ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 липня 2015 р. Справа № 903/556/15

за позовом прокурора м.Нововолинська в інтересах держави в особі Житлово-експлуатаційної контори №3 житлово-комунального об?єднання Нововолинської міської ради

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аванта"

про стягнення 7 047грн.82коп.

Суддя Сур'як О.Г.

Представники :

від позивача: Шиманський В.С., представник за довіреністю №367 від 03.07.2015р.

від відповідачів: Терлецький О.М., представник за довіреністю №20 від 05.01.2015р.

В судовому засіданні взяв участь старший прокурор відділу прокуратури Волинської області Тарасюк Т.В., посвідченя №022411 видане 04.11.2013р.

Сторонам роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.22 ГПК України.

Заяви про відвід судді та фіксацію судового процесу технічними засобами не поступило.

06.07.2015р. в судовому засіданні за згодою представників сторін відповідно до ст..77 ГПК України оголошена перерва до 20.07.2015р. для проведення звірки розрахунків.

В судовому засіданні 20.07.2015р. відповідно до ст.85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: прокурор міста Нововолинська в інтересах держави в особі Житлово-експлуатаційної контори №3 житлово-комунального об?єднання Нововолинської міської ради звернувся до суду з позовом про стягнення з ТОВ «Торговий дім "Аванта" 7047,82грн., в тому числі 4197,92грн. основного боргу за надані послуги, 2284,95грн. пені, 507,62грн. інфляційних нарахувань та 57,33грн. 3% річних.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що в порушення норм законодавства та умов укладеного між сторонами договору, ТОВ «Торговий дім «Аванта» станом на 14.05.2015 в повному обсязі та своєчасно не оплатило вартості наданих послуг за період із 21.04.2014 по 21.03.2015. Відповідачем протягом зазначеного періоду сплачено заборгованість у сумі 422,30 грн. за липень 2014 року, а переплату у розмірі 25,08 грн. зараховано за квітень 2014 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 4197,92 грн. Досудове регулювання спору здійснювалось шляхом направлення претензії 01.12.2014, яку отримано 04.12.2014, однак останню проігноровано відповідачем. За порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань йому нараховано 2284,95грн. пені за період з 21.04.2014р. по 20.10.2014р., 507,62грн. інфляційних нарахувань за період з 21.05.2014р. по 20.03.2015р.та 57,33грн. 3% річних за період з 21.04.2014р. по 20.03.2015р.

Позивач та прокурор в судовому засіданні 06.07.2015р. та 20.07.2015р. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали суду оригінали документів для огляду.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві (вх..№01-54/6116/15 від 26.06.2015р.) проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві, а саме зазначає, що згідно до п.2 ст.13 Договору №2 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 10.04.2009 року виконавець зобов'язаний надавати споживачу в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік складових послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості. Виконавець зобов'язаний надати споживачу акт виконаних робіт (наданих послуг), із вказівкою об'єму наданих послуг, їх вартості. Зазначених актів виконаних робіт виконавець за період з 01.01.2014 по дату подання позову не надавав. Оплата послуг здійснювалась майже завжди перед фактичним виставленням (формуванням) акту виконаних робіт, то застосування до боржника будь-якої відповідальності у виді пені, відсотків та інфляційних є безпідставним. Згідно ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

06.07.2015р. на адресу суду від ЖЕК №3 ЖКО Нововолинської міської ради надійшло заперечення на відзив(вих..№368 від 03.07.2015р.)

Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, господарський суд встановив наступне.

10.04.2009 між позивачем - житлово-експлуатаційною конторою № 3 ЖКО Нововолинської міської ради (виконавцем) та відповідачем - ТОВ «Торговий дім «Аванта» (споживачем) укладено договір № 2 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Пунктом 1 договору встановлено, що його предметом є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання місць загального користування, поточний ремонт, обслуговування димовентиляційних каналів, підготовка будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період, експлуатація номерних знаків будинку) у будинку № 19 15-го мікрорайону у м. Нововолинську, а споживачем - своєчасної оплати цих послуг за встановленим регульованим тарифом, затвердженим рішенням виконкому Нововолинської міської ради, який може змінюватись на підставі рішення виконкому, у строки та на умовах, передбачених договором.

Згідно пункту 2 вказаного договору та ст. 31 Закону України «Про житлово- комунальні послуг» виконавець надає послуги відповідно до затвердженого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів, періодичність та строки виконання робіт.

Відповідно до п.3 договору розмір щомісячної плати за надані послуги на момент укладення договору становить 0,2613 грн. за 1 кв. м загальної площі нежитлового приміщення.

В позовній заяві розрахунок вартості послуг здійснено на підставі рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 125 від 19.04.2012р.

Згідно п.20 договору передбачено, що договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Підпунктом 11.1 пункту 11 договору передбачено обов'язок споживача оплачувати послуги у встановлені договором строки.

Згідно п.4 договору, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

На виконання умов договору за період з 01.04.2014р. по 01.04.2015р. позивач надавав відповідачу послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, що підтверджується рахунками, актами прийому виконаних робіт. Проте відповідач взяті на себе згідно договору зобов'язання, зокрема, в частині проведення з позивачем розрахунків по оплаті наданих послуг не виконав, вартість отриманих послуг належним чином не оплатив.

Згідно ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. п. 16-18 вказаного договору, у випадку виявлення порушень виконавцем якісних, кількісних показників послуг споживач має право звернутися до виконавця для складання актів-претензій, у випадку неявки представника, виконавця або відмови у підписанні актів-претензій вони вважаються дійсними якщо їх підписали не менш як два споживачі. Акт-претензія є єдиною підставою для здійснення перерахунку оплати. Однак протягом дії договору на адресу позивача скарг з приводу неякісних послуг не заявлялося.

13.08.2014р. відповідачем було оплачено 422,30грн. за надані послуги за липень 2014р., переплату у розмірі 25,08грн. позивач зарахував за квітень 2014р.

За період з 21.04.2014р. по 21.03.2015р. заборгованість відповідача становить 4197,92грн.

01.12.2014р. позивач надіслав відповідачу вимогу про оплату боргу, яку відповідач залишив без розгляду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги- відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

На день розгляду спору заборгованість відповідача становить 4197,92грн., не погашена, підтверджена матеріалами справи та підлягає до стягнення.

Заперечення відповідача є необґрунтованими та безпідставними з огляду на наступне.

Згідно умов договору № 2 від 10.04.2009 року звітуватися за виконані роботи перед вдповідачем є правом, а не обов'язком позивача, що підтверджується судовою практикою ВГСУ ( Постанова від 15.02.2011 справа № 2/104). Твердження про відсутність у відповідача відомостей про перелік складових послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу суперечить ч. 1 ст. 626 ЦК України та ч.7 ст. 179 ГК України, оскільки ціна договору є однією із істотних умов, що зазначено у п. 3 договору. В силу ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п. 2 ст. 29 та ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні'" та п. 2. "Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", затверджених постановою КМУ № 869 від 01.06.2011 року, послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Пунктом п. 11 договору визначено, що виконавець має право, а не зобов'язаний повідомляти Споживача про зміни, що впливають на розмір плати. Також доводи відповідача не узгоджуються із ч.ч. 1, 2 ст. 31 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України. Виконавці/виробники здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим здійснювати встановлення тарифів. Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад розробляється і затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово- комунального господарства на підставі ч. 12. ст. 59 Закону України "Про місцеве саморядування в Укранії", ст.ст. 3, 12, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" та п.п. 3 п. 2.3 Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів, з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 30.07.2012р. № 390, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 р. за № 1380/21692. Зазначена інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті суб'єкта господарювання (за наявності) та шляхом розміщення на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги.

Оскільки були прийняті рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 362 від 06.11.2009 року "Про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ", № 330 від 07.10.2010 року "Про зміни до рішення виконкому від 06.11.2009 року №362 "Про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ", № 36 від 31.01.2011 року "Про зміни до рішень виконкому від 06.11.2009р. "Про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ", від 07.10.2010 р. № 330 "Про зміни до рішення виконкому від 06.11.2009 року № 362 "Про тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій" та № 125 від 19.04.2012 року "Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій", що є регуляторними актами і були розміщені у місцевих засобах інформації, у позивача не виникає обов'язку з приводу додаткового повідомлення відповідача про розмір плати. Вказана позиція підтверджується практикою ВГСУ (Постанова від 19.03.2013 р. справа № 64/409-16/220-2012).

Зарахування позивачем сплачених коштів, було здійснено згідно ст.ст. 1089, 1090 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», вимогам Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного Банку України від 21.01.2004р. № 22. У відповідності до призначення платежу та у відповідності до ст. 534 ЦК України, в тому числі у відповідності до Договору № 1 від 11.02.2014р. (п/д № 6957 від 20.03.2014 року на суму 236,03 грн.). Отже, відповідач не виконав своїх зобов'язань на суму 4197,92 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов'язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до п. 14.2 договору споживач несе відповідальність згідно із законодавством і цим договором за несвоєчасне внесення платежів за послуги - шляхом сплати пені.

За прострочення платежів за період з 21.04.2014р. по 20.10.2014р., відповідачу нараховано 2284,95грн. пені. Враховуючи порушення відповідачем термінів оплати отриманих ним послуг, відповідно до положень ст.1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" нарахована сума пені є обґрунтованою та підлягає до стягнення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В зв'язку з порушенням відповідачем умов договору, з останнього слід стягнути 507,62 грн. інфляційних нарахувань за період з травня 2014р. по березень 2015р. та 57,33грн. 3% річних за період з 21.04.2014р. по 20.03.2015р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається при задоволенні позову на відповідача.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст. 11, 509, 546, 549, 599, 625, 629, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аванта" (43000, м.Луцьк, пров.Макарова, 5, код ЄДРПОУ ) на користь житлово-експлуатаційної контори №3 житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради (45400, м. Нововолинськ, вул..Соборна, 30, ) 7047грн. 82коп. (в тому числі 4197,92грн. основного боргу, 2284,95грн. пені, 507,62грн. інфляційних нарахувань та 57,33грн. 3% річних).

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Аванта" (43000, м.Луцьк, пров.Макарова, 5, код ЄДРПОУ ) 1 827грн. судового збору в дохід Державного бюджету (отримувач коштів - УДКСУ у м. Луцьку Волинської обл., , банк отримувача - ГУДКCУ у Волинській області, МФО 803014, рахунок отримувача - 3002).

Повний текст рішення складено 24.07.2015

Суддя О. Г. Сур'як