.62-64).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.05.2015 року залишено без змін ухвалу суду від 17.04.2015 року (т.3 а.с.109-113).

26.05.2015 року відповідач-1 звернувся до господарського суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, просив накласти арешт на його депозитарний рахунок в цінних паперах №401281-UA40008469, відкритий в депозитарній установі ТОВ «Навігатор - Інвест» в межах суми 18 866 935,00 грн. (т.3а.с.116-119).

Перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваної ухвали, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто" підлягає задоволенню, ухвалу слід скасувати.

Статтею 68 ГПК України передбачено, що питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

У пункті 10 постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Постановою державного виконавця Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Грекова А.В. від 17.12.2014 року закінчено виконавче провадження №45820780 з примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року у справі №904/7351/14 про накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Веста - Дніпро» в межах ціни позову 18 854 979,18 грн. (т.3 а.с.18).

Постановою державного виконавця Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Грекова А.В. від 23.12.2014 року закінчено виконавче провадження №45820999 з примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року у справі №904/7351/14 про накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Веста Індастріал» в межах ціни позову 18 854 979,18 грн. (т.3 а.с.10).

Постановою державного виконавця Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського міського управління юстиції Грекова А.В. від 23.12.2014 року закінчено виконавче провадження №45820871 з примусового виконання ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року у справі №904/7351/14 про накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Рекуперація Свинцю» в межах ціни позову 18 854 979,18 грн. (т.3 а.с.2).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року зупинено провадження у даній справі (т.2 а.с.272-274).

Листом від 20.05.2015 року відділом державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві направлено на адресу господарського суду запит (подання б/н/15 державного виконавця) про видачу дубліката ухвали від 04.12.2014 року про арешт коштів відповідача-1 (т.3 а.с.36-37).

В четвертому абзаці третього пункту постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» визначено, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У своїй заяві про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року у даній справі відповідач-1 посилався на повне зупинення його господарської діяльності, внаслідок чого на арештованих банківських рахунках повністю відсутні грошові кошти.

Суд першої інстанції не погодився з таким доводом та зазначив, що докази відповідних обставин відсутні, але на підставі частини 1 статті 43 ГПК України, у відповідності до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом - суд першої інстанції мав перевірити ці докази і надати їм відповідну оцінку, чого зроблено не було.

Між тим, згідно довідок про залишок коштів на рахунках відповідача-1 дійсно вбачається, що у нього є незначні (до 21 000,00 грн.) залишки коштів на деяких рахунках, що свідчить про припинення ним господарської діяльності.

Наразі відповідач-1 стверджує про свої наміри і можливості відновлення діяльності підприємства.

За таких обставин, враховуючи, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року зупинено провадження у справі, у зв'язку з банкрутством одного з відповідачів (ТОВ «Веста Індастріал»), а справа про банкрутство може тривати довго, вжитий захід забезпечення позову вже не може забезпечити у майбутньому виконання рішення суду, оскільки господарська діяльність відповідача-1 зупинена і грошей на рахунках немає і всі видаткові операції на його рахунках зупинені згідно з ч.1 п.1.17 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 року №22 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 року за №377/8976:

- банк здійснює зупинення видаткових операцій за рахунком клієнта в разі накладення на кошти арешту відповідно до законодавства України. Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без установлення такої суми.

У разі поновлення видаткових операцій і господарської діяльності відсутні перешкоди щодо вжиття додаткових заходів щодо забезпечення позову позивача.

Наразі слід застосувати щодо відповідача-1 заходи забезпечення позову у вигляді арешту цінних паперів, що належать на праві власності ТОВ «Т.Л. Авто», що знаходяться на його депозитарному рахунку №401281-UA40008469, відкритому в депозитарній установі ТОВ «Навігатор - Інвест», в межах суми 18 866 935,00 грн.

Заперечення позивача з цього приводу не можуть бути підставою для незадоволення заяви відповідача-1, оскільки:

- довідки про залишки грошових коштів свідчать про повне зупинення господарської діяльності підприємства відповідача-1;

- у постанові касаційної інстанції від 18.02.20015 року у цій справі це питання не було предметом дослідження, а йшлося про процесуальні порушення - адекватність, межі забезпечення, відсутність обґрунтування (т.3 а.с.34);

- змінились обставини, оскільки господарська діяльність підприємства відповідача-1 повністю зупинена.

Доводи щодо неадекватності запропонованих відповідачем-1 заходів забезпечення спростовуються тим, що за даних умов наявності коштів на рахунках відповідача-1 у розмірі, що не перевищують суму 42 000,00 грн., і можливості накласти арешт на акції відповідача-1, вартість яких у кількості 3 600 000,00 шт. (0,42815% статутного капіталу) становить 18 866 935,00 грн. (т.3 а.с.122), перевагу слід надати саме другому способу забезпечення, оскільки перший спосіб вичерпав себе і позитивного результату не дав.

Стосовно посилання на утруднення, пов'язані з реалізацією цінних паперів у рамках виконавчого провадження, це також не свідчить про їх неможливість реалізації у майбутньому з урахуванням наявності відповідного правового механізму, проте відсутність грошових коштів і господарської діяльності відповідача-1 дійсно вже свідчить про неможливість виконання прийнятого у майбутньому рішення у справі. Також, доводи про неліквідність активів спростовуються довідкою про ринкову вартість акцій.

За таких обставин заява відповідача-1 від 26.05.2015 року підлягає задоволенню, слід скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року у справі в частині накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Т.Л. Авто» в межах ціни позову в сумі 18 854 979,18 грн. та застосувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту цінних паперів, що належать на праві власності ТОВ «Т.Л. Авто», що знаходяться на його депозитарному рахунку №401281-UA40008469, відкритому в депозитарній установі ТОВ «Навігатор - Інвест», в межах ціни позову 18 866 935,00 грн.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді справи та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали у даній справі.

Відповідно до статті 49 ГПК України, у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача-1, з позивача на його користь підлягає стягненню 609, 00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101-104, 106 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 року у справі №904/7351/14 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 року у справі №904/7351/14 скасувати.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто" від 26.05.2015 року задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року у справі №904/7351/14 в частині накладення арешту на грошові кошти, що належать ТОВ «Т.Л. Авто» в межах ціни позову в сумі 18 854 979,18 грн.

Застосувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту цінних паперів, що належать на праві власності ТОВ «Т.Л. Авто», що знаходяться на його депозитарному рахунку №401281-UA40008469, відкритому в депозитарній установі ТОВ «Навігатор - Інвест», в межах ціни позову 18 866 935,00 грн.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Л. Авто" судові витрати понесені за звернення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в сумі 609,00 грн. (шістсот дев'ять) грн. 00 коп., про що видати наказ.

Постанова набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст виготовлено 23.07.2015 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков