РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015Справа №910/13088/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 6 215,49 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Грабова І.А. - представник за довіреністю № 3619/18 від 25.11.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

встановив:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 6 215,49 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.08.2013 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТІМ» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 205568Га/13иф, предметом якого є страхування транспортного засобу марки Renault, д.н. АТ8505ВЕ.

18.09.2013 року в м. Івано-Франківськ сталось дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Renault, д.н. АТ8505ВЕ, під керуванням Іридчин Анатолія Богдановича та автомобіля марки Nissan, д.н. АТ5049АВ, під керуванням Рущука Романа

Учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), з якого видно, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Рущука Романа Правил дорожнього руху України.

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку на оплату № 874 від 19 листопада 2013 року вартість запчастин та виконаних робіт становить 7 350,49 грн.

Позивач склав страховий акт № 1.001.13/20165/VESKO1062 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 6715,49 грн.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 6715,49 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 83804 від 16.01.2014 року.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Nissan, д.н. АТ5049АВ, на момент ДТП, застрахована у приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Український страховий стандарт", згідно полісу № АЕ/1351192.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом позивач направив відповідачу претензію на суму 6 715,49 грн. вих. № ЛВ 4659 від 18.09.2014 року, яку останній отримав 13.10.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 039.

Вимоги відповідач не виконав, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.05.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.06.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.06.2015 року розгляд справи відкладено на 30.06.2014 року, у зв'язку із неявкою представників сторін в судове засідання.

10.06.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав відзив на позовну заяву.

У судове засідання 30.06.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 25.05.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 015..

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Заслухавши представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

05.08.2013 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та товариством з обмеженою відповідальністю «ЮТІМ» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 205568Га/13иф, предметом якого є страхування транспортного засобу марки Renault, д.н. АТ8505ВЕ.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

18.09.2013 року в м. Івано-Франківськ сталось дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Renault, д.н. АТ8505ВЕ, під керуванням Іридчин Анатолія Богдановича та автомобіля марки Nissan, д.н. АТ5049АВ, під керуванням Рущука Романа

Учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), з якого видно, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Рущука Романа Правил дорожнього руху України.

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку на оплату № 874 від 19 листопада 2013 року вартість запчастин та виконаних робіт становить 7 350,49 грн.

Позивач склав страховий акт № 1.001.13/20165/VESKO1062 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 6715,49 грн.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхову вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля у розмірі 6715,49 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 83804 від 16.01.2014 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Nissan, д.н. АТ5049АВ, на момент ДТП, застрахована у приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Український страховий стандарт", згідно полісу № АЕ/1351192, розмір франшизи 500,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору мирним шляхом позивач направив відповідачу претензію на суму 6 715,49 грн. вих. № ЛВ 4659 від 18.09.2014 року, яку останній отримав 13.10.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 039.

У відзиві вих. № 1505 від 08.06.2015 року відповідач зазначив, що відповідно до п. 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пропущений річний строк для подання заяви про виплату страхового відшкодування, так як позивач звернувся до відповідач із заявою 21 вересня 2014 року про виплату страхового відшкодування у порядку регресу, а ДТП сталась 18.09.2013 року.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Підпунктом 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено одну з підстав для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) - неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до преамбули даного Закону, він регулює відносини в сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

У статті 37 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати), наявність яких враховується страховиком під час прийняття ним рішення, передбаченого приписами ст. 36 Закону, на підставі заяви потерпілого чи іншої особи, яка має право на отримання відшкодування (ст. 35 Закону). Позивач не належить до числа зазначених у ст. 35 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" інших осіб.

У даному випадку спірні правовідносини виникли між двома страховиками з вимог позивача (страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування), які перейшли до нього на підставі ч.1 статті 1191 ЦК України та пункту 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не щодо здійснення страхового відшкодування потерпілому на підставі Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Стосовно застосування позовної давності за вимогами про відшкодування виплаченого страхового відшкодування суд зазначає, що у даному випадку застосовується загальний строк позовної давності три роки, а пропуск строку, встановленого у п. 37.1.4 ст. 37 Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"не є підставою для відмови у задоволенні пред'явленого позову, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 6715,49 грн. (сплачена сума страхового відшкодування ) - 500,00 грн. (франшиза) = 6 215,49 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Renault, д.н. АТ8505ВЕ, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український страховий стандарт" (04073, м. Київ, провул. Балтійський, буд. 20, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ) шкоду в порядку регресу в розмірі 6 215 (шість тисяч двісті п'ятнадцять) грн. 49 коп., судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 16.07.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий