20 липня 2015 року Справа № 913/172/15
Провадження №17/913/172/15
Суддя Фонова О.С., розглянувши матеріали за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Державного підприємства "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль", м. Сєвєродонецьк Луганської області
про стягнення 7023493 грн. 86 коп.
Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 936370,67 грн., інфляційних нарахувань у сумі 3537486,62 грн., пеню у сумі 1178193,84 грн., 7% штрафу у сумі 1371442,73 грн., за договором купівлі-продажу природного газу № 07-12 -ПР від 10.07.2012.
Суд ухвалами від 15.06.2015, 25.06.2015 витребовував у позивача чітке визначення дат часткових оплат в розрахунку інфляційних нарахувань, а також зобов'язував директора департаменту реалізації газу ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» Лужанського В. надати належний розрахунок інфляційних нарахувань з правильним визначенням суми боргу на яку слід нараховувати втрати від інфляції та датами часткових оплат і датами виникнення боргу, на який нарахована інфляція, однак, вказані документи суду надані не були.
Представником позивача в судовому засіданні 25.06.2015 були надані пояснення щодо розрахунку інфляційних нарахувань, згідно якого позивач вважає, що його розрахунок інфляційних витрат є арифметично вірним.
При цьому позивач посилається на лист Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, в якому містяться рекомендації щодо розрахунку втрат від інфляції, та зазначає, що здійснив розрахунок відповідно до цих рекомендацій, а саме, врахував, що при застосуванні індекс інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, тому умовно слід рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, грудня, індексується за період с урахуванням грудня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - січня.
З приводу викладеного, суд зазначає, що вищевказаний алгоритм розрахунку втрат від інфляції стосується не сум боргу, як здійснено в розрахунку позивача, а сум, які були внесені (тобто сплачені) відповідачем. Водночас, в розрахунку позивач чомусь робить умисну підміну цих понять та застосовує цей алгоритм до залишкової суми боргу, а не до сум оплат.
Також позивач зазначає, що згідно статті 55 ГПК України, ціну позову у разі неправильного її зазначення позивачем визначає суд.
Водночас, стаття 55 ГПК України, на яку посилається представник позивача, міститься в розділі VIII "Подання позову" та вказує, що суд на стадії прийняття позовної заяви до розгляду, самостійно визначає ціну позову, якщо вона не вірно зазначена позивачем у позовній заяві.
Вимоги ухвали суду є обов'язковими для виконання сторонами.
Суд, звертає увагу, що розрахунок інфляційних нарахувань, який поданий позивачем містить недоліки, які унеможливлюють визначення вірного розміру втрат від інфляції.
Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.
Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочення.
Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).
При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.
Як зазначено у п. 3.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
Водночас, з наданого до позову розрахунку не можливо встановити, на суму, сформовану за який період, нарахована інфляція, тому що він не містить ані дат коли відбулись часткові оплати, ані дат виникнення боргу. З огляду на вказане, перевірити правильність розрахунку суд не має можливості у зв'язку з неповнотою вихідних даних.
Отже, наданий позивачем алгоритм розрахунку суперечить вищевказаному порядку визначення втрат від інфляції.
Розрахунок з боку позивача підписаний директором департаменту реалізації газу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" Лужанським В.
Суд зобов'язував ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", зокрема, директора департаменту реалізації газу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" Лужанського В. здійснити розрахунок інфляційних нарахувань, з урахуванням алгоритму обчислення втрат від інфляції, який викладений вище, повних відомостей для перевірки правильності розрахунку.
Згідно пункту 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов;
Позов не містить обґрунтованого та належного розрахунку, що є порушенням приписів статті 54 Господарського процесуального кодексу України.
Водночас, особи, на яких суд поклав обов'язок надати належний розрахунок з усіма вихідними даними, вже двічі проігнорували вимоги ухвал суду.
Зазначене спричиняє неодноразове відкладення розгляду справи для надання представниками позивача належного розрахунку та уточнення позовних вимог і приведення їх у відповідність з вимогами чинного господарського процесуального законодавства, зокрема, частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України.
Суд звертає увагу керівника позивача на вищевикладені вади позову та розрахунку позовних вимог, які призводять до штучного затягування судового процесу, численні відрядження представників позивача (з відповідними грошовими витратами державних коштів), а також на необхідність приведення розрахунку позовних вимог у відповідність з вимогами господарського процесу та чіткого виконання ухвал суду.
Відповідно до ч.3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.
Відповідно до ч.2 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України невиконання вимог рішень, ухвал та постанов господарського суду тягне за собою відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 86, 90 Господарського процесуального кодексу України, суд
2. Зобов'язати керівника Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» А. Кобалева, а також директора юридичного департаменту Я. Теклюка, розглянути окрему ухвалу та вжити заходів до усунення недоліків встановлених при розгляді справи.
3. Про результати розгляду окремої ухвали повідомити господарський суд Луганської області невідкладно.
Суддя О.С. Фонова