ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р. Справа № 917/1097/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., судді Івакіна В.О., Пелипенко Н.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№3656 П/1-8) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 29 травня 2015 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кременчук, Полтавська область

про стягнення 14 725,98 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПАТ КБ "Приватбанк", звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом, в якому просив стягнути з ФОП ОСОБА_1 заборгованість за договором від 16.01.2012 р. в розмірі 14 725,98 грн., з яких: 10 120,99 грн. - заборгованість за кредитом; 2 219,87 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2 005,62 грн. - пеня; 379,50 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Судові витрати просив покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.05.2015 р. у справі №917/1097/15 (суддя Погрібна С.В.) позовну заяву і додані до неї документи повернуто без розгляду.

Відповідач вимоги ухвали суду від 08.07.2015 р. не виконав, відзив на апеляційну скаргу та документи в обґрунтування своїх заперечень не надав.

Сторони своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи зворотні повідомлення про вручення поштових відправлень.

Колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Вищого господарського суду України від 10.12.20002 р. за №75, та враховуючи 15-ти денний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановлений ст.102 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглядати справу відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2015 р. на адресу господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява ПАТ КБ "Приватбанк" з додатками до неї (вх. №1213/15).

Повертаючи позовну заяву та додані до неї документи без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Полтавської області виходив з того, що позивачем при зверненні до суду з позовом не було додержано вимог п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що господарський суд Полтавської області посилається на те, що всупереч вимогам п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України в позовній заяві відсутній договір банківського обслуговування від 16.01.2012 р. за неналежне виконання якого позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість, а додано лише заяву про відкриття рахунку від 16.01.2012 р. Крім того, відсутній обґрунтований розрахунок сум окремо заборгованості за кредитом, окремо заборгованості по процентам за користування кредитом, окремо пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, окремо заборгованості по комісії за користування кредитом.

В розрахунку заборгованості за договором від 16.01.2012 р., укладеним між сторонами, станом на 28.04.2015 р., поданому заявником до матеріалів позовної заяви, не зазначено: окремо суми боргу по відсотках (підстави нарахування та строки сплати відсотків, період прострочення, кількість днів прострочки, відсоткова ставка, сума оплати, дати оплати, номера платіжних доручень про оплату, залишкова сума несплачених відсотків на певну дату, загальна сума заборгованості по відсотках); окремо суми боргу по комісії (підстави нарахування комісії, на яку саме суму проведено нарахування, період нарахування, дати сплати, суми сплати, номера платіжних доручень про сплату і залишкова сума несплаченої комісії на певну дату, загальна сума заборгованості по комісії); окремо суми боргу по пені (підстави нарахування пені, на яку саме суму заборгованості проведено нарахування пені, період нарахування, процентна ставка пені, дати сплати, суми сплати, номера платіжних доручень про сплату, залишкова сума нарахованої пені на певну дату, загальна сума нарахованої пені).

З підстав ненадання до позовної заяви вищевказаних документів господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд звернув увагу заявника на те, що в порушення п. 7 вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", на деяких документах доданих до позовної заяви, текст надрукований з порушенням норм Стандарту та є не читаємим.

Зазначені висновки господарського суду на думку колегії суддів не відповідають фактичним обставинам, які були встановлені під час розгляду апеляційної скарги, та матеріалам справи.

З матеріалів справи вбачається, що у позовній заяві позивачем зазначено, що 16.01.2012 р. ФОП ОСОБА_1 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку. Згідно заяви відповідач приєднався до ''Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 16.01.2012 р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до умов вказаного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms- повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов'язків за договором банківського обслуговування від 21.08.2012 р. в частині повного та своєчасного погашення кредиту.

З матеріалів справи також вбачається, що у позовній заяві надавалось правове обґрунтування з посиланням на відповідні норми чинного законодавства, "Умови та правила надання банківських послуг" та додані до позовної заяви, необхідні на думку позивача, документи на підтвердження позовних вимог, а саме: копія банківської ліцензії, виданої ПАТ КБ "Приватбанк"; копія статуту ПАТ КБ "Приватбанк"; копія заяви № б/н на відкриття банківського рахунку; копія витягу з "Умов та Правил надання банківських послуг"; копія "Тарифів"Банку"; довідка про розміри встановлених кредитних лімітів; розрахунок заборгованості за договором № б/н банківського рахунка (оригінал); виписка по рахунках відповідача (оригінал; копія претензії, направленої на адресу відповідача; докази направлення претензії на адресу відповідача тощо.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів визначені ст. ст. 54, 57 ГПК України. Невиконання більшості з вимог зазначених норм тягне за собою повернення позовної заяви без розгляду.

Так, за приписами п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до п. 3.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 (зі змінами та доповненнями) господарський суд не вправі повернути позовну заяву на підставі п.3 ч.1 ст.63 ГПК України з мотиву неподання документів, що є доказами, або подання не засвідчених належним чином копій документів, оскільки позивач може їх подавати до закінчення розгляду справи.

Як роз'яснено в п. 3.5 вказаної постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 р., якщо у позовній заяві є посилання на докази, що підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані, таку заяву не можна повертати з посиланням на ст. 63 ГПК України, у цьому випадку суддя у процесі підготовки справи до розгляду ухвалою витребовує ці докази від позивача чи відповідача.

Таке право судді на витребування доказів закріплене ст. 65 ГПК України, відповідно до якої, зокрема, суддя при підготовці справи до розгляду може викликати представників сторін (якщо сторони знаходяться у тому ж населеному пункті, що й господарський суд) для уточнення обставин справи і з`ясувати, які матеріали може бути подано додатково; зобов`язати сторін, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребувати від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитися з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

В той же час, повертаючи позовну заяву без розгляду та зазначаючи, зокрема, про відсутність обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум, місцевий господарський суд не вказав, в чому полягає необґрунтованість розрахунку, доданого позивачем до позовної заяви.

З огляду на викладені обставини, в т. ч. на зазначення у позовній заяві переліку документів, яким позивач обґрунтовував викладені у позові обставини, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд зробив помилковий висновок про наявність визначених законом підстав для повернення позовної заяви ПАТ КБ "Приватбанк" без розгляду, чим допустив порушення норм процесуального права, зокрема п. 3 ч. 1 ст.63 ГПК України.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Оцінка належності та допустимості доказів при вирішенні суддею питання про прийняття позовної заяви, нормами Господарського процесуального кодексу не передбачена.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що суд, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Відмовляючи у захисті порушеного права по суто формальним причинам суд ухиляється від виконання покладених на нього Конституцією та державою функцій, що є грубим порушенням основних засад судочинства.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що при винесені ухвали від 29.05.2015 р. у справі №917/1097/15 господарським судом Полтавської області було порушено норми процесуального права, в зв'язку з чим апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 29.05.2015 р. у справі №917/1097/15 скасувати.

Справу №917/1097/15 передати на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Повна постанова складена 24.07.2015 р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Пелипенко Н.М.