РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2015Справа №910/27095/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм»

до Державна установа «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України»

третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача державне казначейство України в місті Києві

про стягнення 452 454, 85 грн.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників:

Від позивача Лошадкіна В.О. (дов. від 14.08.14)

Від відповідача Веселеська А.В. (за дов. від 12.09.14)

Від третьої особи не прибув

ВСТАНОВИВ:

04.12.2014 позивач-товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм», звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Державної установи «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України» про стягнення боргу в розмірі суми основної заборгованості - 373 900,00 грн., 3% річних - 10 878,95 грн., інфляційних витрат - 67 675, 90 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем товару відповідно до договору № 32 від 23.07.2013 про закупівлю товарів за державні кошти.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.12.2014 порушене провадження у справі № 910/27095/14 та вказану справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.12.2014.

В судове засідання 22.12.2014 прибув представник позивача, надав пояснення по справі та подав додаткові докази по справі.

Представник відповідача в судове засідання 22.12.2014 не прибув, проте через загальний відділ канцелярії господарського суду міста Києва подав супровідний лист з документами на виконання ухвали господарського суду від 05.12.2014 та клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 19.01.2015.

В судове засідання 19.01.2015 прибули представники сторін, надали пояснення по справі.

Представник відповідача через канцелярію господарського суду 16.01.2015 надав відзив на позовну заяву.

Судом оголошена перерва під час розгляду справи на 23.01.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.01.2015 залучено третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне казначейство України в місті Києві , розгляд справи відкладено на 30.01.2015.

Представники позивача, відповідача з'явились в судове засідання 30.01.2015, надали пояснення по справі.

Представник третьої особи в судове засідання 30.01.2015 не з'явився, причин не явки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням №32848897.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справи за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

23.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Альянс Фарм» (далі - позивач, учасник) та Державна установа «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України» (далі - відповідач, замовник) укладено договір № 32 про закупівлю товарів за державні кошти (далі за текстом - договір), за умовами п. 1.1 учасник зобов'язався своєчасно поставити та передати у власність замовника прилади оптичні, інші, та їхні частини (мікроскопи лабораторні)- код 26.70.2 (далі-товар) в асортименті, кількості та за цінами, що зазначені в специфікації, яка розроблена на підставі акцептованої пропозиції конкурсних торгів, та є невід'ємною частиною договору, а замовник - прийняти та оплатити товар.

Строк дії даного договору визначено п. 10.1 відповідно до якого договір набирає чинності з моменту його підписання - 23.07.2013 і діє до 30.12.2013.

Пунктом 3.2. сторони узгодили ціну договору - 373 900,00 грн. без ПДВ.

Пунктами 4.1 та 4.2 визначено, що фінансування даного договору відбувається за рахунок коштів Державного бюджету України. Оплата здійснюється згідно чинного законодавства. Замовник зобов'язується здійснити оплату вартості поставленого товару на поточний рахунок учасника на підставі видаткових накладних. У раз затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснюється протягом 14 днів з дня надходження коштів на рахунок замовника на вказані цілі.

Сторони узгодили, що товар повинен бути поставлений протягом 2013 року, строк поставки 90 днів з моменту отримання письмової заявки, місце поставки- 04050, м. Київ, вул. П. Майбороди, буд. 8; приймання-передача товару по кількості проводиться відповідно до товаросупровідних документів - відповідно до п.п. 5.1,5.2,5.4,5.7 договору.

Пунктом 6.1.1 замовник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлений товар.

Специфікацією (додаток № 1 до договору № 32 від 23.07.2013) визначено загальну вартість пропозиції в сумі 373 900, 00 грн.

Позивач на виконання умов договору поставив товар, що підтверджується актом прийняття робіт від 27.11.2013, підписаного та скріпленого печатками підприємств, прийнятого уповноваженим за довіреністю представником відповідача, що підтверджено видатковою накладною №АФ-0000362 від 27.11.2013 на підставі виставленого відповідачу рахунку - фактури № АФ-00003339 від 27.11.2013 на суму 373 900,00 грн.

Пунктом 1.1., 3.5 статуту Державної установи «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України» визначено, що це державна установа, яка заснована на державній власності і відноситься до відання Національної академії медичних наук і є неприбутковою установою.

17.07.2012 між відповідачем та Головним управлінням Державної казначейської служби було укладено договір № 11-14/317 про здійснення розрахунково-касового обслуговування, предметом якого є відкриття реєстраційних (рахунків) рахунку та здійснення його розрахунково-касове обслуговування.

16.01.2015 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому стверджує, що платіжним дорученням № 51 від 28.11.2013 відповідач здійснив оплату за поставлений товар відповідно до договору. Також стверджує, що виконав всі дії щодо своєчасного та у повному обсязі перерахування коштів за отриманий товар, та зобов'язується при надходженні коштів за бюджетною програмою негайно сплатити заборгованість, а саме: вартість товару та 3% річних.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову частково з таких підстав.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем товару відповідно до договору № 32 від 23.07.2013 про закупівлю товарів за державні кошти.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, а відповідачем не спростовано факт поставки обумовленого договором товару за видатковою накладною №АФ-0000362 від 27.11.2013 на підставі виставленого відповідачу рахунку - фактури № АФ-00003339 від 27.11.2013 на суму 373 900,00 грн.

У своєму відзиві на позовну заяву, відповідач якому стверджує, що платіжним дорученням № 51 від 28.11.2013 відповідач здійснив оплату за поставлений товар відповідно до договору шляхом перерахування коштів через Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві, яке по закінченню 2013 року з невідомих причин залишок коштів перерахувало до Державного бюджету України. Тобто, відповідач не спростовує факт надання послуг позивачем.

Процедура переведення грошових коштів з одного бюджетного рахунку на інший передбачена у «Порядку взаємодії територіальних органів Міністерства доходів і зборів України, місцевих фінансових органів та територіальних органів Державної казначейської служби України у процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань» (надалі - Порядок), затвердженого спільним Наказом Міністерства доходів і зборів України та Міністерства фінансів України № 882/1188 від 30.12.2013, зареєстрований в Міністерстві юстиції 23.01.2014 за № 146/24923

Вказані доводи судом відхиляються, оскільки на підставі частини другої статті 617 Цивільного кодексу України, частини другої статті 218 Господарського кодексу України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету України не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Отже, суд зазначає, що відсутність бюджетних коштів чи затримки фінансування за рахунок бюджетних коштів, не є підставою для звільнення від відповідальності чи обов'язку оплатити виконані роботи.

Такої позиції також дотримується Верховний суд України по справі № 11/446 за позовом ТОВ "Компанія "Тітал" до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій про стягнення коштів, Вищий господарський суд України у своєму листі "Про практику вирішення спорів, пов'язаних з виконанням договорів підряду" від 18.02.2013р. № 01-06/374/2013, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 23.08.2012р. по справі № 15/5027/715/2011, Постановою пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про державний матеріальний резерв" від 17.10.2012р. № 11.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, факт наявності боргу у відповідача за договором № 32 від 23.07.2013 про закупівлю товарів за державні кошти в сумі 373 900, 00 грн. позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому суд задовольняє позовні вимоги в частині основного боргу.

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із ст.. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін .

За прострочення оплати за поставлений товар, відповідно до рахунку-фактури №АФ-0000339 від 27.11.2013 позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 67 675,90 грн. та 3% річних в розмірі - 10 878, 95 грн.

Перевіривши розрахунки позивача щодо нарахування інфляційних збитків 67 675,90 грн. та 3% річних в розмірі - 10 878, 95 грн., суд задовольняє їх частково в розмірі інфляційних збитків 67 675,90 грн. - в повному обсязі, в частині 3% річних частково - в розмірі 10 295,05 грн.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, з покладенням на відповідача судових витрат відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 4, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної установи «Інститут педіатрії, акушерства і гінекології Національної академії медичних наук України» (04050, м. Київ, вул.. П. Майбороди, буд. 8, код 02012022) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Фарм" (03110, м. Київ, вул. Пироговського, буд. 19/6, код 31807524) основну заборгованість в сумі 373 900 (триста сімдесят три тисячі дев'ятсот) грн. 00 коп., інфляційні збитки в сумі 67 675 (шістдесят сім тисяч шістсот сімдесят п'ять ) грн. 90 коп., 3% річних в розмірі 10 295 (десять тисяч двісті дев'яносто п'ять) грн. 05 коп. та 9 050 (дев'ять тисяч п'ятдесят ) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви.

3. В іншій частині позовної заяви відмовити .

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 04.02.2015

Суддя В.О. Демидов