ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа № 911/2441/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БАЗЕЛЬ-ФІНАНС»

до Фізичної особи - підприємець Бублик Юлії Андріївни

про визнання права власності

Суддя Кошик А.Ю.

Представники:

від позивача - Дзенік С.І.

від відповідача - Бублик Ю.А.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БАЗЕЛЬ-ФІНАНС» до Фізичної особи-підприємець Бублик Юлії Андріївни про визнання права власності на нежитлову будівлю.

Відповідно до ухвали суду від 15.06.2015 року справу №911/2441/15 прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 30.06.2015 року.

В судове засідання 30.06.2015 року з'явилися представники позивача та відповідача, розгляд справи відкладено до 07.07.2015 року.

02.07.2015 року до господарського суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду.

07.07.2015 року до господарського суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, де позивач вказує, що позовні вимоги є передчасними та безпідставними.

В судовому засіданні 07.07.2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, відповідач проти позову заперечував.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд Київської області, ВСТАНОВИВ:

13.01.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БАЗЕЛЬ-ФІНАНС» та Фізичною особою-підприємцем Бублик Юлією Андріївною був укладений Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, згідно з яким Продавець (ФО-П Бублик Ю.А.) зобов'язувалась передати у власність Покупцеві (ТОВ «Фінансова компанія «БАЗЕЛЬ-ФІНАНС») нежитлову будівлю, загальною площею 116,4 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вулиця Богдана Хмельницкого, буд. 91, а Покупець зобов'язався прийняти Об'єкт і сплатити за нього ціну відповідно до умов, визначених цим Договором.

В пункті 1.2. Договору вказано, що нежитлова будівля розташована на земельній ділянці площею 0,01 га, кадастровий номер - :01:045:0031, цільове призначення: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка перебуває у Відповідача в орендному користуванні згідно Договору оренди землі від 06.11.2013 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 28.11.2013 року, індексний номер 13597793.

Відповідно до п. 1.3. та 1.4 Договору, нежитлова будівля належить Продавцю (відповідачу) на підставі Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 05.06.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Переяслав-Хмельницької міської державної нотаріальної контори за реєстровим №1549. Право власності Продавця на Нежитлову будівлю 02.10.2006 року зареєстровано у Переяслав-Хмельницькому міжміському Бюро технічної інвентаризації, номер запису: 64 в книзі: 1.

Відповідно до п. 2.1. та 3.1 Договору, загальна (договірна) ціна (вартість) нежитлової будівлі складає: 147 000 (сто сорок сім тисяч) гривень, без ПДВ, які Покупець сплачує Продавцеві протягом 2 (двох) місяців після укладення та підписання сторонами даного Договору шляхом внесення грошових коштів у визначеній сумі готівкою та підтверджується прибутковим касовим ордером Продавця.

Згідно п. 4.1. Договору Продавець зобов'язаний передати нежитлову будівлю Покупцю за Актом приймання-передачі протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання даного Договору.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 13.01.2015 року, та не визнає право власності на спірну будівлю за позивачем.

Судом встановлено, що на виконання умов договору відповідач передав позивачу, нежитлову будівлю визначену договором, що підтверджується актом прийому-передачі від 13.01.2015 року, а позивач сплатив за придбане майно 147 000 (сто сорок сім тисяч) гривень грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією до прибуткового касового ордеру № 02 від 10.03.2015 року.

Як випливає із п.4.4. Договору, сторони домовились здійснити нотаріальне посвідчення цього договору у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (м. Київ вул. Рибальська, буд. 8, прим.49) протягом 3 (трьох) днів після повної оплати Покупцем ціни нежитлової будівлі, вказаної в п.2.1 Договору.

Пунктом. 4.1 (в) Договору передбачено, що продавець зобов'язаний забезпечити нотаріальне посвідчення цього договору, в т.ч. надати нотаріусу всі необхідні документи, та явитися до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (м.Київ вул. Рибальська, буд. 8, прим.49), в терміни передбачені цим Договором

Позивач звернувся до відповідача з пропозицією здійснити 12.03.2015 року о 10.00 год. у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (м.Київ вул. Рибальська, буд. 8, прим.49) нотаріальне посвідчення Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 13.01.2015 року для його подальшої реєстрації в установленому законом порядку, що підтверджується отриманим відповідачем листом позивача від 10.03.2015 року №10/03/15-2. Всупереч цьому, як вказує позивач, відповідач на вказану вище пропозицію позивача ніяк не відреагував та до нотаріуса не прибув.

26.03.2015 року позивач повторно звернувся до відповідача з Листом-вимогою №26/03/15-1, здійснити 01.04.2015 р. з 9.00 до 14:00 год. у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу (м.Київ вул. Рибальська, буд. 8, прим.49) нотаріальне посвідчення Договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, що підтверджується Фіскальним чеком «Укрпошта» №942 та описом вкладення у цінний лист від 27.03.15 р.

Відповідач листом від 01.04.2015 року повідомив позивача про те, що у зв'язку із зміною кон'юктури ринку нерухомості, яка склалася на даний час, не має наміру продавати нерухому будівлю та не визнає за ТОВ «Фінансова компанія «БАЗЕЛЬ-ФІНАНС» власність на спірну нежитлову будівлю.

Судом встановлено, що на час розгляду справи, спірна нежитлова будівля зареєстрована за відповідачем в Реєстрі прав власності на нерухоме майна, за реєстраційним номером 2885814, номер запису: 64 в книзі:1, дата прийняття рішення про реєстрацію 02.10.2013 року, про що свідчить Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майна від 01.07.2015 року №39897531.

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В договорі купівлі - продажу нежитлової будівлі від 13.01.2015 року, який укладено між позивачем та відповідачем, досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору купівлі -продажу.

Згідно вимог ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Як зазначає позивач, відповідач після укладення зазначеного договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 13.01.2015 року ухиляється від нотаріального посвідчення цього договору, та, в порушення п.4.3 Договору, не визнає право власності на спірну будівлю за позивачем.

В той же час, з матеріалів справи вбачаються обставини часткового виконання наведеного договору у вигляді передачі нежитлової будівлі позивачеві на підставі акту здачі-приймання від 13.01.2015 року, відповідно до якого Продавець передав у власність Покупцеві, а Покупець прийняв нежитлову будівлю, загальною площею 116,4 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вулиця Богдана Хмельницкого, буд. 91.

Відповідно до п. 4.3. Договору, Сторони дійшли згоди, що право власності на вказаний об'єкт нерухомості переходить від Продавця до Покупця з моменту укладення даного Договору та його передачі за актом здачі-прийняття.

При цьому, сторонами зазначеного договору досягнуто усіх істотних умов, передбачених главою 54 Цивільного кодексу України, необхідних для договорів даного виду.

Відповідно до п. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання умов договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення не вимагається.

Згідно з ч. 1 ст. 657 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно зі ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно частини 1 статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту норм статей 316-317, 328 ЦК України, Позивач є добросовісним набувачем спірного майна.

Відповідно до статті 41 Конституції України та статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Відповідно до п. 4.5 Договору Сторони домовилися, що у випадку відмови Продавця від нотаріального посвідчення цього Договору або його неявки до нотаріуса без поважної причини у строк, встановлений цим договором, Покупець має право, або стягнути з Продавця одержану ним суму та штраф в розмірі 100 відсотків від отриманої суми за цим договором; або визнати за собою в судовому порядку право власності на нежитлову будівлю, яке є предметом даного Договору.

З вищенаведеного вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено правочин, а саме договір купівлі-продажу, який передбачав перехід права власності на об'єкт нерухомості до Покупця, а в разі невизнання Продавцем цього права, Покупець має право на захист своїх прав та визнання права власності в судовому порядку.

Разом з тим, позиція відповідача вказана в листі від 01.04.2015 року та ухиляння його від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, свідчать про невиконання умов договору купівлі-продажу, а це, відповідно, призводить по порушення прав позивача, як власника спірного майна.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем в розумінні зазначеної правової норми не надано жодних доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем. Зокрема, відповідачем не надано обґрунтування причин ухилення від нотаріального посвідчення зазначеного договору купівлі-продажу.

Таким чином, вимоги відповідача суд вважає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БАЗЕЛЬ-ФІНАНС» (м. Київ, вул. Машинобудівна, буд.37, ) право власності на нежитлову будівлю, загальною площею 116,40 кв.м (сто шістнадцять цілих сорок десятих квадратних метрів), розташовану за адресою: Київська область, м. Переяслав-Хмельницький, вулиця Богдана Хмельницького, буд. 91 (дев'яносто один).

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бублик Юлії Андріївни (м. Київ, просп. Палладіна Академіка 25, кв. 61, ідентифікаційний код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «БАЗЕЛЬ-ФІНАНС» (м. Київ, вул. Машинобудівна, буд.37, ) 2 940 (дві тисячі дев'ятсот сорок) грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя А.Ю. Кошик