РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"21" липня 2015 р. Справа №5/5007/62/11

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Гулова А.Г.

суддя Петухов М.Г. ,

суддя Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Полюхович О.В.

за участю представників сторін:

від ТзОВ "Нібулон": Чернюка В.М. - представника за довіреністю від 15.12.2014р. №422

від ТзОВ "Бердичівська солодова компанія": Барановського А.Ф. - представника за довіреністю від 20.07.2015р. №295

від ДВС: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівська солодова компанія"

на ухвалу господарського суду Житомирської області від 10.06.2015р.

у справі №5/5007/62/11 (Вельмакіна Т.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство "Нібулон", м.Миколаїв

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівська солодова компанія", м.Бердичів Житомирської області

про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 10.06.2015р. у справі №5/5007/62/11 задоволено заяву відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції за вих.№3/2015 від 13.05.2015 (вх.№02-19/62/15) про зміну способу та порядку виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012р., з урахуванням виправлень, внесених ухвалою Вищого господарського суду України від 11.10.2012р. у справі №5/5007/62/11. Змінено спосіб та порядок виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012р., з урахуванням виправлень, внесених ухвалою Вищого господарського суду України від 11.10.2012р. у справі №5/5007/62/11 у частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівська солодова компанія" повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006., шляхом звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "Бердичівська солодова компанія" у сумі 402649,60 грн. на користь ТОВ СП "Нібулон". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівська солодова компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" вартість майна, що підлягає поверненню, у розмірі 402649,60 грн.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати і прийняти нове рішенняя, яким відмовити у задоволенні заяви відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції.

Мотивуючи апеляційну скаргу, ТзОВ "Бердичівська солодова компанія", зазначає, зокрема, наступне:

- судом першої інстанції не враховано п.7.3.1. та п.7.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", де, зокрема, зазначено, що змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті; за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення);

- місцевий господарський суд вказує, що вартість майна правомірно не зазначена у резолютивній частині постанови, на виконання якої видано наказ у даній справі, роблячи дане припущення виходячи з розміру сплаченого позивачем судового збору за подання позову, при цьому не приймаючи до уваги довідку Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області, з якої вбачається, що орієнтований рівень цін на зерно кукурудзи третього класу складає 1420,00грн. - 1600,00грн.;

- судом не враховано, що в ухвалі від 01.08.2013р. господарський суд Житомирської області, розглянувши заяву ТзОВ СП "Нібулон" про зміну способу та порядку виконання рішення, чітко зазначив, що питання визначення вартості зерна, що має бути повернуте стягувачу, взагалі не досліджувалося, тому в змісті судових актів по справі вартість майна не визначено;

- незрозуміло, хто і при яких обставинах визначив вартість зерна кукурудзи, яке відповідно до постанови ВГС України від 24.04.2012р. підлягає поверненню на користь ТзОВ СП "Нібулон", при цьому сам позивач не визначає її вартість у своїй позовній заяві;

- посилання місцевого господарського суду на той факт, що жодних заперечень боржника стосовно ціни позову, матеріали справи не містять, лише підтверджує те, що судом вартість зерна кукурудзи взагалі не досліджувалась, а тому, оскільки позовна заява не містить конкретної вартості зерна кукурудзи, то відповідно й відповідачу не було проти чого заперечувати;

- місцевий господарський суд безпідставно посилається на ст.124 Конституції України, оскільки, задовольняючи подання відділу ДВС, останній не забезпечує виконання рішення суду, прийнятого у межах заявлених позовних вимог та у спосіб, визначений цим рішенням.

Представник ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 10.06.2015р. у справі №5/5007/62/11 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайоного управління юстиції про зміну способу та порядку виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012р., шляхом звернення стягнення на грошові кошти ТОВ"Бердичівська солодова компанія" у сумі 402 649,60 грн..

Представник ТзОВ СП "Нібулон" у письмовому відзиві №8501/3-15/27 від 01.07.2015р. на апеляційну скаргу та у судовому засіданні заперечив проти доводів та вимог апеляційної скарги, просить оскаржену ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ВДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції, отримавши ухвалу суду від 07.07.2015р. про відкладення розгляду справи на 21.07.2015р., повноважного представника у судове засідання не направив.

Враховуючи норми ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, та той факт, що неявка в засідання суду представника ВДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали, колегія суддів розглянула апеляційну скаргу за відсутності представника останнього.

Відповідно до ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, відповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду, обставинам справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при її винесенні, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Житомирської області від 20.12.2011р. у справі №5/5007/62/11, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.2012р., відмовлено у задоволенні позову ТзОВ СП "Нібулон" до ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" про визнання права власності та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.04.2012р. у справі №5/5007/62/11 задоволено касаційну скаргу ТзОВ СП "Нібулон". Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.02.2012р. та рішення господарського суду Житомирської області від 20.12.2011р. у справі №5/5007/62/11 скасовано. Прийнято нове рішення - про задоволення позову ТзОВ "Нібулон". Визнано за ТзОВ СП "Нібулон" право власності на 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю згідно ДСТУ 4525:2006, переданого на зберігання ТзОВ "Бердичівська солодова компанія". Зобов`язано ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" (з урахуванням ухвали ВГС України від 11.10.2012р. у даній справі) повернути на користь ТзОВ СП "Нібулон" 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю згідно ДСТУ 4525:2006.

На примусове виконання вищезазначеної постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012р. (з урахуванням ухвали ВГС України від 11.10.2012р. у даній справі) 19.03.2013р. господарським судом Житомирської області видано наказ у справі №5/5007/62/11 - про зобов`язання ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" повернути на користь ТзОВ СП "Нібулон" 251,656 тонн зерна кукрудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006.

З огляду на те, що наказ господарського суду Житомирської області від 19.03.2013р. №5/5007/62/11 не виконано у зв`язку з відсутністю у боржника зазначеного у наказі зерна кукурудзи в кількості 251,656 тонн, 14.05.2015р. до господарського суду Житомирської області надійшла заява відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції за вих.№3/2015 від 13.05.2015р. (вх.№02-19/62/15), з посиланням на ст.121 ГПК України, ст.ст.11, 36 Закону України "Про виконавче провадження", про зміну способу та порядку виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012р., з урахуванням виправлень, внесених ухвалою Вищого господарського суду України від 11.10.2012р. у справі №5/5007/62/11, шляхом звернення стягнення на грошові кошти ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" у сумі 402649,60грн. на користь ТзОВ СП "Нібулон".

Обґрунтовуючи заяву, ДВС Бердичівського МУЮ, зокрема, зазначає, що 11.07.2014 року державному виконавцю виходом за місцем знаходження боржника, а саме м.Бердичів вул.. Ватутіна 10 було надано форму 36 за період з 08.09.2011 року та станом на 09.07.2014 року по культурі кукурудза 3 класу по всьому зерну без давальницького зерна контрагента ТОВ СП «Нібулон» від 09.07.2014 року, згідно якої, станом на 09.07.2014 року на підприємстві ТОВ «Бердичівська солодова компанія» відсутнє зерно ТОВ СП «Нібулон», державним виконавцем в присутності двох свідків складено акт державного виконавця про відсутність у ТзОВ «Бердичівська солодова компанія» 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006, які необхідно повернути ТОВ СП «Нібулон». На підставі вище викладеного та керуючись ч.І п.2 ст.47 та ст.50 Закону України "Про виконавче провадження», вказує заявник, винесено постанову від 11.07.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачу, копію якої, разом із наказом №5/5007/62/11 від 19.03.2013 року, направлено ТОВ СП «Нібулон» за вихідним номером 3/3066 від 11.07.2014 року. Зазначає, що 07.11.2014 року до відділу за вхідним № 2646/3-26 надійшла постанова №5/5007/62/11 від 03.11.2014 року Рівненського апеляційного господарського суду про скасування вказаної вище постанови від 11.07.2014р. про повернення наказу №5/5007/62/11 від 19.03.2013 року, а 10.11.2014 року державним виконавцем, на підставі ст.51 ЗУ «Про виконавче провадження», винесено постанову про відновлення завершеного виконавчого провадження (ЄДРВП 38974949), копії якої направлено сторонам виконавчого провадження за вихідним №6209 від 10.11.2014 року. 26.11.2014 року за вихідним №6566, простою кореспонденцією, на ім'я директора ТОВ «Бердичівська солодова компанія» направлено вимогу державного виконавця про надання, у строк до 03.12.2014 року, до відділу інформації щодо виконання наказу №5/5007/62/11 від 19.03.2013 року, який виданий господарським судом Житомирської області про зобов'язання повернути ТзОВ «Бердичівська солодова компанія» на користь ТзОВ СП «Нібулон» 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006; 28.11.2014 року за вихідним № 3/38974949 Державним виконавцем, на підставі ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», направлено запит до ДП «Держреєстри України» Міністерства АПК України щодо зберігання боржником зерна на зернових складах України, однак відповідь на вимогу державного виконавця не надійшла. Вказує, що 08.12.2014 року виходом за місцем знаходження боржника, а саме: м.Бердичів вул.Ватутіна 10, державним виконавцем за участю директора ТОВ «Бердичівська солодова компанія» Бабіцького А.С. та в присутності двох свідків складено акт державного виконавця про відсутність у ТзОВ «Бердичівська солодова компанія» зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006, у кількості 251,656т., які необхідно повернути ТОВ СП «Нібулон».

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Житомирської області від 10.06.2015р. у справі №5/5007/62/11 задоволено заяву відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції за вих.№3/2015 від 13.05.2015 (вх.№02-19/62/15) про зміну способу та порядку виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012р., з урахуванням виправлень, внесених ухвалою Вищого господарського суду України від 11.10.2012р. у справі №5/5007/62/11. Змінено спосіб та порядок виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012р., з урахуванням виправлень, внесених ухвалою Вищого господарського суду України від 11.10.2012р. у справі №5/5007/62/11 у частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівська солодова компанія" повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006., шляхом звернення стягнення на грошові кошти ТОВ "Бердичівська солодова компанія" у сумі 402649,60 грн. на користь ТОВ СП "Нібулон". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бердичівська солодова компанія" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства "Нібулон" вартість майна, що підлягає поверненню, у розмірі 402649,60 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон), виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до норм ст.ст. 2, 17, 19 вказаного Закону рішення, господарських судів підлягають виконанню державною виконавчою службою на підставі виданих на їх виконання наказів, які є виконавчими документами.

Згідно зі ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про зміну способу і порядку виконання.

Боржник оскаржує ухвалу місцевого господарського суду від 10.06.2015р. про задоволення заяви ВДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції, вих.№3/2015 від 13.05.2015р., про зміну способу та порядку виконання постанови ВГС України від 24.04.2012р. (з урахуванням виправлень, внесених ухвалою ВГС України від 11.10.2012р.) у даній справі.

Відповідно до п.7.1.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.04.2012р. (з урахуванням ухвали ВГС України від 11.10.2012р.) у даній справі задоволено позов ТзОВ СП "Нібулон". Визнано за ТзОВ СП "Нібулон" право власності на 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю згідно ДСТУ 4525:2006, переданого на зберігання ТзОВ "Бердичівська солодова компанія". Зобов`язано ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" повернути на користь ТзОВ СП "Нібулон" 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю згідно ДСТУ 4525:2006.

Відповідно до п.7.4. вказаної вище постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р., за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Матеріали справи містять акт державного виконавця від 08.12.2014р., з якого вбачається, що державним виконавцем ВДВС Бердичівського міськрайонного управління юстиції при примусовому виконанні наказу господарського суду Житомирської області №5/5007/62/11 від 19.03.2013р. про зобов`язання ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" повернути на користь ТзОВ СП "Нібулон" 251,656 тонн зерна кукурудзи третього класу для кормових потреб якістю ДСТУ 4525:2006, при виході за місцем знаходження боржника (ТзОВ "Бердичівська солодова компанія"), за участю двох понятих та у присутності директора ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" Бабіцького А.С. встановлено, що на території боржника відсутнє зерно кукурудзи третього класу.

Боржник не спростовує факт відсутності вказаного зерна кукурудзи у кількості 251,656т., необхідного для передачі стягувачу.

Враховуючи наведені вище норми чинного законодавства та обставини справи, апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції правомірно, за наявності на те правових підстав, задоволив заяву Відділу державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції за вих.№3/2015 від 13.05.2015р. (вх.№02-19/62/15) про зміну способу та порядку виконання постанови Вищого господарського суду України від 24.04.2012р., з урахуванням виправлень, внесених ухвалою Вищого господарського суду України від 11.10.2012р. у справі №5/5007/62/11, шляхом звернення стягнення на грошові кошти ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" у сумі 402649,60грн. на користь ТзОВ СП "Нібулон", оскільки виконання наказу №5/5007/62/11 від 19.03.2013р. є неможливим у зв`язку з відсутністю у боржника майна, яке останній повинен був повернути стягувачу на підставі зазначеного вище наказу.

Твердження скаржника, викладені в апеляційній скарзі на рахунок того, що питання визначення вартості зерна, що має бути повернуте стягувачу, взагалі не досліджувалося судами, а тому у змісті судових актів у справі вартість майна не визначена та про те, що позовна заява не містить конкретної вартості зерна кукурудзи, а тому жодних заперечень боржника стосовно ціни позову матеріали справи не містять, оцінюються судом критично, оскільки з позовної заяви ТзОВ СП "Нібулон" від 31.10.2011р. №11278/01-27 вбачається, що позивачем визначено ціну позову у сумі 402649,60грн.

Відповідно до ч.3 ст.55 ГПК України ціну позову вказує позивач, а у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову судом не визначалася, відповідно, це свідчить про те, що позивач, звернувшись із позовом до суду, правильно визначив ціну позову.

Решта доводів апеляційної скарги спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Скаржником не доведено наявність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування або зміни оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Житомирської області від 10.06.2015р. винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому її слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 10.06.2015р. у справі №5/5007/62/11 залишити без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ "Бердичівська солодова компанія" - без задоволення.

2. Справу №5/5007/62/11 та матеріали оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 10.06.2015р. у справі №5/5007/62/11 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.

Суддя Розізнана І.В.