ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа № 911/2358/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: Кондрасій О. А. (довіреність № 06/03/2015/1 від 06.04.2015 р.);

від відповідача: не з'явились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства „Фортуна-Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Процесинговий центр „Злато", с. Софіївська Борщагівка, Києво-Святошинський район

про стягнення 17 353 620, 06 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ „Фортуна-Банк" звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „Процесинговий центр „Злато" про стягнення 16 000 000, 00 грн основної заборгованості по кредиту, 1 041 534, 24 грн основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 210 410, 96 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 12 451, 72 грн пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 5 000, 00 грн штрафу, 11 143, 14 грн 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обов'язку щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/65/1861/юр від 17.05.2013 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. порушено провадження у справі № 911/2358/15 за позовом ПАТ „Фортуна-Банк" до ТОВ „Процесинговий центр „Злато" про стягнення 17 353 620, 06 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 24.06.2015 р.

24.06.2015 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 01.07.2015 р.

01.07.2015 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 15.07.2015 р.

15.07.2015 р. у судовому засіданні представник позивача надав документи, витребувані судом, та усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/65/1861/юр, згідно умов ст. 1. якого кредитор, за умови наявності кредитних ресурсів, зобов'язується надати грошові кошти (Кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти та виконувати інші зобов'язання, передбачені цим договором.

Кредит надається у формі відкличної відновлювальної кредитної лінії.

У цьому договорі терміном „відклична відновлювальна кредитна лінія" визначається кредит який видається частинами (траншами), в валюті, що передбачена цим договором, та після повного або часткового повернення якого можлива повторна видача кредиту в межах ліміту заборгованості. Відкличність кредиту розуміється, як право кредитору відмовити позичальнику у видачі кредиту на підставах передбачених цим договором та чинним законодавством України.

У цьому договорі терміном „ліміт заборгованості" визначається загальна сума грошових коштів, що можуть бути надані у кредит.

Надання кредиту здійснюється в гривнях окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - „транш", а у сукупності - „транші", зі сплатою 18 (вісімнадцять) процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованності 8 000 000, 00 (вісім мільйонів) гривень 00 копійок.

Кінцевий термін повернення кредиту - 26 (двадцять шостого) травня 2014 року (останній день строку користування кредитом).

Кожна наступна видача траншу здійснюється в межах вільного залишку ліміту заборгованості, визначеному в п. 1.1.1. цього договору, з урахуванням раніше наданих траншів.

Кредит надається позичальнику на наступні цілі: поповнення оборотних коштів, ведення господарської діяльності та для оплати поточних витрат позичальника.

Згідно з п. 2.1. договору кредит надається шляхом перерахування суми траншів з позичкового рахунку позичальника в гривнях № 2063 0 311861 на поточний рахунок позичальника № 2600 9 311861, відкритий в АТ „Фортуна-банк" (МФО 300904). Днем надання траншу вважається дата зарахування коштів кредитором на позичковий рахунок позичальника.

Надання траншу проводиться за письмовою заявою позичальника, після набуття чинності цього договору, правочинів щодо забезпечення виконання зобов'язань та за умови виконання позичальником вимог п. 4.3 договору.

Відповідно до п. 2.5. договору проценти нараховуються за фактичну кількість днів користування кредитом (траншами). Для нарахування процентів застосовуються такі методи визначення кількості днів:

- для гривні - метод „факт/факт" - виходячи із фактичної кількості днів у місяці та фактичної кількості 365(366) днів у році.

Пунктом 2.7. договору передбачено, що нарахування процентів за кредитом здійснюється згідно внутрішніх положень кредитора, але не рідше одного разу на місяць. Проценти нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом, відповідно до умов п. 1.1.1. та п. 2.5. цього договору, протягом усього строку користування кредитом. День видачі та день погашення кредиту враховуються як один день (при розрахунку процентів враховується день видачі кредиту; день погашення кредиту не враховується).

Пунктом 2.8. договору передбачено, що сплата нарахованих процентів проводиться позичальником в валюті траншу, щомісячно протягом двох останніх банківських днів поточного місяця, починаючи з травня 2013 року, та в останній день користування кредитом, шляхом перерахування позичальником коштів на рахунок з обліку нарахованих процентів в гривнях № 2068 5 311861:

- за перший календарний місяць користування кредитом - за період з дня видачі кредиту по останній календарний день цього місяця (включно);

- в наступних календарних місяцях - за період з першого числа поточного календарного місяця по останнє число поточного календарного місяця (включно);

- в останній календарний місяць користування кредитом - за період з першого числа поточного календарного місяця по день, що передує даті повного погашення кредиту (включно).

Днем сплати процентів вважається дата зарахування коштів на зазначені в цьому пункті рахунки.

Невиконання позичальником зобов'язання щодо сплати процентів може бути підставою для заявлення кредитором вимоги про розірвання договору, дострокового погашення кредиту та кроцентів за період користування кредитом. Невиконання позичальником протягом п'яти робочих днів вимоги кредитора про повернення суми кредиту та/або сплати процентів за його користування, надає кредитору право звернути стягнення на забезпечення.

У випадку, якщо день сплати процентів є неробочим днем, позичальник зобов'язується сплатити проценти в попередній робочий день місяця.

При цьому, остаточне погашення процентів повинно бути здійснено не пізніше дати остаточного повернення кредиту, зазначеної в п. 1.2. даного договору.

У разі дострокового повного повернення кредиту проценти за користування кредитом за останній розрахунковий період сплачуються позичальником за фактичний час користування коштами одночасно зі сплатою остаточної суми кредиту.

Згідно з п. 3.2. договору (Дострокове погашення кредиту на вимогу Кредитора):

3.2.1. У разі невиконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором кредитор має право вимагати дострокового повного повернення кредиту та сплати процентів, належних до сплати на дату пред'явлення вимоги, включаючи проценти за кредитом (в тому числі, прострочені проценти), пеню, штрафи та інші платежі відповідно до цього договору, зокрема, кредитор вправі пред'явити позичальнику вимогу про дострокове погашення кредиту та виконання інших зобов'язань за цим договором у таких випадках:

- порушення умов цільового використання кредиту згідно п. 1.4. цього договору;

- порушення позичальником засвідчень і гарантій згідно статті 8 цього договору;

- відмова позичальника від застосування нової процентної ставки за кредитом відповідно до статті п. 2.10. цього договору;

- порушення позичальником обов'язків, встановлених п. 4.3. цього договору;

- порушення позичальником/поручителем своїх зобов'язань за договором іпотеки/застави/поруки, передбачених п. 4.3. цього договору, та/або у випадках, передбачених договором іпотеки/застави/поруки, передбачених п. 4.3. цього договору;

- припинення з будь-яких підстав договору іпотеки/застави/поруки, передбачених п. 4.3. цього договору, або визнання його недійсним, або неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, передбачених п. 4.3. цього договору, з будь-яких причин незалежно від наявності/відсутності вини позичальника/поручителя;

- погіршення стану платоспроможності і кредитоспроможності позичальника (визначається за методикою кредитора) порівняно із датою укладання цього договору, яке створює загрозу непогашення або невчасного погашення кредиту;

- порушення позичальником строків виконання грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 календарних днів;

3.2.2. Позичальник зобов'язаний виконати вимогу кредитора про дострокове погашення грошових зобов'язань за цим договором протягом не більш ніж 30 календарних днів з моменту її пред'явлення. У разі невиконання позичальником цієї вимоги кредитор має право звернути стягнення за договором іпотеки/застави/поруки, передбачених п. 2.19. цього договору, (або пред'явити вимогу поручителю) або вжити інші заходи для стягнення заборгованості позичальника за цим договором, які не суперечать чинному законодавству України.

Пунктом 11.4. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

01.08.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 01 до договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/65/1861/юр від 17.05.2013 р., згідно умов п. 1. якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.1.1. договору у наступній редакції: „Надання кредиту здійснюється в гривнях окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - „транш", а у сукупності - „транші", зі сплатою 18 (вісімнадцять) процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованності 9 000 000, 00 (вісім мільйонів) гривень 00 копійок."

29.08.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 02 до договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/65/1861/юр від 17.05.2013 р., згідно умов п. 1. якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.1.1. договору у наступній редакції: „Надання кредиту здійснюється в гривнях окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - „транш", а у сукупності - „транші", зі сплатою 18 (вісімнадцять) процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованності 9 500 000, 00 (вісім мільйонів) гривень 00 копійок."

19.09.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 03 до договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/65/1861/юр від 17.05.2013 р., згідно умов п. 1. якої сторони дійшли згоди викласти п. 1.1.1. договору у наступній редакції: „Надання кредиту здійснюється в гривнях окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - „транш", а у сукупності - „транші", зі сплатою 18 (вісімнадцять) процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованності 16 000 000, 00 (вісім мільйонів) гривень 00 копійок." та п. 1.2. договору у наступній редакції: „Кінцевий термін повернення кредиту - 18 (вісімнадцятого) вересня 2015 року (останній день строку користування кредитом)."

На виконання умов договору позивачем протягом періоду дії договору було надано відповідачу кредит та перераховано грошові кошти у межах кредитного ліміту у розмірі 16 000 000, 00 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, меморіальним ордером № 17 від 17.05.2013 р. на суму 400 000, 00 грн, меморіальним ордером № 7 від 20.05.2013 р. на суму 4 200 000, 00 грн, меморіальним ордером № 3 від 23.05.2013 р. на суму 500 000, 00 грн, меморіальним ордером № 40 від 29.05.2013 р. на суму 1 600 000, 00 грн, меморіальним ордером № 8 від 20.06.2013 р. на суму 1 000 000, 00 грн, меморіальним ордером № 31 від 10.07.2013 р. на суму 300 000, 00 грн, меморіальним ордером № 339 від 01.08.2013 р. на суму 1 000 000, 00 грн, меморіальним ордером № 60 від 29.08.2013 р. на суму 500 000, 00 грн, меморіальним ордером № 14 від 19.09.2013 р. на суму 6 500 000, 00 грн, випискою з банківського рахунку позивача від 13.05.2015 р., відповідними листами-клопотання про надання чергових траншів за договором, наявними у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обов'язок по поверненню нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 5 222 712, 32 грн та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 4 181 178, 08 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, відповідними виписками від 13.05.2015 р. з банківського рахунку позивача по відсоткам за користування кредитом, наявними у матеріалах справи.

Регулювання відносин, що виникають у зв'язку із наданням грошових коштів в кредит здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 цього ж кодексу розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 цього ж кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 цього ж кодексу передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 цього ж кодексу передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У процесі розгляду справи судом встановлено, що з моменту надання кредиту та за період дії договору відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки по сплаті відсотків за користування кредитом за договором, у зв'язку із чим та на підставі положень пунктів 3.2., 4.2., 4.3. договору у відповідача виник обов'язок достроково повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти, комісію, а також можливі пеню та штрафні санкції, незалежно від строку виконання зобов'язання.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обов'язок щодо повернення кредиту та оплати відсотків за користування кредитом у повному обсязі не виконав і його заборгованість перед позивачем складає 17 041 534, 24 грн, з якої 16 000 000, 00 грн - основна заборгованість по кредиту, 1 041 534, 24 грн - основна заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що підтверджується договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/65/1861/юр від 17.05.2013 р., розрахунком заборгованості, доданим до позовної заяви, меморіальним ордером № 17 від 17.05.2013 р. на суму 400 000, 00 грн, меморіальним ордером № 7 від 20.05.2013 р. на суму 4 200 000, 00 грн, меморіальним ордером № 3 від 23.05.2013 р. на суму 500 000, 00 грн, меморіальним ордером № 40 від 29.05.2013 р. на суму 1 600 000, 00 грн, меморіальним ордером № 8 від 20.06.2013 р. на суму 1 000 000, 00 грн, меморіальним ордером № 31 від 10.07.2013 р. на суму 300 000, 00 грн, меморіальним ордером № 339 від 01.08.2013 р. на суму 1 000 000, 00 грн, меморіальним ордером № 60 від 29.08.2013 р. на суму 500 000, 00 грн, меморіальним ордером № 14 від 19.09.2013 р. на суму 6 500 000, 00 грн, випискою з банківського рахунку позивача від 13.05.2015 р., відповідними листами-клопотання про надання чергових траншів за договором, відповідними виписками від 13.05.2015 р. з банківського рахунку позивача по відсоткам за користування кредитом, наявними у матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості по поверненню кредиту у розмірі 16 000 000, 00 грн та основної заборгованості по оплаті відсотків за користування кредитом у розмірі 1 041 534, 24 грн за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/65/1861/юр від 17.05.2013 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/65/1861/юр від 17.05.2013 р., за періоди прострочення відповідачем виконання зобов'язання по поверненню кредиту та за періоди прострочення відповідачем виконання зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом з 05.05.2015 р. по 12.05.2015 р. всього на загальну суму 210 410, 96 грн та 12 451, 72 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що при неповернені або несвоєчасному поверненні кредиту, кредитор має право вимагати від позичальника сплати неустойки у вигляді пені, із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 5.2. договору передбачено, що за несплату або несвоєчасну сплату процентів, кредитор має право вимагати від позичальника сплату неустойки у вигляді пені, із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 5.10. договору передбачено, що відповідно до ст. 259 ЦК України сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення неустойки (штрафу, пені) за цим договором 3 (три роки).

Розрахунок пені від суми основної заборгованості по поверненню кредиту, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості по поверненню кредиту за договором у вищевказані періоди у розмірі 210 410, 96 грн.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом за договором у вищевказані періоди у розмірі 12 451, 72 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача штраф, передбачений договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04кл/65/1861/юр від 17.05.2013 р., за невиконання відповідачем обов'язків, встановлених п. 4. договору, всього на загальну суму 5 000, 0 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 5.5. договору передбачено, що за порушення позичальником зобов'язань, зазначених в п. 4 цього договору, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 5 000, 00 грн за кожне порушення.

Розрахунок штрафу за договором, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача штрафу за договором у розмірі 5 000, 00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості по поверненню кредиту та основної заборгованості по оплаті відсотків за користування кредитом за періоди прострочення відповідачем виконання зобов'язання по поверненню кредиту та за періоди прострочення відповідачем виконання зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом з 05.05.2015 р. по 12.05.2015 р. всього на загальну суму 10 520, 55 грн та 622, 59 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості по поверненню кредиту, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості по поверненню кредиту за договором у вищевказані періоди у розмірі 10 520, 55 грн.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом за договором у вищевказані періоди у розмірі 622, 59 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Процесинговий центр „Злато" (ідентифікаційний код 38559270) на користь Публічного акціонерного товариства „Фортуна-Банк" (ідентифікаційний код 26254732) 16 000 000 (шістнадцять мільйонів) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості по кредиту, 1 041 534 (один мільйон сорок одна тисяча п'ятсот тридцять чотири) грн 24 (двадцять чотири) коп. основної заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 210 410 (двісті десять тисяч чотириста десять) грн 96 (дев'яносто шість) коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 12 451 (дванадцять тисяч чотириста п'ятдесят одна) грн 72 (сімдесят дві) коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 5 000 (п'ять тисяч) грн 00 (нуль) коп. штрафу, 10 520 (десять тисяч п'ятсот двадцять) грн 55 (п'ятдесят п'ять) коп. 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту, 622 (шістсот двадцять дві) грн 59 (п'ятдесят дев'ять) коп. 3 % річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом та судові витрати 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

21 липня 2015 р.