ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 липня 2015 р. Справа № 903/648/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гербор-холдінг", м. Володимир-Волинський, Волинська обл.

до відповідача:EKSPORT" MADA" Eugeniusz Adam Wozny, Польща

про стягнення 358 429 грн. 18 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від позивача: Омелюх В.М., довіреність від 01.04.2013 року

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.ст. 22, 29 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Суть спору: Позивач - ТОВ "Гербор-холдінг" просить стягнути з відповідача IMPORT-EKSPORT" MADA" Eugeniusz Adam Wozny 14845,00 доларів США заборгованості за контрактом (що на момент звернення з позовом в гривневому еквіваленті становить 314 258 грн. 24 коп.), 42 067 грн. 56 коп. пені, 2 103 грн. 38 коп. процентів за користування коштами та судові витрати по справі.

Позовна заява обґрунтована невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті поставленого товару згідно контракту № 078/GH/E від 26.08.2014 року.

Відповідно до абз. 4 ч. 1.1 п. 1 Рекомендацій Вищого господарського суду України від 09.11.2009 року № 04-06/159 "Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 N 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій"" за статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Згідно п. 11.1 контракту № 078/GH/E від 26.08.2014 року сторони перебачили, що будь-які спори, що виникли при виконанні даного контракту незалежно від того на якій території виникли обставини для спору, вирішуються законодавством України в господарському суді Волинської області.

Отже, спір підлягає вирішенню у господарському суді України, зокрема, у господарському суді Волинської області.

Представник позивача у поясненнях № 191, клопотанні № 190 від 15.07.2015 року та у судовому засіданні зазначає, що у долученому до позовної заяви розрахунку штрафних санкцій допущено помилку, зокрема, замість суми 277 144 грн. 81 коп. має значитись 225 220 грн. 17 коп., замість 112 719 грн. 43 коп. - 89 038 грн. 07 коп. Крім того, просить припинити провадження у даній справі в частині стягнення суми основного боргу - 314 258 грн. 24 коп. у зв'язку з повною її сплатою.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника у судове засідання не направив, хоч був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 15.06.2015 року (а.с. 51).

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

26.08.2014 року між позивачем та відповідачем укладено контракт № 078/GH/E (далі договір, а.с. 14-16).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов'язання виникли з контракту № 078/GH/E від 26.08.2014 року.

Згідно п. п. 1.1, 1.2, 3.1.1, 4.1, 4.2, 4.3, 5.1, 5.2, 6.1, 10.1, 11.1 контракту продавець продає покупцю товар виробництва ТОВ "Гербор-холдінг" зазначений в рахунках-фактурах, специфікаціях до даного контракту, що є його невід'ємною частиною та зобов'язується його поставити через перевізника, на вказаний покупцем склад в м. Володимир-Волинському, а покупець приймає товар, зазначений в специфікації до даного договору на кожну відправлену партію товару окремо і оплачує його. Оплата проводиться по цінах і у валюті та сумі, яка встановлюється в рахунках-фактурах та специфікаціях на товар, поставлений згідно з цим контрактом. Вартість даного контракту становить 300 000,00 доларів США. Загальна сума контракту складається з суми вартості окремих рахунків-фактур на товар, поставлений покупцю на протязі строку дії даного контракту. Платежі за отриманий товар здійснювані в рахунок даного контракту проводяться з відстрочкою платежу, а саме: 30 днів після отримання товару покупцем. Товари передаються продавцем покупцю на складі першого через перевізника. Даний контракт діє з дня підписання до 31.12.2015 року. Сторони перебачили, що будь-які спори, що виникли при виконанні даного контракту незалежно від того на якій території виникли обставини для спору, вирішуються законодавством України в господарському суді Волинської області.

Докази про припинення чи зміну дії договору в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

17.02.2015 року сторонами підписано специфікації № 1, № 2, № 3 до контракту № 078/GH/E від 26.08.2014 року на загальну суму 14 845 доларів США (а.с. 23, 33, 34).

На виконання специфікацій позивач поставив відповідачу товар на суму 14 845 доларів США, що підтверджується рахунками-фактурами № 1, № 2, № 3 від 15.02.2015 року, вантажними митними деклараціями № 205100000/2015/000556, № 205100000/2015/000588 від 19.02.2015 року, CMR № 722156, № 722158 (а.с. 17-22, 24-32, 35-36).

Відповідач товар отримав, проте, зобов'язання щодо оплати не виконав.

Заборгованість відповідача на день звернення до суду складала 14 845 доларів США, що станом на 10.06.2015 року становить 314 258 грн. 24 коп., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорена, підставна і підлягала до стягнення, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Проте, у клопотанні від 15.07.2015 року № 190 позивач просить припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу в зв'язку з оплатою. На підтвердження оплати подав виписки з вхідних платежів, акт звіряння взаємних розрахунків (а.с. 53-56).

Провадження у справі на суму 14 845 доларів США. (що на момент звернення з позовом в гривневому еквіваленті становить 314 258 грн. 24 коп.) підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмету спору (п. 1-1 ст. 80 ГПК України).

Крім того, позивач у позовній заяві просить стягнути 42 067 грн. 56 коп. пені.

Згідно п. 1 ст. 230 ГКУ штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частина 3 ст.549 ЦКУ визначає, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п.п. 1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 року з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до абз. 3,4 п.п. 2.1 п.2 вищевказаного постанови якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу передбачено статтею 14 Закону України "Про державний матеріальний резерв", статтею 36 Закону України "Про телекомунікації", статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій". У таких випадках нарахування пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини.

Заборгованість відповідача перед позивачем виникла на підставі контракту № 078/GH/Е, умовами якого не встановлено розмір пені, як передбачено ЗУ " Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", а отже, і право нарахування та стягнення пені згідно даного контракту, а тому у позивача відсутні правові підстави для нарахування та стягнення 42 067 грн. 56 коп. пені.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 18.07.2012 року у справі №5004/386/12.

Враховуючи зазначене, у позові на суму 42 067 грн. 56 коп. пені слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивачем 2 103 грн. 38 коп. 3% річних підставні і підлягають до стягнення з відповідача в силу ст. 625 ЦК України.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати в частині задоволених позовних вимог по сплаті судового збору в сумі 6 327 грн. 23 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України слід віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з IMPORT-EKSPORT" MADA" Eugeniusz Adam Wozny (OS. PYKOWA 15 34-220 MAKOW PODHALANSKI POLSKA NIP ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гербор-холдінг" (Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Луцька, 211А, )

- 2 103 грн. 38 коп. 3% річних та 6 327 грн. 23 коп. судового збору, а всього: 8 430 грн. 61 коп. (вісім тисяч чотириста тридцять грн. 61 коп. )

3. Провадження на суму 14 845 доларів США (що на момент звернення з позовом в гривневому еквіваленті становить 314 258 грн. 24 коп.) припинити.

4. У позові на суму 42 067 грн. 56 коп. відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення

складений 17.07.2015 року.

Суддя А. М. Кравчук