ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення заяви про порушення справи про банкрутство

23.07.2015р. № 917/1525/15
Суддя Ореховська О.О., розглянувши документи

за заявою Повного товариства " Комерційно-фінансова фірма "Економ-Сервіс" , м.Полтава, вул. Котляревського , 1/27 , адреса для листування : м.Харків, вул. Тимуровців, 29, кв.240 ,

про порушення справи про банкрутство в порядку вимог ст.95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

встановив: Повне товариство "Комерційно-фінансова фірма "Економ-сервіс"

( надалі в тексті ПТ "КФФ "Економ-сервіс" ) в особі голови ліквідаційної комісії звернулось до господарського суду Полтавської області із заявою від 13.07.2015 р. б/н (вх. №1686/15 від 20.07.2015 р. ) про порушення справи про банкрутство відповідно до ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон ).

Вищевказана заява вмотивована тим, що головою ліквідаційної комісії , директором ПТ "КФФ "Економ-сервіс" прийнято рішення про ліквідацію підприємства; при ліквідації підприємства встановлено неможливість задовольнити вимоги всіх його кредиторів у зв"язку з недостатністю у ПТ "КФФ "Економ-сервіс" майнових активів та грошових коштів, а тому і прийнято рішення про звернення до суду з відповідною заявою.

Дослідивши подані матеріали заяви про порушення справи про банкрутство, суд дійшов висновку, що заява підлягає поверненню без розгляду , виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 2 Закону про банкрутство встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Стаття 95 Закону про банкрутство, яка визначає особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником, вказує, що в разі, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України, тобто дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації (самоліквідації) юридичної особи.

За частиною 3 статті 105 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України)

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи доЄдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Стаття 111 Цивільного кодексу України, зокрема, вказує, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана повідомити учасників юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, про її участь в інших юридичних особах та/або надати відомості про створені нею господарські товариства, дочірні підприємства. Під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється, а також майна її філій та представництв, дочірніх підприємств, господарських товариств, а також майна, що підтверджує її корпоративні права в інших юридичних особах, виявляє та вживає заходів щодо повернення майна, яке перебуває у третіх осіб. У випадках, установлених законом ( 2343-12 ), ліквідаційна комісія (ліквідатор)забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється. Ліцензії, документи дозвільного характеру та інші документи, а також печатки та штампи, які підлягають поверненню органам державної влади, органам місцевого самоврядування, повертаються їм ліквідаційною комісією (ліквідатором). Для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам державної податкової служби та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку. До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу. У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи. До затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам державної податкової служби, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період. Після завершення розрахунків з кредиторами ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає ліквідаційний баланс, забезпечує його затвердження учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, та забезпечує подання органам державної податкової служби.

Отже, враховуючи приписи чинного законодавства, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, зокрема, є: внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ч.1 ст.105 ЦК України); оцінка вартості наявного майна боржника; публікація оголошення в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації, згідно з вимогами ст. 105 ЦК України з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості; повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу. Крім того, звернення до суду з такою заявою можливо лише після закінчення строку, передбаченого статтею 105 ЦК України.

Проте, із поданої боржником заяви не вбачається дотримання вимог законодавства України щодо добровільної ліквідації (самоліквідації) юридичної особи як обов'язкової умови звернення із заявою про порушення справи про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону про банкрутство.

До заяви ПТ "КФФ "Економ-сервіс" від 13.07.2015 р. не додані документальні докази здійсненя відповідних дій щодо добровільної ліквідації (самоліквідації) юридичної особи відповідно до законодавства України, :

- внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ч.1 ст.105 ЦК України);

- публікація оголошення в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації, згідно з вимогами ст. 105 ЦК України з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості;

- повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства та складання проміжного ліквідаційного балансу;

- проведення ліквідаційною комісією інвентаризації майна юридичної особи,

- створення ліквідаційної комісії,

- оцінка вартості наявного майна боржника ( чи відомості реєструючого органу про відсутність майнових активів) ,

- документальні докази розгляду ліквідаційною комісією вимог кредиторів і прийняття відповідного рішення, і докази надсилання цього рішення кредиторам не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється (належним чином засвідчені копії повідомлень про результати розгляду вимог кредиторів, список згрупованих поштових відправлень, тощо);

Крім того, відповідно до ч.4 ст.11 Закону та пункту 12 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 р. № 01-06/606/2013 зі змінами та доповненнями) заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат (частина четверта статті 11 Закону). У визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі та судового збору, сплаченого кредиторами.

У разі відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у Законі.

Враховуючи вищевикладені в ухвалі обставини в сукупності, заява ПТ "КФФ "Економ-сервіс" про порушення справи про банкрутство не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню без розгляду.

Згідно із ч. 2 ст. 15 Закону про банкрутство повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Керуючись ст. 11, 15, 95 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд , -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Повного товариства "Комерційно-фінансова фірма "Економ-сервіс" в особі голови ліквідаційної комісії про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи повернути без розгляду.

Додаток: заява та доданні до неї матеріали, у тому числі оригінал платіжного доручення №КР 14 від 30.06.2015 р. про сплату 6 090, 00 грн. судового збору.

Суддя О.О. Ореховська