ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.07.15р. Справа № 904/4676/15

За позовом Комунального підприємство "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до Житлово-будівельного кооперативу № 379, м. Дніпропетровськ

про стягнення 41 261,32 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Виприк С.О. - представник (дов. № 10/28-06 від 05.01.2015)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської міської ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Житлово-будівельного кооперативу № 379 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення № 7917 від 25.05.2006 у розмірі 41 261,32 грн., з яких: 34 810,30 грн. основний борг, 219,93 грн. 3 % річних, 6 231,09 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором про надання послуг водопостачання та водовідведення № 7917 від 25.05.2006, в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.06.2015.

22.06.2015 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 25 999,19 грн., з яких: 23 822,68 грн. основний борг, 83,18 грн. 3 % річних, 2 093,33 грн. інфляційні втрати.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 22.06.2015 на 06.07.2015.

06.07.2015 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 18 599,19 грн., з яких: 16 422,68 грн. основний борг, 83,18 грн. 3 % річних, 2 093,33 грн. інфляційні втрати.

Розгляд справи відкладався з 06.07.2015 на 20.07.2015.

20.07.2015 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 12 599 грн., з яких: 10 422,68 грн. основний борг, 83,18 грн. 3 % річних, 2 093,33 грн. інфляційні втрати.

Суд, виходячи зі змісту заяви про уточнення позовних вимог, розцінює її як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд прийняв заяву позивача до розгляду.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 20.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.05.2006 між Державним комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська (правонаступником якого є Комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпропетровської міської ради" (водоканал) та Житлово-будівельним кооперативом № 379 (абонент) було укладено договір про надання послуг водопостачання та водовідведення № 7917.

Предметом цього договору є зобов'язання водоканалу з надання абоненту послуг водопостачання та водовідведення, а також зобов'язання абонента з оплати наданих послуг (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 4.2.1 абонент зобов'язаний своєчасно, у встановлений цим договором строк, сплачувати надані послуги.

На виконання умов договору, позивач надав відповідачу послуги за період з листопада 2014 по квітень 2015 на загальну суму 65 858,67 грн., що підтверджується актами-рахунками:

- № 100739 від 30.11.2014 на суму 11 432,32 грн.,

- № 108394 від 31.12.2014 на суму 9 767,22 грн.,

- № 7410 від 31.01.2015 на суму 10 049,34 грн.,

- № 17063 від 28.02.2015 на суму 10 529,82 грн.,

- № 28012 від 31.03.2015 на суму 9 728,20 грн.,

- № 37653 від 30.04.2015 на суму 14 351,77 грн. (а.с.20,23,26,29,32,35).

Згідно з п. 5.3 договору розрахунковий період сплати послуг водопостачання та водовідведення - один календарний місяць. Абонент зобов'язаний сплатити надані послуги до 10 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідач частково оплатив надані послуги на суму 55 435,99 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 10 422,68 грн.

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 10 422,68 грн. не оплачено, що є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 5.3 договору, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 10 422,68 грн. підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховано 3% річних за період з 11.02.2015 по 27.05.2015 у сумі 83,18 грн. та інфляційні втрати за період з 11.01.2015 по 27.05.2015 у сумі 2 093,33 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.47-48), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 83,18 грн. та інфляційних втрат у сумі 2 093,33 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу № 379 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, буд. 2; ідентифікаційний код 23068414) на користь Комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Червона, 21а; ідентифікаційний код 03341305) - 10 422,68 грн. основний борг, 83,18 грн. 3 % річних, 2 093,33 грн. інфляційні втрати, 1 827,00 грн. судовий збір, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 27.07.2015.

Суддя Я.С. Золотарьова