УХВАЛА

14.07.2015Справа № 910/26565/14

За скаргою Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (СП "Марком")

на дії та бездіяльність ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві по справі № 910/26565/14

За позовом Приватного акціонерного товариства "Квіти України"

до Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (СП "Марком")

про стягнення 234 749,92 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача (стягувача): не з'явились

Від відповідача (скаржника/боржника): не з'явились

Від ВДВС: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.02.2015р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.04.2015р. у справі № 910/26565/14, позов задоволено повністю. 12.05.2015р. на виконання рішення суду був виданий наказ.

15.06.2015р. від відповідача надійшла скарга на дії та бездіяльність ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві по справі № 910/26565/14, в якій скаржник просить: 1) визнати неправомірними дії Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Волошиної М.Д. в частині відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на всі кошти на рахунках СП "Марком", 2) визнати незаконною постанову про арешт коштів боржника від 04.06.2015р. ВП № 47703643, 3) скасувати постанову про арешт коштів боржника від 04.06.2015р. ВП № 47703643, 4) зобов'язати ВДВС Шевченківського РУЮ в м.Києві зняти арешт зі всіх коштів на рахунках СП "Марком", накладені постановою про арешт коштів боржника від 04.06.2015р. ВП № 47703643, 5) розстрочити або відстрочити виконання рішення по справі № 910/26565/14 із наданням можливості погашення заборгованості боржника перед стягувачем.

Ухвалою суду від 16.06.2015 р. розгляд скарги призначено на 23.06.2015 р.

У судове засідання 23.06.2015 р. з'явився уповноважений представник позивача (стягувача), щодо задоволення скарги заперечила, подала письмові пояснення на скаргу.

Ухвалою суду від 23.06.2015р. розгляд скарги відкладено на 14.07.2015р.

13.07.2015р. до суду від ВДВС надійшли письмові заперечення на скаргу, в яких державний виконавець пояснив, що 04.06.2015р. за заявою стягувача винесено постанови про відкриття виконавчого провадження по справі № 910/26565/14, та арешт коштів боржника. На даний час боржником у добровільному порядку виконано рішення суду від 12.02.2015р. по справі № 910/26565/14, у зв'язку з чим державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з коштів боржника, тобто відсутній предмет спору, просить припинити провадження за скаргою.

Скаржник, ВДВС, стягувач своїх представників у засідання суду 14.07.2015р. не направили, про дату та час судового розгляду повідомлялись належним чином, тому скарга розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані матеріали, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до ст. 115 ГПК України постанови, рішення, ухвали господарських судів є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України «Про виконавче провадження»(далі Закон).

Згідно зі ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема судових наказів (ст.17 Закону). Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону).

Частиною 2 статті 25 Закону встановлено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

За змістом ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 57 ЗУ "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту (ч. 4 ст. 52 Закону).

Пунктом 6 ч. 3 ст. 11 Закону передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" не забороняють державному виконавцю накладати арешт на грошові кошти боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах саме у сумі, необхідній для забезпечення реального виконання судового рішення.

04.06.2015р. державним виконавцем ВДВС Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову ВП № 47703643 про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва № 910/26565/14 від 12.05.2015р. та винесено постанову про арешт коштів боржника від 04.06.2015р.

Свої вимоги у поданій скарзі боржник обґрунтовує тим, що постанови від 04.06.2015р. винесені з порушенням закону, оскільки боржнику не було надано строк для добровільного виконання рішення суду, а відразу накладено арешт на кошти, що унеможливлює здійснення погашення заборгованості.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Судом не встановлено неправомірності дій ВДВС щодо відкриття виконавчого провадження за заявою стягувача від 25.05.2015р. з примусового виконання рішення суду у справі № 910/26565/14, тому вимоги про визнання неправомірними дії Головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Волошиної М.Д. в частині відкриття виконавчого провадження не задовольняються у зв'язку з недоведеністю.

Щодо вимог про визнання незаконною постанови про арешт коштів боржника від 04.06.2015р. ВП № 47703643, скасування постанови про арешт коштів боржника від 04.06.2015р. ВП № 47703643, зобов'язання ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві знати арешт зі всіх коштів на рахунках СП "Марком", накладені постановою про арешт коштів боржника від 04.06.2015р. ВП № 47703643, про розстрочення або відстрочення виконання рішення по справі № 910/26565/14 із наданням можливості погашення заборгованості боржника перед стягувачем, суд зазначає, що з пояснень державного виконавця вбачається, що у зв'язку з добровільним виконанням рішення суду боржником та погашенням заборгованості повністю, державним виконавцем знято арешт з коштів боржника.

За таких обставин, в частині вказаних вимог провадження у справі щодо розгляду скарги належить припинити.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. Припинити провадження в частині вимог боржника (скаржника) про визнання незаконною постанови про арешт коштів боржника від 04.06.2015р. ВП № 47703643, скасування постанови про арешт коштів боржника від 04.06.2015р. ВП № 47703643, зобов'язання ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві знати арешт зі всіх коштів на рахунках СП "Марком", накладені постановою про арешт коштів боржника від 04.06.2015р. ВП № 47703643, про розстрочення або відстрочення виконання рішення по справі № 910/26565/14 із наданням можливості погашення заборгованості боржника перед стягувачем.

2. В решті скарги відмовити.

Суддя О.М.Ярмак