ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Справа № 2-21/8445.1-2003

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Корсак В.А.

судді: Данилова М.В., Данилова Т.Б. (доповідач)

розглянувши матеріали касаційної скаргидержавного підприємства "Енергоринок"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 01.04.2015р.
у справі господарського суду№2-21/8445.1-2003 Автономної Республіки Крим
за скаргоюдержавного підприємства "Енергоринок"
на дії1) Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим 2) Державної виконавчої служби України 3) Міністерства юстиції України
за позовомдержавного підприємства "Енергоринок"
дозакритого акціонерного товариства "Східно-Кримська енергетична компанія"
про за участю представників сторін: позивача - відповідача - ВДВС - ДВС - Міністерства -стягнення 5 317 834,49 грн. пр. Калінін М.В. - дов. №01/44-744Д від 25.12.14р. не з'явився не з'явився не з'явився не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.10.2003р., залишеним без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.03.2004р., стягнуто з закритого акціонерного товариства "Східно-Кримська енергетична компанія" на користь державного підприємства "Енергоринок" заборгованість у сумі 4773567,84грн. В іншій частині позову відмовлено.

11.04.2004р. на виконання рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 09.10.2003р., яке набрало законної сили 23.03.2004р., було видано наказ.

16.03.2007р. стягувач ДП "Енергоринок" звернувся до відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Сімферополя із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №2-21/8445.1-2003.

10.05.2007р. стягувач звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби Київського районного управління юстиції м. Сімферополя із заявою, в якій просив провести перевірку виконання наказу господарського суду Автономної Республіки Крим у справі №2-21/8445.1-2003, направити на адресу стягувача копію постанови про відкриття виконавчого провадження та повідомити, які виконавчі дії були здійснені державним виконавцем з метою примусового виконання виконавчого документу.

У відповідь на вказану заяву на адресу стягувача надійшов лист №01-19/9535 від 25.05.2007р. Київського відділу державної виконавчої служби Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, в якому повідомлено, що у зв'язку з виявленням державним виконавцем фактичного місцезнаходження ЗАТ "Східно-Кримська енергетична компанія" у м. Щолкіно, Ленінського району АР Крим, 03.05.2007р. виконавчий документ був направлений на примусове виконання до відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції в АР Крим.

03.10.2007р. стягувач звернувся до Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим зі скаргою, в якій просив провести перевірку виконавчих проваджень ВДВС Ленінського РУЮ та Київського ВДВС Сімферопольського МУЮ щодо виконання наказу господарського суду АРК від 11.04.2004р. у справі № 2-21/8445.1-2003.

У відповідь на скаргу на адресу стягувача від Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим надійшов лист №11020/12-09 від 19.10.2007 р., в якому стягувачу було повідомлено, що виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. у справі №2-21/8445.1-2003 відкрито 16.08.2007р. та 20.08.2007р. зупинено у зв'язку з внесенням боржника до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Постановою державного виконавця ВДВС Ленінського РУЮ в АР Крим від 07.10.2011р. було змінено назву боржника з закритого акціонерного товариства "Східно-Кримська енергетична компанія" на приватне акціонерне товариство "Східно-Кримська енергетична компанія".

У подальшому, 01.12.2014р. на адресу ДП "Енергоринок" надійшов лист №82016/ис/7912-АС від 15.10.2014р. відділу судових приставів по Ленінському району Управління федеральної служби судових приставів по Республіці Крим з доданою до нього: постановою №1668/14/84034/84 від 10.10.2014р. начальника відділу судових приставів по Ленінському району УФССП Росії по РК про відміну постанови про відкриття виконавчого провадження №1668/14/84034/84 від 23.05.2014р. з виконання наказу від 11.04.2004р. у справі №2-21/8445.1-2003; постановою №1668/14/84034/84 від 10.10.2014р. судового приставу-виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі наказу від 11.04.2004р. у справі №2-21/8445.1-2003 та оригіналом виконавчого документу - наказом господарського суду АР Крим від 11.04.2004 р. у справі №2-21/8445.1-2003.

10.12.2014р. до господарського суду Київської області від державного підприємства "Енергоринок" надійшла скарга №01/44-12507 від 10.12.2014р. на дії органів державної виконавчої служби, в якій стягувач просив визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції АР Крим щодо повернення ДП "Енергоринок" наказу господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. №2-21/8445.1-2003, визнати незаконною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції АР Крим щодо виконання наказу господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. №2-21/8445.1-2003, визнати незаконною бездіяльності Державної виконавчої служби України щодо організації примусового виконання наказу господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. №2-21/8445.1-2003 та визнати незаконною бездіяльності Міністерства юстиції України щодо організації примусового виконання наказу господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. №2-21/8445.1-2003.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.03.2015р. (суддя Рябцева О.О.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015р. (судді Кропивна Л.В., Руденко М.А., Чорна Л.В.) у задоволенні скарги державного підприємства "Енергоринок" на дії (бездіяльність) Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, Державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України щодо виконання наказу господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. відмовлено, посилаючись на те, що в діях відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції АР Крим відсутні ознаки порушень.

Не погоджуючись з ухвалою та постановою судів попередніх інстанцій, ДП "Енергоринок" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 05.03.2015р. і постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015р. та прийняти нове рішення, яким скарги державного підприємства "Енергоринок" на дії (бездіяльність) Відділу державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим, Державної виконавчої служби, Міністерства юстиції України щодо виконання наказу господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. задовольнити.

Заслухавши присутнього в судовому засіданні представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в ухвалі і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.

Приймаючи оскаржувані рішення, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ч.ч.3, 6 ст.5 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території покладається на Російську Федерацію як на державу-окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права.

Відповідно до ст.ст.2, 3 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Перелік органів державної виконавчої служби наведено в ст.3 Закону України "Про державну виконавчу службу", до якого Відділ судових приставів по Ленінському району Управління федеральної служби судових приставів по Республіці Крим не входить.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли до висновку, що постанова №1668/14/84034/84 від 10.10.2014р. начальника відділу судових приставів по Ленінському району Управління федеральної служби судових приставів по Республіці Крим про відміну постанови про відкриття виконавчого провадження та постанова №1668/14/84034/84 від 10.10.2014р. судового приставу-виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження є недійсним актом і не створює жодних правових наслідків.

Відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції АР Крим наказ господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. у справі №2-21/8445.1-2003 стягувачу з передбачених ст.47 Закону України "Про виконавче провадження" підстав не повертався.

Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що постанова про зупинення виконавчого провадження була винесена на підставі п.15 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якого виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" та відповідно після зупинення виконавчі дії не проводились.

Постанов про закінчення виконавчого провадження №4470164, з виконання наказу №2-21/8445.1-2003, виданого 11.04.2004р. господарським судом АР Крим, чи відмови про відкриття виконавчого провадження відділом державної виконавчої служби Ленінського районного управління юстиції АР Крим відповідно до вищезазначеної довідки не виносилось.

Так-як виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. у справі №2-21/8445.1-2003 відкрито 16.08.2007р. постановою державного виконавця Ленінського РУЮ АР Крим та зупинено 20.08.2007р., при цьому відповідно до ч.4 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження" протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться, то у ВДВС Ленінського РУЮ АР Крим були відсутні підстави для вжиття заходів примусового виконання рішення господарського суду АР Крим від 09.10.2003р. у справі №2-21/8445.1-2003, в зв'язку з чим суди дійшли до висновку про відмову в задоволенні скарги в частині вимоги про визнання незаконною бездіяльності ВДВС Ленінського РУЮ АР Крим.

В частині вимог скарги про визнання незаконними бездіяльності Державної виконавчої служби України і Міністерства юстиції України щодо організації примусового виконання наказу господарського суду АР Крим від 11.04.2004р. у справі №2-21/8445.1-2003, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що вони також не підлягають задоволенню, оскільки згідно із ст.82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ГПК України скарги на дії державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена та призначаються до розгляду у судовому засіданні.

Частиною 6 статті 83 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що контроль за законністю виконавчого провадження здійснюють Міністерство юстиції України через Департамент державної виконавчої служби, а головне управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головні управління юстиції в областях, містах Києві та Севастополі - через відповідні управління державної виконавчої служби.

Згідно із ст.5 Закону України "Про державну виконавчу службу", Міністерство юстиції України діє виключно через Департамент державної виконавчої служби і роль Департаменту державної виконавчої служби полягає в контрольно-координаційній діяльності територіальних органів виконавчої служби, до повноважень яких безпосередньо віднесено виконання судових рішень.

За таких обставин, суди дійшли до правомірного висновку, що оскарження дій Міністерства юстиції України та Державної виконавчої служби України не підпадає під дію ст.1212 ГПК України.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги державного підприємства "Енергоринок", оскільки судами було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи, їм надано належну правову оцінку та прийнято ухвалу і постанову з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

Судові витрати, сплачені касатором до бюджету під час подання касаційної скарги, у зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги на підставі ст.49 ГПК України залишаються на касаторі.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Енергоринок" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2015р. у справі №2-21/8445.1-2003 залишити без змін.

Головуючий суддя В. Корсак

Судді М. Данилова

Т. Данилова