ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2015 рокуСправа № 912/1579/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В., розглянувши у засіданні справу № 912/1579/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Технотранссервіс"

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Златобанк"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного підприємства "Кіровоградспецстандарт"

про визнання недійсним договору,

представники учасників судового процесу:

від позивача - Мельник О.В. , довіреність № 7 від 02.06.15;

від відповідача - участі не брали;

від 3-ї особи - Салов О.Г. , довіреність № 1 від 15.04.15 $

Публічне акціонерне товариство "Технотранссервіс" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 29.04.2015 про визнання недійсним договору поруки № 72/13/13-РЗ від 22.03.2013 укладеного між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "Технотранссервіс" (поручителем) з підстав, передбачених нормами ст. 203, 215, 546, 553 ЦК України .

25.05.2015р. позивач звернувся до суду із заявою від 22.05.2015 про зміну підстав позову в порядку ст. 22 ГПК України, в якій просить:

- визнати недійсним договір поруки № 72/13/13-РЗ від 22.03.2013 укладений між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "Технотранссервіс" (поручителем), обґрунтовуючи свої позовні вимоги нормами ст.ст. 92, 203, 208, 215 ЦК України, ст.ст. 33, 70 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 207 Господарського кодексу України та посиланням на перевищення повноважень директором Карпенко Л.М. при підписанні оспорюваного договору та відсутність подальшого схвалення позивачем цього договору, а також на рішення господарського суду Кіровоградської області від 25.09.2014 року по справі № 912/2565/14, яким визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ПАТ "Технотранссервіс", яке оформлене протоколом № 2 від 07.04.2012р. .

Крім того, вказана заява містить клопотання про вихід суду за межі позовних вимог на підставі п.1 ч.1 ст. 83 ГПК України, якщо суд при вирішенні спору встановить, що зміст вищевказаного договору поруки суперечить вимогам іншого законодавства, ніж те, на яке посилається позивач.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та у клопотаннях про відкладення розгляду справи просив направити справу за підсудністю до господарського суду м.Києва.

Вказане клопотання відхилено судом (про що зазначено в ухвалах суду від 26.05.2015р. та від 08.07.2015р.), з наступних підстав. У позовній заяві від 29.04.2015 відповідачем зазначено - публічне акціонерне товариство "Златобанк" (м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 17/52), а не відділення "Кіровоградська регіональна дирекція" АТ "Златобанк", та норми ч. 1 ст. 15 ГПК України відповідно до якої справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо. З огляду на вказане та враховуючи, що позивач у даній справі є зобов'язаною стороною по договору поруки № 72/13/13-РЗ від 22.03.2013, місцезнаходженням якого є м. Кіровоград, вул. Г.Родимцева, буд.100-а, розгляд справи повинен здійснюватись господарським судом Кіровоградської області.

У своїх додаткових поясненнях б/н від 17.07.2015 року, надісланих до суду засобами електронного зв'язку, вважає позовні вимоги ПАТ "Технотранссервіс" безпідставними та необгрунтованими, з огляду на наступне.

Перед підписанням оспорюваного договору позивач надав АТ "Златобанк" фінансовий звіт, який міститься в матеріалах справи за 2012 рік, згідно якого залишок активів позивача становив 10 796 500,00 грн.

Відповідно до п. 9 Статуту Позивача, який міститься в матеріалах справи, органом управління та контролю товариства є загальні збори товариств - вищий орган Товариства, наглядова рада Товариства, ревізійна комісія Товариства та директор Товариства.

Згідно підпункту 16 пункту 9.3.2. до виключної компетенції Наглядової ради належить прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна становить до 25% вартості активів за даними останньої річної звітності Товариства.

Звертає увагу суду на те, що 25% активів Позивача згідно останньої річної звітності становить: 10796 500,00*25%+ 2 699 125,00 грн.

Згідно п. 2.2. оскаржуваного договору розмір боргових зобов'язань на дату його підписання складав 2 500 00,00 грн.

З урахуванням вищенаведеного, випливає, що для дотримання вимог ст. 203 ЦК України щодо дійсності правочину, а саме волевиявлення Позивача щодо підписання оскаржуваного Договору необхідно було рішення наглядової ради, а саме протокол № 2 від 10.02.2013 року, наказ про призначення директора (на той період - Карпенко Людмила Миколаївна) та Статутні документи Позивача.

Тобто, посилання позивача на рішення Госопдарського суду Кіровоградської області від 25.09.2014 року про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ПАТ "Технотранссервіс" яке оформлене протоколом № 2 від 04.07.2012 року не є доказом відсутності волевиявлення позивача при підписані оскаржуваного Договору.

Протокол № 2 Наглядової ради від 10.02.2013 року спрямований на волевиявлення Позивача щодо поручительства та застави по конкретному Кредитному договору.

Вважає, що для підписання оскаржуваного договору посадова особа позивача мала достатній обсяг повноважень щодо підписання конкретних договорів, забезпечення, зокрема і оскаржуваного.

Просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

3-тя особа - приватне підприємства "Кіровоградспецстандарт" у своїх письмових поясненнях від 12.05.2015 року на вимоги позивача, викладені у позовній заяві, зазначила наступне.

10.02.2013 року керівництво ПП "Кіровоградспецстандарт" звернулося з клопотанням до органів управління ПАТ "Технотранссервіс" щодо підтримки ініативи розвитку виробничо-господарського комплексу та отримання кредиту в ПАТ "Златобанк" у сумі 4 500 000 ,00 грн. терміном на 2 роки. Це клопотання було розглянуто на засіданні Наглядової ради ПАТ "Технотранссервіс" 10.02.2013 року, та було прийнято рішення про надання забезпечення зазначеного кредиту майна товариства у вигляді основних засобів виробничо-господарського обладнання, що знаходиться у власності ПАТ "Технотранссервіс" та які були орендовані ПП "Кіровоградспестандарт".

Оскільки у обох підприємств була зацікавленість в подальшому економічному розвитку, Наглядова рада товариства прийняла рішення згідно порядку денного - про надання повноважень директору товариства Карпенко Людмилі Миколаївні права на підписання договору застави в ПАТ "Златобанк".

У лютому-березні 2013 року керівництву ПАТ "Златобанк" було надано документальне підтвердження (протокол № 2 засідання Наглядової ради ПАТ "Технотранссервіс" від 10.02.1013р.) щодо згоди Наглядової ради ПАТ "Технотранссервіс" на передачу в заставу зазначеного майна. Разом з цим протоколом також було надано рішення Загальних зборів ПАТ "Технотранссервіс" (протокол № 2 від 07.04.2012р.) про попереднє схвалення значних правочинів, що товариство могло укласти на протязі 2012-2013 року.

Після ознайомлення із зазначеними документами керівництво ПАТ "Златобанк" прийняло рішення спочатку надати кредит у розмірі 2 500 000 грн. з подальшим розширенням кредитної лінії на протязі двох місців до 4 500 000 грн.

22.03.2013 року ПП "Кіровоградспецстандарт" та ПАТ "Златобанк" уклали кредитний договір № 72/13/13-КL.

Кредитні кошти в сумі 2 500 00 грн. ПП Кіровоградспецстандарт" були отримані 22.03.2013 року та направлені на придбання товару (олії соняшниково нерафінованої). В подальшому отриманий товар було реалізовано на внутрішньому ринку, а кошти спрямовані на подальше придбання товару (олії соняшникової) та поліпшення орендованого виробничого обладнання з метою збільшення обсягів переробки.

Щодо підписання іншого значного првочину, а саме Договору поруки ПАТ "Технотранссервіс" по зобов'язанням ПП "Кіровоградспецстандарт" за кредитним договором перед ПАТ "Златобанк", до керівництва підприємства детальна інформація з документальним підтвердженням не надходила.

Зазначає, що ознайомившись із матеріалами позовної заяви ПАТ "Технотранссервіс" - ПП "Кіровоградспестандарт" підтверджує, що події, описані в цій заяві відповідають дійсності, оскільки обидва підприємства знаходяться за однією адресою і певна інформація керівництву ПП "Кіровоградспецстандарт" була відома.

Також повідомляє, що в період дії кредитного договору були укладені додаткові угоди:

- Додатковий договір до кредитного договору № 1 від 07.05.2013р.;

- Договори про внесення змін до кредитного договору № 1 від 28.05.2013р.; № 2 від 14.08.2013р., № 3 від 28.10.2013р. ;

- Договори поруки та іпотеки між ПП "Кіровоградспецстандарт" та ПАТ "Златобанк" не укладались.

Письмові відомості щодо узгодження керівництвом ПАТ "Златобанк" перерахованих договорів про внесення змін до кредитного договору № 72/13/13- КL від 22.03.2013 року з поручителем у ПП "Кіровоградспецстандрат" відсутні.

Зазначає, що станом на момент розгляду спору існує заборгованість у загальній сумі 2 841 546,40 грн., яку зобов'язується сплатити.

У судовому засіданні представник позивача та третьої особи вимоги позивача, викладені в позовній заяві, підтримали повністю.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, 3-ї особи, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

22 березня 2013 року між ПАТ "Златобанк" в особі директора Відділення "Кіровоградська регіональна дирекція АТ "Златобанк" Гельбака Д.М. (надалі банк, відповідач) та приватним підприємством "Кіровоградспецстандарт" (надалі позичальник, 3-тя особа) в особі директора Мошака Ю.Є. було укладено кредитний договір № 72/13/13-КL.

За умовами вказаного кредитного договору Банк зобов'язався надати позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії в межах максимального ліміту кредитної заборгованості у сумі 2 500 000 грн. 00 коп., а позичальник зобов'язався у повному обсязі повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору. Сторони узгодили, що зниження масимального ліміту кредитної лінії здійснюється відповідно до графіку, кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 19 вересня 2014 року включно.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору, однією з умов надання Банком кредитних коштів сторони узгодили укладання договорів забезпечення з позичальником та/або будь-якими третіми особами, а саме:

- договору поруки з Саловим Олександром Ганнадійовичем, код ДРФО ;

- договору поруки з Саловим Сергієм Олександровичем код ДРФО ;

-договору поруки з Публічним акціонерним товариством "Технотранссервіс", .

Приватне підприємство "Кіровоградспецстандарт" у своїх письмових поясненнях підтвердило отримання ним кредитних коштів за вказаним кредитним договором .

Крім того, 3-ю особою до матеріалів справи подано довідку № 1459 від 12.06.2015 року, яка підписана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" В.І. Славінським, з тексту якої вбачається, що в АТ "Златобанк" , код банку 380612, станом на 01.06.2015 року, заборгованість ПП "Кіровоградспецстандарт" (код за ) по кредитному договору № 72/13/13-КL від 22.03.2013 року становить 3 813 742,03 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за основним боргом в сумі 2 500 000,00 грн., поточної заборгованості по процентам в сумі 0 (нуль) грн., простроченої заборгованості по процентам в сумі 321 197,38 грн., пені станом на 01.06.2015р. в сумі 992 544,65 грн.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором, 22.03.2013 року між публічним акціонерним товариством "Златобанк" (надалі - відповідач, Банк, кредитор) та публічним акціонерним товариством "Технотранссервіс" (надалі - позивач, поручитель), уклали договір поруки № 72/13/13-РЗ.

За умовами вказаного договору (п.1.1.) поручитель поручився перед кредитором та зобов'язався відповідати за повне та своєчасне виконання боржником своїх боргових зобов'язань перед кредитором за кредитним договором у повному обсязі таких зобов'язань.

Сторони домовились, що зобов'язання поручителя перед кредитором є безумовними та для їх виконання дотримання ніяких інших умов, крім передбачених цим договором поруки та кредитним договором, не потребується.

Відповідно до п. 1.2 договору поруки, поручитель та боржник зобов'язалися вудповідати перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком в тому ж обсязі, що і боржник, в такому ж порядку та строки, що і боржник. Банк має право вимагати виконання боргових зобов'язань частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. Банк у разі одержання виконання боргових зобов'язань боржником та/або поручителем не в повному обсязі має право вимагати/отримати неодержані/невиконані боргові зобов'язання від боржника та/або поручителя. Боржник та поручитель залишаються зобов'язаними доти, доки боргові зобов'язання не будуть виконані в повному обсязі. Видача боргового документа за цим договором поруки не передбачена.

Відповідно до п. 2 1. Договору порукою за цим Договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати боржником кожного і всіх його боргових зобов'язань за кредитним договором у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк і в такому порядку, як встановлено у кредитному договорі або можуть виникнути на підставі кредитного договору в майбутньому. Зокрема, порукою забезпечуються вимоги кредитора щодо:

2.1.1. (а) Повернення основної суми Кредиту, наданого Боржнику за Кредитним Договором. Боржник зобов'язаний повернути Кредиторові суму всіх отриманих Боржником кредитних коштів, наданих у формі кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 2 500 000,00 (Два мільйони п'ятсот тисяч) гривень 00 копійок не пізніше «19» вересня 2014 р. (включно), чи в інші строки, встановлені у Кредитному Договорі.

(б) Сплата Процентів за користування Кредитом. Боржник зобов'язаний сплатити Проценти за користування отриманим ним Кредитом в терміни і в порядку, передбачених Кредитним Договором.

Розмір Процентів на дату укладання цього Договору поруки визначається згідно Кредитного Договору в розмірі 27% (Двадцять сім) процентів річних, якщо інше не передбачено додатковими угодами/договорами про внесення змін до Кредитного Договору.

Процентна ставка за Кредитним Договором може змінюватися в порядку, передбаченим кредитним договором. У випадку зміни процентної ставки порукою за цим Договором забезпечуються також вимоги Банку, що засновані на такій зміненій процентній ставці, без будь-якого погодження з поручителем.

(в) При виникненні випадків невиконання умов застосовується підвищений розмір процентної ставки, передбачений кредитним договором, в порядку та в строки, передбачені кредитним договором.

(г) У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником будь-якого і всіх боргових зобов'язань , передбачених умовами кредитного договору, він сплачує кредитору неустойку у вигляді пені/штрафу в розміраі(ах), передбаченому(их) кредитним договором. За нецільове використання кредитних коштів, невиконання умов кредитного договору боржник зобов'язаний сплатити банку штраф(и) у розмірі(ах), передбаченому(их) кредитним договором.

Вказані неустойки/штрафи сплачуються додатково до інших сум, що підлягають сплаті згідно з кредитним договором.

Пеня нараховується з моменту виникнення прострочення виконання боргових зобов'язань за весь період прострочення виконання боргових зобов'язань. Пеня нараховується і сплачується додатково до прострочених сум заборгованості за кредитним договором.

Застереження: порукою за цим договором забезпечено виконання боржником боргових зобов'язань також в разі їх дострокового виконання, як це передбачено в кредитному договорі, а також у випадку зміни будь-яких умов кредитного договору (зокрема, але не виключно, зміна розміру Кредиту, ставки, строків повернення кредиту тощо). Підписанням цього договору поручитель погоджується з тим, що порукою забезпечуються зобов'язання боржника за кредитним договором також у разі зміни будь-яких умов кредитного договору, в тому числі і у випадку збільшення обсягу відповідальності поручителя, без внесення змін до цього договору.

Застереження: внесення змін до цього договору поруки у зв'язку із будь-якими змінами основного боргу (розміру, строку тощо), процентів, підвищеного розміру процентів тощо, є правом банку, а не його обов'язком.

Відповідно до 2.2. договору, на дату укладання цього договору поруки розмір боргових зобов'язань, забезпечених порукою, становить 2 500 000,00 грн. за кредитним договором. Порукою закбезпечені боргові зобов'язання в разі будь-якої зміни їх суми, відповідно до п. 2.1. цього договору.

Не обмежуючи викладеного вище в п. 2.1 цього договору, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів за користування кредитом, підвищеного розміру процентів при настанні випадків невиконання умов, неустойки, відшкодування збитків.

Права та обов'язки кредитора та поручителя сторони узгодили у статтях 3,4 договору поруки, а порядок виконання боргових зобов'язань у статті 5 цього договору.

Термін дії договору сторони узгодили у статті 6 договору.

Відповідно до п. 6.1., договір поруки набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань та виконання зобов'язань за цим договором поруки.

Згідно п. 6.2., порука за цим договором припиняється після спливу 3(трьох) років з настання кінцевої дати повернення кредиту, але не пізніше повного виконання боргових зобов'язань та виконання зобов'язань за цим договором поруки.

Порядок вирішення спорів сторони узгодили у статті 8 договору поруки.

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поруки, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати норми параграфу 3 глави 49 "Забезпечення виконання зобов'язань" Цивільного кодексу України .

Так, згідно норм ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язань боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Поручитетем може бути одна особа або кілька осіб.

Позивач у своїй позовній заяві (з врахуванням заяви про зміну підстав позову) просить визнати недійсним вказаний договір поруки, обґрунтовуючи свої позовні вимоги нормами ст.ст. 92, 203, 208, 215 ЦК України, ст.ст. 33, 70 Закону України "Про акціонерні товариства", ст. 207 Господарського кодексу України та посиланням на перевищення повноважень директором Карпенко Л.М. при підписанні оспорюваного договору та відсутність подальшого схвалення позивачем цього договору, а також на рішення господарського суду Кіровоградської області від 25.09.2014 року по справі № 912/2565/14, яким визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ПАТ "Технотранссервіс", яке оформлене протоколом № 2 від 07.04.2012р.

Господарський суд враховує, що відповідно до частин першої - третьої, п'ятої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як передбачено ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого госопдарського суду від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 25.09.2014 року по справі № 912/2565/14 за позовом Панченко Валентина Миколайовича, Яковець Степана Степановича, Швець Людмили Костянтинівни, Данилова Анатолія Васильовича, Рябоконь Віталія Миколайовича до відповідача Публічного акціонерного товариства "Технотранссервіс" про визнання недійсним протоколу загальних зборів акціонерів, встановлено, що :

"07.04.2012 року відповідачем було проведено чергові загальні збори акціонерів Публічного акціонерного товариства "Технотранссервіс", рішення яких було оформлено протоколом № 2 від 07.04.2012 року.

Вказаним рішенням загальних зборів :

- прийнято рішення за наслідками розгляду звіту виконавчого органу - Директора товариства за 2011 рік та про напрямки діяльності на 2012 рік;

- затверджено звіт Наглядової ради Товариства та визнано роботу Наглядової ради за звітний 2011 рік задовільною;

- затверджено звіт та висновки Ревізійної комісії за звітний 2011 рік;

- затверджено річний баланс підприємства;

- схвалено значні правочини, які можуть вчинятися товариством протягом одного року, тобто до проведення наступних загальних зборів акціонерів, але не пізніше ніж до 07.04.2013року (включно);

- визначення доцільності укладання таких угод покладено на Наглядову раду товариства;

- визначено граничний розмір значних правочинів, вчинення яких можливо за згодою Наглядової ради у розмірі 40 млн грн.;

- надано директору товариства повноваження на підписання угод, що є значними правочинами з визначенням фінансової (банківської) установи за згодою Наглядової ради, яка повинна бути оформлена відповідним рішенням Наглядової ради."

Відповідно до норм ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Господарський суд враховує, що вказаним рішенням господарського суду Кіровоградської облшасті від 25.09.2014 року по справі № 912/2565/14 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ПАТ "Технотранссервіс", що знаходиться за адресою: м.Кіровоград, вул.Г.Родимцева, буд. 100-а прийняте 07.04.2012 року та оформлене протоколом № 2 від 07.04.2012р., оскільки судом під час розгляду справи було встановлено порушення вимог чинного законодавства щодо порядку скликання та проведення загальних зборів.

Як вбачається з тексту вищевказаного рішення господарського суду Кіровоградської області від 25.09.2014р. по справі № 912/2565/14, питання щодо перевищення директором ПАТ "Технотранссерів" повноважень при укладенні договору поруки та щодо дій, які свідчать про схвалення чи не схвалення позивачем вказаного договору, у вказаному рішенні по справі № 912/2565/14, не досліджувались, та оцінка вказаним обставинам господарським судом не надавалась.

Позивач у своїй позовній заяві (з врахуванням заяви про зміну підстав позову), посилаючись на п.п. 9.2.6., 9.2.7 , 9.5 Статуту ПАТ "Технотранссервіс", п. 22 ст. 33, ст. 70 Закону України "Про акціонерні товариства", в редакції, що діяла на момент укладення оскаржуваного договору, зазначає, що оскаржуваний договір поруки № 72/13/13-РЗ від 22.03.2013 року був вчинений директором товариства поза обсягом цивільної дієздатності, якою його наділило ПАТ "Технотранссервіс", за відсутності волевиявлення ПАТ "Технотранссервіс" як учасника правочину та у формі, яка не відповідає формі встановленій законом. При цьому позивач звертає увагу суду, що зі змісту скасованого рішення загальних зборів позивача, яке оформлене протоколом № 2 вбачається, що зборами було прийнято попереднє рішення про:

- схвалення значних правочинів, які можуть вчинятися товариством протягом одного року, тобто до проведення наступних загальних зборів акціонерів, але не пізніше ніж до 07.04.2013року (включно);

- визначення доцільності укладання таких угод покладено на Наглядову раду товариства;

- надано директору товариства повноваження на підписання угод, що є значними правочинами з визначенням фінансової (банківської) установи за згодою Наглядової ради, яка повинна бути оформлена відповідним рішенням Наглядової ради.

Таким чином, зазначає позивач, загальними зборами товариства було прийнято рішення про попереднє схвалення значних правочинів, які можуть вчинятися товариством протягом року та лише за умови, якщо рішенням наглядової ради (виконавчого органу) буде визначено доцільність укладення таких угод і надано повноваження директору товариства на їх підписання.

При цьому зміст даного рішення також дає підстави стверджувати, що Наглядова рада наділена повноваженнями та компетенцією вирішувати питання доцільності укладення лише конкретного значного правочину (після аналізу його істотних умова та ін.), а не можливість та ждоцільність його укладення в майбутньому.

Недотримання або порушення Наглядовою радою вищезазначених умов та вимог в сукупності позбавляє директора товариства повноважень (господарської компетенції) на укладення значних правочинів.

Звертає увагу суду, що за наслідком засідання Наглядової ради, яке оформлено протоколом № 2 від 10.02.2013 року, зокрема, було прийнято рішення:

- Уповноважити директора товариства ПАТ "Технотранссервіс" Карпенко Л.М. на укладення з ПАТ "ЗлатобанК" договору застави від імені товариства з визначенням решти істотних умов цього договору на його розсуд.

Інших повноважень Наглядовою радою не надавалось.

Господарський суд не може погодитись з такими доводами позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з протоколу № 2 засідання Наглядової ради ПАТ "Технотранссервіс" (а.с. 36), по першому питанню порядку денного було ухвалено рішення виступити поручителем по боргових зобов'язаннях ПП "Кіровоградспецстандарт" за кредитним договором, що буде укладений між ПП "Кіровоградспецстандарт" та АТ "Златобанк".

Твердження позивача, що оспорюваний договір було укладено представником з перевищенням повноважень, передбачених Статутом ПАТ "Технотранссервіс" та без подальшого схвалення, є безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 4 п. 9.5.2. Статуту до компетенції директора товариства належить укладення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить до 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної звітності Товариства, пілся погодження проекту такого правочину Наглядовою радою.

Відповідно до підпункту 22 п. 9.2.6 Статуту позивача, до виключної компетенції Загальних зборів товариства належить вирішення питання щодо прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна, робіт або послуг, що є предметом такого правочину, перевищує 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

Згідно підпункту 16 пункту 9.3.2. Статуту до виключної компетенції Наглядової ради належить прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна становить до 25% вартості актвів за даними останньої річної звітності Товариства.

Як вбачається з Фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва ПАТ "Технотранссервіс" та Звіту про фінансові результати за 2012 рік, копії яких подано як позивачем так і відповідачем до матеріалів справи, вартість активів позивача складала 10 796, 5 тис. грн.

З врахуванням вищенаведеного 25% активів Позивача згідно останньої річної звітності становила : 10 796 500,00*25%=2 699 125,00 грн.

Як вбачається з тексту оспорюваного договору, порукою за цим договором забезпечуються вимоги кредитора щодо сплати Боржником - ПП "Кіровоградстецстандарт" кожного і всіх його Боргових зобов'язань за кредитним договором з максимальним лімітом заборгованості 2 500 000,00 грн. та сплатою процентів за користування кредитом, неустойки та усіх інших боргових зобов'язань, які пов'язані з виконанням Боржником зобов'язань за кредитним договором № 72/13/13-KL від 22.03.2013 року.

Отже рішення наглядової ради, яке оформлено протоколом № 2 від 10.02.1013 року, виступити Поручителем по боргових зобов'язанях ПП "Кіровоградспецстандарт" за кредитним договором, що буде укладений між ПП "Кіровоградспецстандарт" та АТ "Златобанк", не суперечить вищезазначеним пунктам Статуту Товариства, спрямоване на волевиявлення позивача щодо поручительства та застави по кредитному договору, про що правомірно зазначає відповідач у своєму поясненні від 17.07.2015р.

Господарський суд також враховує, що Позивачем до матеріалів справи подано Висновки про вартість об'єктів оцінки (а.с. 63, 64), в яких зазначено, що метою та призначенням проведеної роботи по оцінці є визначення ринкової вартості об'єкта оцінки для отримання кредиту, що може бути наданий ПАТ "Кредит Оптима Банк" та АТ "Ощадбанк".

Доказів проведення такої оцінки з визначення ринкової вартості об'єкта оцінки для отримання кредиту в ПАТ "Златобанк" сторонами до матеріалів справи не подано .

Відповідно до норм статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Вказане свідчить, що позивачем не доведено належними та допустими доказами в розумінні норм ст.ст. 33.34 ГПК України, що при укладенні договору поруки директором товариства перевищено повноваження.

Посилання позивача на Протокол № 01/14 засідання Наглядової ради публічного акціонерного товариства "Технотранссервіс" від 30.01.2014 року , яким було вирішено (по-першому питанню порядку денного) значні правочини, такі як Договір поруки № 72/13/13-РЗ від 22.03.2013 року та Договір іпотеки від 22.03.2013 року не подавати до розгляду на загальні збори 2014 року та вважати їх такими, що не відповідають інтересам акціонерного товариства "Технотрансервіс" є неспроможними, виходячи з наступного.

На загальних зборах, що відбулися 20.04.2013 року серед інших питань порядку денного було також прийнято рішення про попереднє схвалення Договору поруки № 72/13/13-РЗ від 22.03.2013 року.

Прийняття рішення наглядовою радою щодо не подання до розгляду на загальні збори 2014 року та вважати їх таким, що не відповідають інтересам акціонерного товариства "Технотрансервіс" зокрема, Договору поруки № 72/13/13-РЗ від 22.03.2013 року, не являється доказом не схвалення вказаного правочину саме загальними зборами.

Враховуючи вищенаведене, та ті обставини, що рішення загальних зборів позивача від 07.04.2012 року було визнано недійсним рішенням господарського суду Кіровоградської області лише 25.09.2014 року, посилання позивача на обізнаність відповідача щодо відсутність повноважень директора Карпенко Л.М. при укладенні оспорюваного договору поруки № 72/13/130РЗ від 22.03.2013 , є безпідставними.

За вказаних обставин у господарського суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним договору поруки № 72/13/13-РЗ від 22.03.2013 укладений між ПАТ "Златобанк" та ПАТ "Технотранссервіс" (поручителем) з підстав, зазначених позивачем у позовній заяві.

Господарський суд також не вбачає підстав для виходу за межі позовних вимог на підставі п. 2 ст. 83 ГПК України, а тому відхиляє клопотання позича про вихід за межі позовних вимог.

Відповідно до норм. ст.ст. 44.49 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 33.34.44,49, 82-85 ГПК України, Законом України "Про судовий збір", господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 24.07.15

Суддя Т. В. Макаренко