ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті позовної заяви

"17" липня 2015 р. Справа № 911/3043/15

Суддя Лопатін А.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Плюс», м. Васильків

до Фізичної особи Кація Андрія Миколайовича, м. Ніжин, Чернігівська область

про визнання недійсним договору купівлі-продажу

встановив:

До господарського суду Київської області 15.07.2015 р. надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Плюс» до Фізичної особи Кація Андрія Миколайовича про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №№ 30, 31, загальною площею 21,10 кв.м., що складає 1/100 частину від нежитлових приміщень в літ. А, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 20/1, від 26.12.2012 р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Найдою О.І. за № 2260.

Згідно з частини четвертої ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частина четверта ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кореспондується з положеннями п. 7) частини першої ст. 12 ГПК України (у редакції Закону) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін. Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина ст. 16 ГПК України), та розглядаються у позовному провадженні - на відміну від: заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (ст. 20 Закону); заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору); заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (частина десята, частина одинадцята ст. 28 Закону); спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (частина восьма ст. 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з позовом до фізичної особи, тоді як, приписами частини четвертої статті 10 Закону про банкрутство встановлено, що суд у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори в тому числі з вимогами до боржника.

В той же час, статтями 1, 21 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторонами в судовому процесі в господарському суді - позивачами і відповідачами - можуть бути юридичні особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

У частині другій ст. 1 Господарського процесуального кодексу України вказано, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності. Такими випадками, зокрема, є корпоративні спори та справи про банкрутство.

З огляду на все наведене вище суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ «Меридіан Плюс» не підлягає прийняттю, так як, подана не у порядку ст. 10 Закону про банкрутство, оскільки приписами вказаної статті передбачено розгляд позовної заяви про визнання недійсним договору тим судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, до якого звернувся позивач з позовом.

А так як, позивач звернувся до фізичної особи, яка не є підприємцем, суд, на підставі п. 1 частини першої статті 62 ГПК України, відмовляє у прийнятті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан Плюс» до Фізичної особи Кація Андрія Миколайовича про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень №№ 30, 31, загальною площею 21,10 кв.м., що складає 1/100 частину від нежитлових приміщень в літ. А, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, буд. 20/1, від 26.12.2012 р.

Враховуючи наведене, керуючись пунктом 1 частини першої статті 62 та статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Меридіан Плюс» у прийнятті позовної заяви від 14.07.2015 р. до Фізичної особи Кація Андрія Миколайовича про визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Суддя А.В. Лопатін