РІШЕННЯ

22 липня 2015 року Справа № 913/185/15

Провадження № 9/913/185/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс-Транс Груп", м. Луганськ

про стягнення 53 455 грн. 73 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Морозова С.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - не прибув,

від відповідача - не прибув,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивач звернувся з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг за поставлену продукцію в сумі 24600,00 грн., 3% річних у сумі 1130,19 грн., пеню у розмірі 8911,14 грн., інфляційні втрати у сумі 13894,40 грн. та штраф у розмірі 4920,00 грн., за договором № ЛВ-12819 від 27.09.2013.

Доводи позивача ґрунтуються на укладеному між сторонами договорі поставки, згідно з яким позивач (постачальник) зобов'язався поставляти відповідачу (покупець) товар за його замовленням окремими партіями за цінами, в асортименті та кількості, що остаточно погоджуються сторонами у накладних, а відповідач зобов'язався приймати та оплачувати товар.

Станом на 04.04.2014 відповідач частково оплатив отриманий товар у розмірі 99544,00 грн., борг на час звернення з цим позовом до суду складає 24600,00 грн.

За умовами п. 7.2 договору відповідачу нарахована пеня в розмірі 8911,14 грн. та штраф - 4920,00 грн.

На підставі п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував інфляційні втрати в розмірі 13894,40 грн. та 3% річних - 1130,19 грн.

Відповідач, ТОВ "Алекс-Транс Груп", відзив на позовну заяву не надав, участь у судовому засіданні не взяв, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до приписів пп.4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду.

За таких обставин, зважаючи на наявність у справі документів, необхідних для повного та всебічного розгляду справи, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе розглянути справу по суті.

Оцінивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Спір виник через неналежне виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором поставки.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № ЛВ-12819 від 27.09.2013 (а.с. 13 - 17) (далі - договір), згідно з яким позивач (постачальник) зобов'язався поставляти відповідачу (покупець) за його замовленням окремими партіями товар за цінами, в асортименті та кількості, що остаточно погоджуються сторонами у накладних, а відповідач зобов'язався приймати та оплачувати товар.

Відповідно до п. 5.2 договору відповідач мав сплачувати 100% вартості товару протягом 3 банківських днів з моменту виставлення позивачем рахунку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства.

За правилом п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Матеріали справи містять копії погоджених накладних (а.с. 27 - 32), які є підставою поставки товару за умовою п. 3.2 договору, крім того, копії рахунків на сплату отриманого товару (а.с. 37 - 42), які мають бути підставою для оплати товару відповідачем.

Як вбачається з листа позивача (а.с. 64 - 65), борг відповідача склався через несплату двох останніх партій товару, а саме: за накладною № 7613 на суму 18000,0 грн. та № 7614 від 17.10.13 на суму 16600,0 грн. (а.с. 31, 32), які були отримані відповідачем за довіреностями № 136 та № 137 від 17.10.13 (а.с. 35, 36).

Зазначені вище довіреності містять відомості про рахунки-фактури № 8117 та 8118 від 17.10.13, які були надані відповідачу під час поставки товару одночасно з видатковими накладними на цей товар, які містять підпис та печатку підприємства відповідача.

За таких обставин суд вважає доведеним факт отримання відповідачем рахунків у відповідності до умов договору, на підставі яких відповідач мав здійснити оплату товару, однак не сплатив у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

На суму боргу відповідача, яка склалася на час звернення з цим позовом до суду (24600,00 грн.), на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував інфляційні втрати в загальній сумі 13894,40 грн. за період з листопада 2013 року по квітень 2015 року згідно з наданим розрахунком (а.с. 25 - 26) та 3% річних в загальній сумі 1130,19 грн. за період з 08.10.2013 по 08.05.2015 згідно з наданим розрахунком (а.с. 19 - 20).

Умовою п. 7.2 договору передбачена відповідальність у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення та штрафу за прострочення виконання грошового зобов'язання понад 30 днів у розмірі 30% від суми боргу.

За розрахунком позивача пеня за період з 08 жовтня 2014 року по 08 травня 2015 року відповідача складає 8911,14 грн., штраф - 4920,00 грн. за наданим розрахунком (а.с. 21 - 24).

Перевіривши правильність нарахування заявлених сум, суд дійшов висновку проте, що ці розрахунки відповідають фактичним обставинам.

Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем доведено належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, натомість відповідачем це не спростовано та не доведено іншого.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та її обставинами, а тому підлягають задоволенню з віднесенням на відповідача витрат зі сплати судового збору згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекс-Транс Груп", 91055, м. Луганськ, вул. Олексієва, буд. 4, код 34710276, на користь позивача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, 91006, АДРЕСА_1, ін. номер НОМЕР_1, поштова адреса: АДРЕСА_2, борг за поставлену продукцію в сумі 24600,0 грн., 3% річних у сумі 1130,19 грн., пеню в розмірі 8911,14 грн., інфляційні втрати в сумі 13894,40 грн. та штраф у розмірі 4920,00 грн., крім того, втрати зі сплати судового збору в сумі 1827,00 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано - 23.07.2015.

Суддя А.Г. Ворожцов