ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.07.2015 Справа № 920/849/15

За позовом: Прокурора м. Суми в інтересах держави в особі Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, м. Суми

до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Суми

про стягнення 111 016 грн. 49 коп.

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - І.О.Пейкова (довіреність № 10.01-27/1 від 05.01.2015)

від відповідача - не прибув

прокурор - О.М.Левченко

За участю секретаря судового засідання - Ю.О.Зері

Суть спору: прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 111 016,49 грн., у тому числі 99678,48 грн. основного боргу та 11338,01 грн. пені, за несвоєчасну сплату орендних платежів за договором № УМКВ-0581 від 23.01.2013 з подальшими змінами, укладеним між сторонами у справі.

08.07.2015 позивач подав до суду заяву № 66/15юр про збільшення позовних вимог, у якій, посилаючись на часткову сплату відповідачем суми заборгованості та, водночас, донарахуванням орендної плати за травень 2015 року, просить стягнути з відповідача 123507,50 грн., у тому числі 103341,64 грн. основного боргу та 20165,86грн. пені.

Відповідач письмового відзиву на позовну заяву не подав, його представник у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується підписом на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглядати справу за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши наявні докази по справі, що мають значення для вирішення спору по суті, заслухавши представника позивача та прокурора, суд встановив наступне:

Відповідно до Положення про управління майна комунальної власності Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради № 333-МР від 27.12.2006, позивач укладає договори оренди майна комунальної власності, у тому числі на нежитлові приміщення, вносить до них зміни, продовжує термін їх дії у встановленому міською радою порядку.

23.01.2013 між управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради та Фізичною особою-підприємцем укладено договір оренди нерухомого майна № УМКВ-0581, згідно якого відповідачу було передано в оренду нежитлове приміщення загальною площею 206,7 кв.м у будинку № АДРЕСА_1.

Згідно акту прийняття-передачі нерухомого майна від 23.01.2013 вищезазначене нежитлове приміщення передане у користування відповідача.

Розділом 4 договору оренди № УМКВ-0581 передбачені порядок нарахування орендної плати, а також порядок розрахунків між сторонами.

Так, відповідно до пункту 4.1 договору оренди орендна плата за об'єкт оренди розраховується на підставі чинної Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Суми та пропозиції її перерозподілу, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Розрахунок орендної плати є Додатком № 4 до цього договору.

Пунктом 4.3 договору оренди від 23.01.2013 орендна плата щомісячно перераховується в термін не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним, з урахуванням ПДВ.

Відповідно з Додатком № 4 до договору оренди розмір орендної плати за орендоване майно розраховується за формулою: Опл.міс.=(Вп*Сор)/100/12*Ід.о*Ім+20%ПДВ, де Опл.міс. - розмір місячної орендної плати, Вп - вартість орендованого майна, визначена шляхом проведення незалежної оцінки, Сор - орендна ставка, визначена згідно з додатком № 2 Методики, затвердженої рішенням Сумської міської ради від 01.02.2012 № 1186-МР зі змінами-30%, Ім - індекс інфляції за перший місяць оренди.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць розраховується шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, підставами виникнення яких, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є підставою виникнення господарського зобов'язання, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 13 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 1 ст. 759 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно вимог ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно ст. 286 Господарського кодексу України та ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендна плата повинна сплачуватись незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря.

Також це передбачає і норма ст.762 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно умов договору оренди № УМКВ-0581 від 23.01.2013 відповідач (орендар) зобов`язаний сплачувати орендну плату за об`єкт оренди у розмірі та у термін згідно з Договором на відповідний рахунок міського бюджету.

Під час дії вищезазначеного договору оренди відповідачу постійно нараховувалась орендна плата відповідно до умов договору. Проте відповідач під час використання комунального майна порушував умови договору та не систематично і не в повному обсязі сплачував орендну плату внаслідок чого виникла заборгованість.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем в порушення ст.ст. 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. 285 п. 3, ст. 286 Господарського кодексу України, ст.18, 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не здійснювалась своєчасне перерахування орендної плати, що призвело до виникнення заборгованості по орендній платі.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі із договорів. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст. 526 ЦК України, має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача по орендній платі станом на 01.07.2015, складає 103341 грн. 64 коп. основної заборгованості, а також пені у сумі 20165 грн. 86 коп.

Відповідно до ст. 22-24 Господарського процесуального кодексу України, сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, а також користуватися іншими процесуальними правами.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів сплати боргу в сумі 103341 грн. 64 коп., позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу по орендній платі вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 526 Цивільного кодексу України.

Також прокурор просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 20165 грн. 86 коп. за прострочення виконання грошового зобов'язання по сплаті орендної плати, нараховану у відповідності з умовами договору оренди № УМКВ-0581 від 23.01.2013.

Пунктом 4.7 цього договору сторонами узгоджено, що за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати орендар сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею), застав поручительством. Крім того, неустойка водночас є мірою відповідальності у порушення зобов'язання.

Неустойкою (штрафом, пенею) відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного Кодексу України визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення виконання.

Оскільки, права позивача щодо стягнення з відповідача пені в сумі 20165 грн. 86 коп. передбачені умовами договору, тому позовні вимоги в зазначеній частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у розмірі 2470 грн. 15 коп. покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (40020, АДРЕСА_2; ІПН НОМЕР_1) на користь Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (на рахунок 0002, код бюджетної класифікації 22020401 («Плата за оренду майнових комплексів та іншого майна, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Суми»), отримувач: міський бюджет м. Суми, код отримувача 23636315, банк: ГУДКСУ в Сумській області, МФО 837013) заборгованість з орендної плати в розмірі 123507 грн. 50 коп. боргу, 20165 грн. 86 коп. пені.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (40020, АДРЕСА_2; ІПН НОМЕР_1) в доход державного бюджету (отримувач коштів: УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001, код отримувача (код ЄДРПОУ): 37970593, код банку отримувача (МФО): 837013, рахунок отримувача: 3002, код класифікації доходів бюджету: 22030001) судовий збір в сумі 2470 грн. 15 коп.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.07.2015.

Суддя В.Л.Котельницька