РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015Справа №910/10548/15
За позовом Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі

Черкаської області

до 1) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

2) Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Стасюк С. В.

Представники сторін:

Від позивача Коркішко Ю. Ю. (дов. № 887/07 від 16.02.2015)

Від відповідача - 1 не з'явився

Від відповідача - 2 Голуб'ятникова Ю. А. (дов. № 184/03 від 06.07.2015)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 09 липня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі по тексту - відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що в ході перевірки своєчасності, достовірності, повноти обчислення та своєчасності сплати збору з операцій з відчуження легкових автомобілів в Корсунь - Шевченківському Центрі ДАІ 7104 за період з 01.02.2014 по 01.03.2014 було встановлено факт ненадходження на рахунки позивача грошових коштів у сумі 22 964, 67 грн. сплачених шістьома платниками збору через Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" відділення № 2 Черкаського РВ м. Корсунь - Шевченківський.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2015 року порушено провадження у справі № 910/10548/15, слухання справи призначено на 26.05.2015.

В судовому засіданні 26.05.2015 судом оголошувалась перерва до 18.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2015 залучено до участі у справі № 910/10548/15 в якості відповідача - 2 Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк", розгляд справи відкладено на 07.07.2015, у зв'язку з неявкою відповідача, поданим клопотанням відповідача про відкладення розгляду справи та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

В судовому засіданні 07.07.2015 судом оголошувалась перерва до 09.07.2015.

09.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача - 2 надійшов відзив на позовну заяву.

В судове засідання 09.07.2015 представники позивача та відповідача - 2 з'явилися та надали суду усні пояснення по суті справи, в яких позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач - 2 проти задоволення позовних вимог заперечив.

Представник відповідача - 1 в судове засідання 09.07.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В ході розгляду справи відповідачем - 1 було подано суду клопотання про припинення провадження по справі № 910/10548/15, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідач - 2 проти задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що позивач не скористався своїм правом та не звернувся до уповноваженої особи з вимогою про включення його до реєстру кредиторів, і відповідно вимоги позивача не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, не підлягають задоволенню в ліквідаційній процедурі та вважаються погашеними. Крім того, відповідач - 2 зазначає, що Управління Пенсійного фонду України в Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області не може бути позивачем у справі, оскільки грошові перекази не були завершені.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач - 1 був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення позивача та відповідача - 2, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Органи Державтоінспекції здійснюють реєстрацію легкових автомобілів лише за умови сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що підтверджується документом про сплату цього збору, згідно п. 14 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1740 від 3 листопада 1998 року.

На рахунок позивача, який відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Черкаській області з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, не надійшов збір на обов'язкове пенсійне страхування, сплачений через ПАТ "Брокбізнесбанк", фізичними особами:

ОСОБА_1, у сумі 3 819, 99 грн., за квитанцією № 49/51 від 19.02.2014;

ОСОБА_2, у сумі 5 604, 49 грн., за квитанцією № 81/81 від 25.02.2014;

ОСОБА_3, у сімі 8 299, 66 грн., за квитанцією № 25/25 від 27.02.2014;

ОСОБА_4, у сумі 1 806, 79 грн., за квитанцією № 15/15 від 28.02.2014;

ОСОБА_5, у сумі 1 637, 49 грн., за квитанцією № 5/5 від 01.03.2014;

ОСОБА_6, у сумі 1 796, 25 грн., за квитанцією № 43/43 від 01.03.2014.

Зазначене підтверджується актом № 3 від 27.03.2014 перевірки своєчасності, достовірності, повноти обчислення та своєчасності сплати збору з операцій відчуження легкових автомобілів в Корсунь - Шевченківському центрі ДАІ 7104, належним чином завірена копія якого наявна в матеріалах справи.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28 лютого 2014 року №107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (ФГВФО) 28.02.2014 було прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи ФГВФО на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк".

Тимчасову адміністрацію в АТ "Брокбізнесбанк" було запроваджено строком на три місяця з 03 березня 2014 року по 02 червня 2014 року.

07.04.2014 за результатами проведеної перевірки позивачем було направлено відповідачу - 2 претензію вих. № 1576/02 від 31.03.2014 щодо повернення коштів збору на обов'язкове державне пенсійне страхування в розмірі 22 964, 67 грн. на рахунки позивача. Відповіді на зазначену претензію позивач не отримав, і 16.05.2014 направив відповідачу - 2 лист - нагадування щодо необхідності розгляду претензії вих. № 1576/02 від 31.03.2014.

Відповідь на претензію вих. № 1576/02 від 31.03.2014 надійшла від відповідача - 2 27.05.2014, в ній позивачу було повідомлено про запровадження у банку тимчасової адміністрації. Крім того, відповідачем - 2 було зазначено про те, що під час тимчасової адміністрації вимоги кредиторів до банку не приймаються та що кредитори мають право заявити Уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

З 11 червня 2014 року розпочата ліквідація АТ "Брокбізнесбанк". На підставі постанови Правління Національного банку України від 10 червня 2014 року №339 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" виконавчою дирекцією ФГВФО 11.06.2014 прийнято рішення № 45 щодо початку ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" та призначення уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію.

Уповноваженою особою ФГВФО на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" призначено Куреного О.В. на період з 11.06.2014 по 10.06.2015.

Рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.05.2015 № 103 продовжено строки здійснення процедури ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" строком на 1 рік до 10.06.2016 включно та продовжено строки повноважень уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" Куреного О.В. строком на 1 рік до 10.06.2016 включно.

Відомості про ліквідацію відповідача - 2 були опубліковані у газетах "Урядовий кур'єр" (№ 106 (5235) від 14.06.2014 року) та "Голос України" (№ 113 (5863) від 14.06.2014).

Позивач, 14.07.2014 звернувся до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з претензією вих. № 4380/02 від 14.10.2014 про грошові вимоги до банку на загальну суму 22 964, 67 грн. В подальшому позивач звертався до відповідача - 2 листами від 3012.2014 вих. № 5724/02 та вих. № 5723/02з вимогами вжити невідкладних заходів для повернення коштів в сумі 22 964, 67 грн. на рахунки позивача.

Листом вих. № 348/010-04 від 22.01.2015 відповідач - 2 зазначив, що немає правових підстав для повернення коштів в загальній сумі 22 964, 67 грн. на рахунки позивача, оскільки відповідні вимоги не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Відмова відповідача - 2, в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" повернути 22 964, 67 грн. збору на пенсійне страхування сплаченого на користь позивача платниками такого збору в період з 01.02.2014 по 01.03.2014 стала підставою для звернення позивача до суду з вимогою зобов'язати відповідача - 1 вчинити певні дії та визнати кредиторські вимоги позивача на суму 22 964, 67 грн.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що провадження у справі в частині вимог заявлених до відповідача - 1 підлягає припиненню, а позовні вимоги заявлені до відповідача - 2 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Станом на момент звернення позивача з даним позовом до суду у відповідача - 2 була запроваджена процедура ліквідації, яку у відповідності по положень чинного законодавства Уповноважена особа відповідача - 1.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі якщо, спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконання господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного суду України та адміністративних судів.

Статтею 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб'єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. Згідно з частиною першою статті 17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку з здійсненням суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Здійснення фондом відповідних заходів пов'язаних з ліквідацією банку та організацією виплат відшкодувань за вкладами належить до функцій фонду відповідно до частини другої статті 3 Закону.

У пункті 25 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 8 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів", спори з Фондом, що виникають з правовідносин, пов'язаних з виконанням його функцій, є публічно-правовими та підлягають розгляду за правилами КАС України.

Спір у зазначеній справі, в частині вимог до відповідача - 1, виник між Фондом гарантування вкладів фізичних осіб та Управлінням Пенсійного фонду України в Корсунь - Шевченківському районі Черкаської області та пов'язаний з виконанням Фондом його спеціальних функцій, тобто правовідносини в цій частині є публічно-правовими.

За наведених обставин, спір в частині вимог до відповідача - 1, підлягає розгляду в адміністративному суді, тому на підставі п. 1) ч. 1 ст. 80 ГПК України клопотання відповідача - 1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

Згідно ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду з ліквідації:

-строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав;

-втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Статтею 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні уповноваженої особи Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду. Уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

Як встановлено судом 14.06.2014 у газетах "Голос України" № 113 та "Урядовий кур'єр" № 106, була оприлюднена інформація щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідацію відповідача - 2.

Тобто, враховуючи положення ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" позивачу, як кредитору відповідача - 2 необхідно було у строк з 14.06.2014 по 14.07.2014 включно звернутися до відповідача - 2 із кредиторськими вимогами щодо повернення 22 964, 67 грн. збору на пенсійне страхування, який був переказаний платниками через відділення відповідача - 2, проте не надійшов на рахунок позивача.

Проте, у встановлений законом строк позивач не скористався своїм правом та не звернувся до відповідача - 2, в особі Уповноваженої особи з вимогою про включення його вимог до реєстру кредиторів. Доказів іншого матеріали справи не містять. Відповідно кредиторські вимоги позивача на суму 22 964, 67 грн. не були включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Із матеріалів справи вбачається, що з вимогою щодо повернення 22 964, 67 грн. збору на пенсійне страхування, який був переказаний платниками через відділення відповідача - 2, проте не надійшов на рахунок позивача, останній звертався до відповідача - 2 під час дії тимчасової адміністрації та після затвердження реєстру кредиторів.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог до відповідача - 2.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача до відповідача - 2 не підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Згідно положень Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі.

Як встановлено перевіркою своєчасності, достовірності, повноти обчислення та своєчасності сплати збору з операцій відчуження легкових автомобілів в Корсунь - Шевченківському центрі ДАІ 7104, 22 964, 67 грн. сплачених за період з 01.02.2014 по 01.03.2014 шістьома платниками збору на пенсійне страхування через Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" відділення № 2 Черкаського РВ м. Корсунь - Шевченківський на рахунок позивача, який відкритий в головному управлінні Державного казначейства України у Черкаській області з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, не надходили, отже відповідні грошові перекази здійснені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 завершені не були.

Визначення терміну "кредитор банку" міститься у статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", та під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Враховуючи положення статей 177, 190, 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання щодо переказу коштів, в тому числі у зв'язку із прийманням платежів від клієнтів на користь одержувачів є майновим зобов'язанням. При цьому, квитанція або інший документ є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі (п. 2.9. Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затверджена Постановою Правління Національного банку України № 174 від 01.06.2011).

Таким чином, оскільки перекази коштів здійснені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 завершені не були, і відповідні грошові кошти на рахунок позивача як їх отримувача зараховані не були, позивач не мав правових підстав для включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів грошової вимоги на суму 22 964, 67 грн., так як немає документально підтверджених вимог до відповідача - 2 щодо його майнових зобов'язань. А квитанції, копії яких наявні в матеріалах справи є підтвердженням документальним вимог ОСОБА_1., ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_6. до відповідача - 2.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судом не здійснюється, оскільки позивач відповідно до положень Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а позов залишено без задоволення.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Провадження у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припинити.

2.У позові Управління Пенсійного фонду України в Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.07.2015

Суддя С.В. Стасюк