РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015Справа №910/14717/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Український науково-дослідницький і конструкторський інститут по розробці машин і устаткування для переробки пластичних мас, гуми і штучної шкіри" "УкрНДІпластмаш"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІНА" ЛТД
простягнення 14 729,40 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

Від позивача - Малярчук О.А., за довіреністю;

Від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача на свою користь грошову суму у розмірі 14 729340 грн., з яких: 14 294,64 грн. - заборгованість з сплати орендних платежів; 434,76 грн. - пеня за договором оренди №О-025 від 01.10.2012р.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Враховуючи той факт, що представник Відповідача був присутнім на попередньому судовому засіданні 07.07.2015р., що підтверджується, зокрема, протоколом судового засідання та розпискою від 07.07.2015р., господарський суд приходить до висновку про належне повідомлення Відповідача про дату та час проведення наступного судового засідання, а саме 21.07.2015р.

Відзиву на позов або письмові пояснення від відповідача до суду не надходило, у зв'язку з чим справа відповідно до ст. 75 ГПК України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Український науково-дослідницький і конструкторський інститут по розробці машин і устаткування для переробки пластичних мас, гуми і штучної шкіри» «УкрНДІпластмаш» (надалі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТІНА» ЛТД (надалі - Відповідач) було укладено договір оренди приміщення №О-025 (надалі - Договір), відповідно до умов якого Позивач зобов'язався надати в строкове платне користування нежиле приміщення на 3-му поверсі Інженерного корпусу (кім.№30) загальною площею 20,8 кв. м. за адресою: 03113, місто Київ, вул. Івана Шевцова, 1, а в свою чергу Відповідач зобов'язався прийняти орендоване майно та сплачувати своєчасно та в повному обсязі оренді платежі.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої зобов'язання, передбачені п. п. 1.1., Договору, виконав належним чином, а саме: передав Відповідачу у тимчасове платне користування Орендоване майно, що підтверджується актом прийому-передачі орендованого приміщення від 01.10.2013 року, складеного та підписаного уповноваженими представниками сторін, який є невід ємною частиною Договору.

Також судом встановлено, в подальшому між сторонами були укладені: додаткова угода №1 від 31.03.2014р.; додаткова угода №2 від 31.10.2014р.

Відповідно до додаткової годи №2 п. 1.4 договору визначено в іншій редакції: термін оренди Приміщення встановлюється з 01 листопада 2014 року до 30 вересня 2015 року. Якщо не пізніше ніж за 30 днів до закінчення терміну дії цього Договору жодна зі сторін не заявить письмового наміру про його припинення, цей договір вважається укладеним на тих же умовах на той самий строк.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту прийому-передачі приміщень від 10.03.2015р. Орендар передав, а Орендодавець прийняв передане в оренду частину приміщення на 3-му поверсі Інженерного корпусу (кім. №30) загальною площею 20.8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Івана Шевцова, 1.

Відповідно до п. 3.1 Договору Орендар сплачує Орендодавцю наступні платежі: Орендна плата, яка враховує відшкодування витрат, пов'язаних з наданням комунальних послуг (Енерго, тепло і водопостачання, можливість використання каналізаційних стоків, вивезення сміття).

Відповідно до п. 3.7 Договору в редакції додаткової угоди №1 від 31.03.2014р. щомісячно на умовах передоплати не пізніше 3-го банківського дня поточного місяця, але в будь-якому разі не пізніше 6-го числа поточного місяця, на підставі рахунку отриманого в бухгалтерії Орендодавця, а в разі відсутності Орендар самостійно перераховує Орендодавцеві плату за оренду, включаючи ПДВ у національній валюті України.

Оренда ставка - діюча ставка оренди 1-го кв. метра площі приміщень станом на березень 2014 року, яка становить 170,00 грн., в тому числі ПДВ.

В матеріалах справи наявні наступні акти здачі прийняття робіт (надання послуг), підписані між сторонами: №UND00000153 за березень 2015 року на суму 3 533,58 грн.; №UND00000149 за березень 2015 року на суму 919,36 грн.; №UND00000136 за лютий 2015 року на суму 7002,70 грн.; №UND00000079 за лютий 2015 року на суму 2 850,00 грн.

Таким чином, у відповідача за Договором виник обов'язок перед Позивачем за Договором на суму 14 294,64 грн.

Вказана сума також визнана відповідачем, про що в матеріалах справи наявний гарантійний лист вих. №2/02 від 11.03.2015р. про зобов'язання сплатити суму боргу в розмірі 14 729,40 грн. (14 294,64 грн. основний борг та 434,76 грн. пеня) до 31.03.2015р.

Також, в матеріалах справи наявний акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.02.2015р. до 10.03.2015р., підписаного обом сторонами за скріпленого печатками сторін відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 14 729,40 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 статті 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з частиною 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Спірний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином передав Відповідачу у тимчасове платне користування Орендоване майно, що підтверджується актом прийому-передачі орендованого приміщення від 01.10.2013 року, складеного та підписаного уповноваженими представниками сторін. В подальшому 10.03.2015р. Орендар передав Орендодавцеві за актом прийому-передачі приміщень частину приміщення на 3-му поверсі Інженерного корпусу (кім. №30) загальною площею 20.8 кв.м., за адресою: м. київ, вул. Івана Шевцова, 1.

Вищевказані акти, складені та підписані уповноваженими представниками сторін, які є невід'ємною частиною Договору.

Отже, відповідач в силу умов договору та вимог чинного законодавства України зобов'язаний сплачувати орендну плату та інші платежі (п. 3.1 Договору), згідно п. 3.7 Договору не пізніше 3-го банківського дня поточного місяця, але в будь-якому разі не пізніше 6-го числа поточного місяця.

Матеріали справи містять докази наявності заборгованості Відповідача зі сплати платежів за договором в сумі 14 294,64 грн.

Приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу у Відповідача перед Позивачем за договором станом на 04.06.2015р. в сумі 14 294,64 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Позивач також просить стягнути з відповідача 434,76 грн. пені.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Пунктом 1 статті 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 6.2 Договору у разі несвоєчасного або не в повному обсязі здійснення платежів Орендар зобов'язаний сплатити Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого зобов'язання за кожний день прострочення.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що наявність простроченої заборгованості відповідача перед позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичних розрахунок в цій частині позовних вимог, суд дійшов висновку про задоволення стягнення пені у розмірі 434,76 грн.

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати з судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тіна» ЛТД (03113, м. Київ, вул. Івана Шевцова, буд. 1, ідентифікаційний код 22927134) на користь Публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідницький і конструкторський інститут по розробці машин і устаткування для переробки пластичних мас, гуми і штучної шкіри" "УкрНДІпластмаш" (03113, Київ, вул. Івана Шевцова, буд. 1, ідентифікаційний код 04637697) 14 294 (чотирнадцять тисяч двісті дев'яносто чотири) грн. 64 коп. основної заборгованості, 434 (чотириста тридцять чотири) грн. 76 грн. пені, а також 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 27.07.2015р.

Суддя І.І. Борисенко