РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа №910/15085/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХХІ-Вік»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про зобов'язання виконати платіжне доручення.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ХХІ-Вік» (далі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Відповідач), з урахуванням прийняття судом в порядку ст.ст. 22, 55 ГПК України заяви про зміну предмету позову від 15.07.2015, про зобов'язання Відповідача в особі відділення № 38 м. Кіровоград виконати платіжне доручення №1 від 30 січня 2015 року на суму 30328,15 грн., шляхом перерахування вказаних коштів на реквізити: Отримувач: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, код 38037409, МФО 823016, кр.рахунок №0002, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області. Позов мотивований порушенням Відповідачем умов Договору на розрахунково-касове обслуговування від 04.12.2014, яке виявилось у невиконанні поданого Відповідачу платіжного доручення №1 від 30.01.2015.

За клопотанням Позивача від 15.07.2015 судове засідання здійснюється за відсутності його повноважного представника.

Відповідач відзиву на позов не подав, у судові засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, та були отримані Відповідачем, що вбачається зі зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень, тому будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення повноважних представників покладаються на Відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічну позицію викладено в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 .

Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 04.12.2014 між Позивачем, як клієнтом, та Відповідачем, як Банком, Договору на розрахунково-касове обслуговування (далі - Договір), Банк відкрив Клієнту поточний рахунок №3201 в гривнях та зобов'язався здійснювати його розрахунково-касове обслуговування.

За умовами Договору Клієнту надано право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України. Натомість Банк зобов'язався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням Клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами, а також зобов'язувався здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений внутрішнім документами Банка робочий час, крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

Даний Договір банківського рахунку є чинним (пункт 8.1), у встановленому законом порядку недійсним не визнавався. Зворотного матеріали справи не містять.

З матеріалів справи та пояснень Позивача вбачається, що 30.01.2015 Позивачем до Банку було подано платіжне доручення №1 від 30.01.2015 про перерахування грошових коштів у сумі 30328,15 грн., що містяться на поточному рахунку Позивача №3201 за наступними реквізитами: отримувач: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, код 38037409, МФО 823016, кр.рахунок №0002, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області.

Доказів неправильного оформлення чи неправильної передачі спірного платіжного доручення матеріали справи не містять.

Вказане платіжне доручення було прийнято Банком до виконання, про що свідчить відмітка у правому верхньому куті, однак станом на момент подання позову до суду та розгляду спору по суті переказ за ним проведений Банком не був, хоча на рахунку Позивача було достатньо коштів для виконання даного платіжного доручення, що підтверджується залученою до матеріалів справи випискою по рахунку станом на 30.01.2015.

З огляду на вищенаведене суд дійшов висновку, що Банком всупереч ст.ст. 525, 526, 530, 1066, 1068, ЦК України та ст.ст. 8, 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та всупереч умовам Договору не було виконано подане Клієнтом вищеописане платіжне доручення у встановлений строк.

Таким невиконанням Банком було порушено майнове право Позивача на вільне володіння та розпорядження належним останньому майном, яким, у розумінні статей 177, 190 ЦК України, є грошові кошти, у т.ч., враховуючи положення пункту 3.1 статті 3 вказаного Закону, які існують у формі записів на поточному рахунку Позивача №3201, відкритому в Банку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Судом встановлено, що станом на момент подання до Банку спірного платіжного доручення, у останнього не було достатніх підстав для його не виконання. Зворотного відповідачем не доведено.

За приписами ст. 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов'язку в натурі.

Відтак, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) виконати платіжне доручення №1 від 30 січня 2015 року на суму 30328,15 грн., шляхом перерахування вказаних коштів на реквізити: отримувач: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, код 38037409, МФО 823016, кр.рахунок №0002, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Кіровоградській області.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХХІ-Вік» (25009, м. Кіровоград, проспект Правди, 28, кімната 4; ідентифікаційний код 32967649) 1827 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.07.2015

СуддяСташків Р.Б.