донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

15.07.2015 справа №908/767/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівЛомовцевої Н.В. Скакуна О.А., Татенко В.М.
при секретарі судового засідання Склярук С.І.
за участю представників сторін:
від позивача: Білич Н.С. довіреність №309 від 15.06.2015р.
від відповідача:Шокот А.С. довіреність №б/н від 15.03.2015р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуВідкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж, м. Приморськ Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від31.03.2015р.
по справі№908/767/15-г (суддя Серкіз В.Г.)
за позовом:Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж, м. Приморськ Запорізької області
до відповідача:Запорізького науково-дослідницького центру з механізації тваринництва Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства", м.Запоріжжя
простягнення 27 450,51 грн.

В С Т А Н О В И В:

Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж, м. Приморськ Запорізької області звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Запорізького науково-дослідницького центру з механізації тваринництва Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства", м.Запоріжжя про стягнення заборгованості за спожиту активну електричну енергію в розмірі 26362грн.83коп., 701грн.23коп. пені, 77грн.30коп. 3% річних та 311грн.15коп. інфляційних нарахувань.

06.03.2015р. до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог №71/14/279 від 03.03.2015р., в якій позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 49 033,77 грн., а саме: 46 529,68 грн. - основного боргу за спожиту електроенергію, 1560,24 грн. - пені, 801,25 грн. - інфляційних нарахувань та 142,620 грн. - 3 % річних, яка господарським судом задоволена.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.03.2015р. у задоволені позову відмовлено.

Відповідач, не погодившись з прийнятим судовим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняте нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апелянт зазначає, що висновки суду є помилковими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, що призвело до порушення судом норм матеріального права. На думку апелянта, висновки господарського суду щодо обов'язку позивача припинити електропостачання відповідачу відповідно до умов договору та Правил користування електричною енергією затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. №28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996р. №417/1442 (далі правила) є помилковими. Вважає, що саме на споживача покладено обов'язок надання безпосереднього доступу до електричних установок, а той, в свою чергу, не звернувся за захистом порушеного права, у зв'язку із самовільним зайняттям території третіми особами. При таких обставинах, відповідач вважається таким, що споживав електроенергію за договором, яку повинен оплачувати за умовами договору.

Представник позивача у судове засідання прибув, підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судове засідання прибув, надав відзив, проти доводів апеляційної скарги заперечував

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги встановленого ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

З матеріалів справи вбачається, що 17.06.2014р. між Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж (Постачальник електричної енергії) та Запорізьким науково-дослідницьким центром з механізації тваринництва Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" (Споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 99 ( далі - договір).

Згідно з розділом 1 договору, постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Точки продажу електричної енергії визначаються додатком № 2 "Точки продажу електричної енергії споживачу".

Відповідно до п. 2.3.4 договору споживач зобов'язується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатка № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Пунктом 10 додатку № 4 Договору та абзацем 9 п. 6.11 Правил користування електричною енергією передбачено, що оплата платіжних повідомлень споживачем за використану електричну енергію повинна не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення.

Згідно з п. 1 додатку № 5 договору (Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії) - споживач самостійно або в присутності представника постачальника здійснює зняття показів розрахункових засобів обліку, що відповідають споживанню активної електричної енергії. Зафіксовані покази оформляються «Актом про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію».

Відповідно до п. 4 додатка № 4 Договору - Споживач не пізніше 17-00 годин 1-го робочого дня місяця, наступного за розрахунковим надає вище зазначені акти для оформлення рахунків за електроенергію відповідно до п.5.1. додатку № 4 Договору.

У разі якщо відповідач не надав Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію в обумовлений термін, позивач самостійно визначає обсяги спожитої електроенергії та надає відповідачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для сплати виходячи із середньодобового обсягу споживання електроенергії за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання відповідачем даних про використану електричну енергію протягом наступного розрахункового періоду (п. 11 додатку № 4).

Відповідно пункту 5 додатку № 5 договору зняття розрахункових засобів обліку самостійно або в присутності представника Споживача мас право здійснювати також і Постачальник.

Згідно з пунктом 3.33 ПКЕЕ постачальник е/енергії не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку у відповідача.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2014р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Умови, а також термін дії Договору, можуть бути переглянуті в будь-який момент за узгодженням сторін (п. 9.6 договору).

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України та ст. 275 Господарського кодексу України за договором постачання електричними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Частиною 2 ст. 714 Цивільного кодексу України визначено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не впливає із суті відносин сторін.

Згідно з статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що 13.08.2014р. відповідач надіслав на адресу позивача лист № 119, в якому просить тимчасово припинити дію договору про постачання електричної енергії № 99 від 17.06.14р. з відповідною фіксацією спожитої електроенергії на 13.08.2014р., а саме 000464 кВт., у зв'язку з тим, що територія земельної ділянки оздоровчого закладу ЗНДЦМТ (база відпочинку «Хортиця с. Набережне) без попереднього узгодження була зайнята невідомим військовим формуванням.

Позивачем 22.08.2014р. складено акт візуального зняття показів електролічильника на базі відпочинку «Хортиця» с. Набережне, який підписано комісією у складі працівників Приморського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго», а саме: заступника начальника зі збуту електроенергії Шугової Т.В., майстрів дільниці Мошкіна Ю.П. та Музалевського Р.А. В якому визначено, що тимчасове припинення дії договору не можливо, оскільки територія бази відпочинку «Хортиця» с. Набережне була зайнята невідомим військовим формуванням з озброєнням. Це військове формування не допустило комісію до тимчасового відключення електричної енергії. Тому, електрична енергія продовжувалася споживатись базою відпочинку «Хортиця» після 22.08.2014р. Натомість, візуально зафіксовано рівень споживання 000548 кВт. Як вбачається з апеляційної скарги та виступу представника позивача у судовому засіданні, ВАТ "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж не заперечує проти цього факту.

02.09.2014р. відповідач надіслав на адресу позивача лист №133, в якому просить тимчасово припинити дію договору про постачання електричної енергії № 99 від 17.06.14р. а саме з 01.09.2014р. з відповідною фіксацією спожитої електроенергії на 31.08.2014р. -000644кВт, в зв'язку з закінченням відновлювальних робіт на базі відпочинку «Хортиця» с.Набережне Приморського району і відсутністю необхідності постачання електроенергії.

Натомість, Відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж не здійснено відключення постачання електроенергії до бази відпочинку «Хортиця».

24.10.2014р. позивачем надіслано на відповідача претензію № 71/39/66, в якій зазначив, що тимчасове припинення дії договору неможливе, оскільки територія бази відпочинку «Хортиця» с. Набережне зайнята невідомим військовим формуванням з озброєнням, тому відповідачу необхідно розібратися, які це військові формування, та тільки після цього знову звернутися до Приморського РЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго» з заявою відповідно до пункту 7.8 Правил про тимчасове припинення дії договору.

29.10.2014р. відповідачем надіслано на адресу позивача відповідь на претензію №201, в якій він зазначає про добросовісність виконання умови споживання електричної енергії, але в той же час підтверджує, що комісія позивача прибула для відключення електричної енергії та виявила незаконного споживача у вигляді невідомого військового формування, котре знаходиться на території об'єкта споживання електричної енергії відповідача - бази відпочинку «Хортиця» с. Набережне Приморського району.

05.11.2014р. відповідач надіслав листа № 209 на ім'я голови Приморської районної державної адміністрації та для відома на ім'я начальника Приморського РЕМ в якому зазначає, про знаходження на території бази військового підрозділу, блок-посту і обмеження вільного доступу на територію бази відпочинку «Хортиця». Згідно листа Головного управління Національної гвардії України стало відомо, що на базі відпочинку «Хортиця» розміщений підрозділ Національної гвардії України і що розміщення зазначених військовослужбовців було запропоноване і погоджено з Приморською районною держадміністрацією.

27.11.2014р. позивачем вдруге надіслано претензію № 71/39/67 на адресу відповідача, в якій він повідомив відповідача про намір відключити від постачання електричної енергії базу відпочинку «Хортиця» 10 грудня 2014р. з 10.00 до 11.00 годин, та роз'яснив, що тимчасове припинити дію договору було не можливо, оскільки територія бази відпочинку «Хортиця» с. Набережне була зайнята невідомим військовим формуванням з озброєнням, яке не допустило комісію до тимчасового відключення електричної енергії. Таким чином, постачання електричної енергії тимчасово не припинено. Позивач просить сплатити борг за спожиту активну електричну енергію за вересень 2014 року в сумі 816 грн. 51 коп., за жовтень 2014 року на суму 4 403,59 грн., а всього - 5 220,10 грн.

11.12.2014р. Запорізький науково-дослідницький центр з механізації тваринництва Національного наукового центру "Інститут механізації та електрифікації сільського господарства" надіслав на адресу позивача відповідь на претензію № 231, в якій вказує, що у листопаді на адресу відповідача зі Служби безпеки України (вих. № 17/12656) надійшла відповідь, в якій зазначено, що з серпня 2014р. на території бази відпочинку «Хортиця», за погодженням з Приморською райдержадміністрацією, тимчасово розміщені підрозділи мобільного угрупування «Полісся».

10.12.2014р. представниками Приморського РЕМ інженером з техаудиту Мараквелідзе Г.З., майстром дільниці Музалевським Р.А., та заступником начальника Приморського РЕМ Шутовій Т.В. був складений акт в присутності представників мобільного військового угрупування «Полісся» щодо відключення бази відпочинку «Хортиця» за використання електроенергії без договору та несплату спожитої електроенергії, але відключення електроустановки не відбулося, бо військове формування, яке знаходилося на території бази відпочинку «Хортиця» не надало доступ персоналу Приморського РЕМ до відключення електроустановки. Також, в цьому акті зазначено, що представник військового угрупування не представився та від підпису акту відмовився.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок та зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Скаржник вважає, що відповідач порушив вимоги договору, п. 6.1, п. 6.3, абз.1 п.6.11, п.п.4 п.10.2 Правил, ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 174, ч. 1-2 ст. 193, ч. 1 ст. 275, ч. 1 ст. 277 Господарського кодексу України, що і призвело до виникнення заборгованості в сумі 46 529,68 грн.

Під час виконання умов цього Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, Сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ) ( п.2.1 Договору).

Пунктом 6.1 Договору визначено, що електропостачання споживача може бути обмежено або припинено Постачальником електричної енергії згідно з порядком, встановленим діючими нормативними документами та розділом 7 ПКЕЕ.

Електроустановка може бути відключена електропередавальною організацією (основним споживачем) за заявою власника цієї електроустановки у зазначений заявником термін, що визначено пунктом 7.8 Правил користування електричною енергією.

На виконання вищезазначеного, відповідачем надіслана така заява-лист № 119 від 13.08.2014р. Таким чином, саме з 13.08.2014р. працівники Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва Національного наукового центру «Інститут механізації та електрифікації сільського господарства» відсутні на зазначеній базі. Крім того, позивачем факт наявності на базі відпочинку «Хортиця» в с. Набережне в м. Приморськ війського батальйону не заперечується як у позовній заяві так і у апеляційній скарзі.

Як вже зазначалося вище, позивач не надіслав відповідь на зазначений лист, у зв'язку з чим відповідач вдруге звернувся з відповідною заявою до скаржника.

Натомість, позивач в порушення п. 7.8 Правил не відключив електроустановку та постачав електроенергію військовому формуванню, яке самовільно зайняло територію бази, внаслідок чого і виникла заборгованість.

Водночас, відповідачем повідомлено позивача, що ним не надавалося жодного дозволу для розміщення на території бази будь-яких воєнних формувань, тому колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що постачання електричної енергії після 13.08.2014р. є суто добровільним рішенням Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж. Тобто, позивач мав усвідомлювати той факт, що відповідач не міг користуватися електричною енергію для власних потреб, тому він не є споживачем електричної енергії.

Статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що споживачі енергії - це суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Крім того згідно з п.1.2 ПКЕЕ - споживач електричної енергії - юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору; користування електричною енергією - споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії та режимів споживання електричної енергії для отримання договірних обсягів електричної енергії та величини потужності.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком господарського суду відносно того, що у відповідача не існує зобов'язань по сплаті електричної енергії з 13.08.2014р. перед позивачем.

Крім того, пунктом 7.5 Правил користування електричною енергією передбачено, що постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередивши споживача не пізніше ніж за три робочих дні, припинити повністю або частково постачання йому електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж), у тому числі на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади, у разі: 1)відсутності персоналу для обслуговування електроустановок споживача або договору на обслуговування електроустановок (на виконання припису представника відповідного органу виконавчої влади); 2)недопущення до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв'язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або електропередавальної організації, на яких покладено згідно з законодавством України та/або договором відповідні обов'язки; 3) несплати рахунків, відповідно до умов договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; 4)несплати за недовраховану електричну енергію, визначену відповідно до законодавства; 5) невиконання припису представника відповідного органу виконавчої влади; 6) невиконання обґрунтованих вимог електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) щодо приведення розрахункового обліку в технічний стан відповідно до вимог нормативних документів; 7) закінчення терміну дії, розірвання або не укладення між суб'єктами господарювання договорів, наявність яких передбачена цими Правилами; 8) порушення споживачем під час виконання робіт або провадження іншої діяльності поблизу електричних мереж Правил охорони електричних мереж унаслідок незабезпечення збереження електричних мереж, створення неналежних умов експлуатації зазначених електричних мереж, створення умов, наслідком яких можуть стати нещасні випадки від впливу електричного струму. Відключенню підлягають електроустановки та струмоприймачі споживача, для електрозабезпечення яких використовуються електричні мережі, щодо яких споживачем порушуються Правила охорони електричних мереж.

Попередження про припинення повністю або частково постачання електричної енергії оформляється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено.

У разі якщо договором про постачання електричної енергії передбачена попередня оплата або авансові платежі, припинення повністю або частково постачання електричної енергії за несплату передбачених договором рахунків на попередню оплату або авансових платежів не може застосовуватись раніше початку розрахункового або планового періоду, на який має здійснюватись відповідна оплата.

У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, електроустановки споживача не відключаються.

Враховуючи вищезазначене, 22.08.2014р. комісією апелянта складено акт візуального зняття показників електролічильника.

Водночас, у зазначеному акті відсутній підпис представника відповідача, що підтверджує про відсутність працівників відповідача на території бази відпочинку «Хортиця» в с. Набережне м. Приморськ, про що також неодноразово було повідомлено відповідачем позивача.

З огляду на наведене, постачальник зобов'язаний був у відповідності до п.п..1 п. 7.5 ПКЕЕ припинити постачання електричної енергії, чого зроблено не було.

Крім того, після недопущення військовим формуванням комісії відповідача до електроустановки для відключення електроенергії та у разі несплати рахунків, відповідно до умов договору позивач також на підставі п.п.2, 3 п. 7.5. ПКЕЕ мав припинити постачання електричної енергії.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено факту наявності заборгованості за поставку електричної енергії відповідачу в період з вересня 2014 року по січень 2015 року, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає наявності порушення з боку відповідача умов договору про надання електричної енергії № 99 від 17.06.2014р., Правил користування електричною енергією та інших норм законодавства.

Колегія суддів вважає, що господарським судом правомірно відмовлено у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

При таких обставинах доводи апеляційної скарги не спростовують висновків викладених у рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 31.03.2015р. по справі №908/767/15-г підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі структурного підрозділу Приморського району електричних мереж, м. Приморськ Запорізької області на рішення господарського суду Запорізької області від 31.03.2015р. по справі №908/767/15-г залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 31.03.2015р. по справі №908/767/15-г - залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Н.В. Ломовцева

Судді: О.А.Скакун

В.М.Татенко

Надруковано 6 прим.:

2прим.-Позивачу;

1прим.-Відповідачу;

1прим.-У справу;

1прим.-ДАГС;

1прим.-ГСДО.