РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015Справа №910/11051/15
За позовом Заступника прокурора Святошинського району м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Куса Ірини Василівни

про повернення земельної ділянки

Суддя - Борисенко І.І.

Представники:

Від прокуратури: Винник О.О. за посвідченням

Від позивача: Телицька В.А. за довіреністю

Від відповідача: Каленський В.А. за довіреністю

Куса І.В.

Обставини справи:

Заступник прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради звернувся до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Куса Ірини Василівни про повернення земельної ділянки, в якому просить: зобов'язати Фізичну особу-підприємця Куса Ірину Василівну повернути Київській міській ради земельну ділянку загальною площею 549 кв.м. з кадастровим номером :75:741:0019, нормативно грошовою оцінкою 2 357 903,18 грн., розташовану по вул. Командарма Уборевича у Святошинському районі міста Києва та привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан.

Представник прокуратури в даному судовому засіданні надав пояснення по справі та підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач 09.07.2015р. подав письмові пояснення по справі, відповідно до яких підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив. В обґрунтування своїх заперечень відповідач вказує на зволікання Київської міської ради в укладанні договору купівлі-продажу зазначеної земельної ділянки, вона лишається на стадії оформлення права власності не зважаючи на сплату авансу за неї в повному обсязі за умовами Угоди.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників прокуратури та сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради від 31.10.2006 № 225/282 передано Фізичній особі-підприємцю Куса Ірина Василівна (надалі - ФОП Куса І.В.) земельну ділянку загальною площею 549 кв.м. по вул. Командарма Уборевича в Святошинському районі м. Києва.

На підставі вказаного рішення між Київською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Куса І.В. укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), про що зроблено запис від 23.10.2008 за № 75-6-00429 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до п. п. 2.1, 3.1 договору № 75-6-00429 Фізичній особі-підприємцю Куса І.В. передано в оренду на 1 рік земельну ділянку, місце розташування якої вул. Командарма Уборевича у Святошинському районі м. Києва (кадастровий номер 800000000:75:741:0019), розміром 549 кв.м. для будівництва, експлуатації та обслуговування кафе-ресторану.

Відповідно до п. 4.1. договору, визначена цим Договором орендна плата за Земельну ділянку становить платіж, який Орендар самостійно розраховує та вносить Орендодавцеві за користування Земельною ділянкою у грошовій формі.

Згідно з інформацією Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради нормативно грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер 75:741:0019) за договором № 75-6-00429 становить 2 357 90,18 грн.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що земельна ділянка загальною площею 549 кв.м. по вул. Командарма Уборевича у Святошинському районі м. Києва надавалась в оренду ФОП Куса І.В. для будівництва, експлуатації та обслуговування кафе-ресторану.

Пунктом 8.4. договору встановлено, що орендар зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строк, встановлений цим договором, та після підписання цього Договору і Акту приймання-передачі земельної ділянки та державної реєстрації Договору; завершити забудову земельної ділянки в строки встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку; використовувати земельну ділянку відповідно до її цільового призначення; повернути земельну ділянку Орендодавцю у стані, придатному для її подальшого використання після припинення дії цього Договору.

Відповідно до п. 8.4 Договору забудова земельної ділянки повинна бути завершена в строки встановлені проектною документацією на будівництва, затвердженою в установленому порядку.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги прокуратура та позивач вказують на те, що відповідачем порушено норми земельного законодавства України та умови укладеного договору.

Зокрема, відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 17.02.2015 № 127/08 посадовою особою Департаменту земельних ресурсів у відповідності до Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель м. Києва, головним спеціалістом Більовським І.В., проведено обстеження земельної ділянки за адресою: вул. Командарма Уборевича у Святошинському районі м. Києва, кадастровий номер :75:741:0019, яка згідно з міським земельним кадастром перебуває в оренді ФОП Куса І.В.

Під час обстеження земельної ділянки за вказаною адресою встановлено, що земельна ділянка для будівництва, експлуатації та обслуговування кафе-ресторану не використовується. Земельна ділянка вільна від забудови. Отже, відповідач земельну ділянку не повернув та продовжує використовувати земельну ділянку без правовстановлюючих документів. Відповідно до п. 3.1 договору № 75-6-00429 договір укладено на 1 рік, тобто до 23 жовтня 2009 року.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із п. 7.1 договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено і в разі припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Пунктом 11.3. договору встановлено, що Договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу Земельної ділянки для суспільних потреб та примусового відчуження Земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законодавством України; поєднання в одній особі власника Земельної ділянки та Орендаря; смерті фізичної особи - Орендаря, засудження її до позбавлення волі та відмови особи, зазначеної у ст.7 Закону України «Про оренду землі», від виконання укладеного договору оренди земельної ділянки. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

У разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених цим договором. У разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцеві завдані збитки (п. 11.8. договору).

Частиною 1 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Частиною 2 вказаної статті Закону орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі.

Суду доведено, що на розгляд Київської міської ради Департаментом земельних ресурсів було підготовлено та передано проект рішення «Про припинення договору оренди земельної ділянки від 23.08.№75-6-00429» та в подальшому включити ділянку до переліку для продажу земельної ділянки на земельних торгах (аукціоні) для будівництва.

Рішенням Київської міської ради від 02.06.2015 № 613/1477 фізичній особі-підприємцю Кусі І.В. відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки будівництва, експлуатації та обслуговування кафе-ресторану на вул. Командарма Уборевича у Святошинському районі м. Києва.

Так, Київська міська рада розглянула клопотання фізичної особи- підприємця Куси І.В. від 11.08.2010 про поновлення договору оренди земельної ділянки та врахувала, що орендарем не виконано умови договору оренди земельної ділянки.

У зв'язку з цим, фізичній особі-підприємцю Кусі І.В. відмовлено в поновленні договору оренди земельної ділянки від 23.10.2008 № 75-6-00429 площею 0,0549 га на вул. Командарма Уборевича у Святошинському районі м. Києва, укладеного між Київською міською радою та суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою Кусою І.В.

Пунктом 2.1 рішення Київради Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) надано дозвіл на опрацювання спірної земельної ділянки щодо можливості її продажу або продажу права оренди на неї на земельних торгах. На даний час, рішення Київради від 02.06.2015 № 613/1477 чинне.

Положення ст. 34 Закону України "Про оренду землі" передбачають,

що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар

зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах,

визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 94 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» пунктом 2.17 роз'яснено, що у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011) та з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.І ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації; приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України; право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Встановлено, що термін дії договору оренди земельної ділянки від 23.10.2008 (який був підставою для користування спірною земельною ділянкою) закінчився 23 жовтня 2009 року.

Відповідно до ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Положення ст. 34 Закону України "Про оренду землі" передбачають,

що у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар

зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах,

визначених договором.

За умовами п. 11.8 спірного Договору оренди земельної ділянки від 21.10.2008р., після припинення дії договору Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав земельні ділянки в оренду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи прокурор, позивач довели, що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки в силу вимог п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді, та позовні вимоги прокурора - задоволенні повністю, відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір, який підлягає стягненню в Доход держави покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця Куса Ірину Василівну (04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, 4, корп. 5, кв. 28, ідентифікаційний код ) повернути Київській міській ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) земельну ділянку загальною площею 549 кв.м. з кадастровим номером :75:741:0019, розташовану по вул. Командарма Уборевича у Святошинському районі міста Києва та привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Куса Ірини Василівни (04210, м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, 4, корп. 5, кв. 28, ідентифікаційний код ) в дохід Державного бюджету України 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.07.2015р.

Суддя І.І.Борисенко