КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 910/13010/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників сторін:

позивача: Колосюк О.П., довіреність № 06-16-889 від 03.06.2015,

відповідача: не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на ухвалу господарського суду м. Києва від 25.05.2015 р.

у справі № 910/13010/15 (суддя Нечай О.В.)

за позовом Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Червоноградської міської виконавчої дирекції Львівського обласного відділення Фонду

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" в особі Відділення №11 філії ПАТ "КБ "Надра" Львівське РУ

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.05.2015 року у справі №910/13010/15 позовну заяву Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Червоноградської дирекції Львівського обласного відділення Фонду і додані до неї документи повернуто позивачу без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою суду, Львівське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу господарського суду м. Києва від 25.05.2015 року у справі №910/13010/15 скасувати і передати справу на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 року апеляційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнято до провадження та призначено до розгляду на 14.07.2015 року.

В судове засідання, яке відбулось 14.07.2015 року представник відповідача не з'явився. Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив суд її задовольнити.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представника відповідача.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Предметом позову у даній справі є зобов'язання вчинити дії, а саме перерахувати кошти згідно невиконаних платіжних доручень, за Договором банківського рахунку № 21/2011-В11 від 26.10.2011 р. та Договором банківського рахунку із спеціальним режимом функціонування (для зарахування страхових коштів) № 22/2011-В11 від 26.10.2011 р. Відповідно до матеріалів скарги (додатків до неї) предметом вищезазначених договорів є обов'язок банку здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта банку.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, суддя зазначив, що вказані договори мають різний предмет та, відповідно, різні умови, а тому сумісний розгляд заявлених позивачем вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки заявлені позовні вимоги виникають з різних договорів.

Відповідно до статті 58 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Ознайомившись зі змістом поданих документів, колегія суддів дійшла висновку, що кількість договорів не впливає на суть розгляду справи, головне, щоб поєднанні вимоги були однорідними і підтверджувалися тотожними доказами.

В даному випадку предмети договорів повністю співпадають та є аналогічними, ґрунтуються на однорідних вимогах та передбачають один спосіб захисту права, а саме виконання зобов'язань банку.

Враховуючи юридичну природу наведених договорів, об'єднання позовних вимог за такими договорами є можливим, тому що вимоги про стягнення за даними договорами пред'явленні до одного відповідача, є однорідними. Однорідними вимогами слід вважати такі, що одночасно, являють собою однаковий спосіб захисту права та мають ті самі чи однорідні підстави виникнення.

Частиною другою ст. 58 ГПК України встановлено, що суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні.

За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Пунктом 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Отже, позовні вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються.

Одночасний розгляд вказаних вимог сприятиме всебічному розгляду справи, об'єктивному з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 25.05.2015 року у справі №910/13010/15 є необґрунтованою, а отже підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду м. Києва від 25.05.2015 року у справі №910/13010/15 скасувати.

3. Справу № 910/13010/15 передати на розгляд господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран