РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2015Справа №910/11149/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Інновафарм»

третя особа Гуцалюк Сергій Володимирович

про стягнення 203635,37 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Тараненко А.П. - представник за довіреністю;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Гуцалюк С.В. - представник за довіреністю;

від третьої особи: Гуцалюк С.В.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ВАТ НАСК «Оранта», ТОВ «Інновафарм» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 203635,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23.11.2014, в селі Пухівка Броварського району Київської області, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Ауді», д.н.з. АА2154ОК, Вайсбергом І.О. та водієм автомобіля марки «Субару», д.н.з. АА3055НЕ, Гуцалюком С.В., сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті чого пошкоджено зазначені автомобілі.

У подальшому, позивач відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля марки «Ауді» - ТОВ «Порше Лізинг Україна» (страхувальник) договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 245001/4098/0002060 від 26.09.2014, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Ауді», д.н.з. АА2154ОК, страхове відшкодування в розмірі 407270,73 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - Гуцалюка С.В., було застраховано у ВАТ НАСК «Оранта», позивач, з урахуванням обопільної вини водіїв у скоєнні дорожньо-транспортної події, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача-1 50% виплаченого ним страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності за полісом ОСЦПВВНТЗ, в розмірі 50000 грн.

Враховуючи, що полісом ОСЦПВВНТЗ № АС/7819967 встановлений ліміт відповідальності у розмірі 50000 грн., а сума заявленого позивачем до стягнення виплаченого страхового відшкодування складає 203635,37 грн., позивач, із посиланням на положення ст.ст. 1172, 1194 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача-2 виплачене страхового відшкодування в розмірі 153635,37 грн.

В ході судового розгляду позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить стягнути з відповідача-1 150000 грн. страхового відшкодування, та з відповідача-2 - 53635,37 грн. страхового відшкодування у зв'язку з тим, що відповідачем-2 надано суду копію договору ДЦВ № 0073786 від 04.07.2014, укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2, відповідно до умов якого ліміт додаткової відповідальності за полісом ОСЦПВВНТЗ № АС/7819967 встановлений у розмірі 100000 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач 1 відзив на позовну заяву не подав, уповноваженого представника у судове засідання не направив, хоча про час і місце його проведення повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача 2 ТОВ «Інновафарм» - генеральний директор Гуцалюк С.В. проти позову заперечував, вказуючи, що відсутні підстави для стягнення з товариства виплаченого страхового відшкодування, оскільки ДТП відбулась у неробочий час, відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП несуть особи, винні у скоєнні ДТП.

Третя особа - Гуцалюк С.В. в судовому засіданні пояснив, що перебував за кермом автомобіля Субару д.н.з. АА3055НЕ у неробочий час на підставі договору оренди вказаного автомобіля, укладеного з товариством.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 26.09.2014 між ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та ТОВ «Порше Лізинг Україна» (страхувальник) укладено Договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 245001/4098/0002060, за умовами якого застраховано автомобіль марки «Ауді», д.н.з. АА2154ОК, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки № 9466517 про дорожньо-транспортну пригоду, 23.11.2014, в селі Пухівка Броварського району Київської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Ауді», д.н.з. АА2154ОК, під керуванням Вайсберга І.О. та автомобіля марки «Субару», д.н.з. АА3055НЕ, під керуванням Гуцалюка С.В., в результаті чого пошкоджено зазначені автомобілі. Дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водіями обох транспортних засобів правил маневрування, а саме п.п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.12.2014 по справі № 752/20707/14-п, Вайсберга І.О. визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 19.12.2014 по справі № 753/22158/14-п, Гуцалюка С.В. визнано винним у скоєнні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 245001/4098/0002060 від 26.09.2014, на підставі страхового акту № 00157198 від 06.02.2015, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Ауді», на рахунок СТО - ТОВ «Порше Інтер Авто Україна», в розмірі 407270,73 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 004485 від 09.02.2015.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі рахунку-фактури СТО, ТОВ «Порше Інтер Авто Україна», від 21.01.2015, згідно з якою вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ауді», д.н.з. АА2154ОК, становить 410802,84 грн.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріальної шкоди, завданої власнику КТЗ № 04С/12/14 від 29.01.2015, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Ауді», д.н.з. АА2154ОК, внаслідок ДТП, становить 415151,66 грн.

При цьому, згідно з вимогами Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, застосовано коефіцієнт фізичного зносу 0,00, оскільки строк експлуатації автомобіля становить менше 7 років.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно положень ст.ст. 1166, 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме особою, яка завдала шкоду.

Пунктом 3 ст.1188 ЦК України встановлено, що за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Враховуючи, що вказана ДТП сталася за наявності вини обох водіїв транспортних засобів, суд приходить до висновку про рівну частку вини обох водіїв. Представники сторін не заперечували проти вказаного розподілу вини водіїв у скоєнні ДТП.

Вина Гуцалюка С.В. у скоєнні вказаної ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність Гуцалюка С.В., як особи, яка на законних підставах керувала автомобілем марки «Субару», д.н.з. АА3055НЕ, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7819967 у ВАТ НАСК «Оранта» (далі - відповідач-1). Вказаний поліс був чинним на час скоєння ДТП (23.11.2014), ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн.

Крім того, 04.07.2014 між відповідачем-1 та ТОВ «Інновафарм» (далі - відповідач-2), як власником автомобіля марки «Субару», д.н.з. АА3055НЕ, укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів № 0073786 від 04.07.2014, відповідно до умов якого ліміт додаткової відповідальності за полісом № АС/7819967 встановлений у розмірі 100000 грн.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного комплексного страхування на транспорті № 245001/4098/0002060 від 26.09.2014, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Ауді», д.н.з. АА2154ОК, мав до відповідача-1, як особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, з відповідача-1 на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 150000 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Стосовно стягнення суми виплаченого страхового відшкодування з відповідача-2, слід зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України передбачено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, власником автомобіля марки «Субару», д.н.з. АА3055НЕ, є ТОВ «Інновафарм», в той час, як Гуцалюк С.В. обіймає посаду директора зазначеного товариства.

В той же час, суд приймає до уваги той факт а також пояснення третьої особи, що дорожньо-транспортна подія, про яку йде мова у позовній заяві, сталася 23.11.2014, тобто у неділю, що є загальним вихідним днем і на час скоєння вказаної ДТП Гуцалюк С.В. не виконував своїх трудових обов'язків, як посадова особа ТОВ «Інновафарм».

Таким чином, оскільки встановлено особу, з вини якої заподіяно шкоду, завданою внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відсутні підстави для стягнення вказаної шкоди з власника транспортного засобу - ТОВ «Інновафарм».

Разом з тим суд не приймає до уваги надану представником третьої особи копію договору на оренду автомобіля № 2412А від 22.05.2014, відповідно до умов якого відповідач-2 надав Гуцалюку С.В. у користування в неробочій час в особистих цілях автомобіль марки «Субару», д.н.з. АА3055НЕ, оскільки в порушення вимог ч. 2 ст. 799 ЦК України, зазначений договір не завірений нотаріально. Частиною 1 ст. 220 ЦК України передбачено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

З огляду на викладене, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача-2 виплаченого страхового відшкодування в сумі 53635,37 грн. слід відмовити.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70а; ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування в сумі 150000 (сто п'ятдесят тисяч) грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3000 (три тисячі) грн.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко