КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. Справа№ 910/7773/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участю представників:

від позивача: Жигальська Ю.Ю - за дов.

від відповідача: Синельніков М.О. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015

у справі № 910/7773/15-г (суддя Якименко М.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

про стягнення 1 188, 63 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (далі, позивач або ПрАТ «СК «ВУСО») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі, відповідач ПрАТ «СГ «ТАС») про стягнення 1 188, 63 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну ОСОБА_5, який є страхувальником позивача, було завдано матеріальної шкоди, яка була відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. Позивач просить суд стягнути з відповідача 1 118,63 грн. - недоплаченої суми страхового відшкодування.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/7773/15-г у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що сума страхового відшкодування, належна позивачу за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів НОМЕР_3, становить 5 083,28 грн. згідно Звіту № 13/3/186/581325 від 07.03.2013, а не 6 271,91 грн., як зазначає позивач. Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 1 118,63 грн. є безпідставними, не підтверджуються належними та допустимими доказами у справі, а тому задоволенню не підлягають.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/7773/15-г скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що судом першої інстанції не враховано приписів статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до страховика, який здійснив обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Тобто, визначальним моментом для звернення з такою вимогою є сам факт виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування.

Так, позивачем на користь страхувальника була перерахована сума страхового відшкодування у розмірі 6 271,91 грн. Після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача саме у розмірі здійсненої виплати. Однак, ПрАТ «СГ «ТАС» сплатило на рахунок ПрАТ «ВУСО» суму страхового відшкодування у розмірі лише 5 083,28 грн. За таких обставин, як зазначає апелянт, відповідачем безпідставно не доплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 1 188,63 грн. (6 271,91 грн. - 5 083,28 грн.).

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу позивача у справі № 910/7773/15-г було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.06.2015 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 09.07.2015.

09.07.2015 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/7773/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

У судовому засіданні, призначеному на 09.07.2015, судом було оголошено перерву до 16.07.2015.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти доводів, викладених позивачем у апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з огляду на наступне:

Як підтверджується матеріалами справи, 18.09.2012 між ОСОБА_5 (далі, страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» (далі, страховик) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № -01 (далі, Договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки «BMW X1», державний номер НОМЕР_4 (далі, застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

24.12.2012 в місті Києві у Голосіївському районі на пл. Московській Шляхопровід, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Subaru Forester», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6 та транспортного засобу «BMW X1», державний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_5

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля «Subaru Forester», д/н НОМЕР_2, Правил дорожнього руху України, а саме, громадянин ОСОБА_6, керуючи вказаним автомобілем, під час руху заднім ходом не впевнився в безпеці маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «BMW X1», державний номер НОМЕР_4, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів.

Зазначене підтверджується постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 21.01.2013 у справі № 752/434/13-п, провадження № 3/752/500/13, якою ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

24.12.2012 страхувальник звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Згідно Звіту «Експерт-Сервіс» про визначення вартості відновлювального ремонту № 13/3/186/581325 від 07.03.2013 вартість відновлювального ремонту автомобіля «BMW XI», д/н НОМЕР_4 з урахуванням коефіцієнту зносу складає 5 083,28 грн.

Згідно умов Договору страхування визначення розміру збитку здійснюється виходячи з рахунку СТО офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування транспортного засобу.

Відповідно до рахунку-фактури ТОВ «АВТ Баварія» № 634810 від 26.02.2013 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 11 033,24 грн.

Позивачем з вказаної суми частково були здійснені вирахування на загальну суму 4 761,33 грн., після чого, на підставі Страхового акту № 1532-02 від 19.04.2013 страховик, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої внаслідок спірної ДТП шкоди шляхом перерахування на рахунок СТО страхувальника ТОВ «АВТ Баварія» страхового відшкодування у розмірі 6 271,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4454 від 19.04.2013.

Як вбачається із матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Subaru Forester», д/н НОМЕР_2, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії НОМЕР_3 (далі, Поліс АВ 9317906).

Як вбачається з Полісу НОМЕР_3 ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн. Франшиза згідно Полісу НОМЕР_3 становить 0,00 грн.

27.06.2013 позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою за вих. № 3075 від 27.06.2014, у якій, керуючись вимогами статті 27 Закону України «Про страхування», статтями 993, 1188, 1191 Цивільного кодексу України просив відшкодувати ПрАТ «СК ВУСО» понесені ним збитки в сумі 6 271,91 грн.

02.09.2013 за фактом настання страхового випадку, на виконання Полісу НОМЕР_3 та на підставі страхового акту № 17752Р/40/2013 від 16.08.2013 відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 5 083,28 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 108523 від 02.09.2013.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, ПрАТ «СК ВУСО» зазначає, що відповідачем недоплачене страхове відшкодування в розмірі 1 188,63 грн. (6 271,91 грн. - 5 083,28 грн.).

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що не повинен відшкодовувати позивачу суму недоплаченого страхового відшкодування у розмірі 1 188,63 грн., оскільки згідно Звіту № 13/3/186/581325 від 07.03.2013 вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу становить 5 083,28 грн.

Колегія суддів не погоджується із оскаржуваним рішенням суду першої інстанції та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування»т та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Таким чином, після виплати страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, а саме до відповідача.

Відповідно до статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною першою статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За змістом статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з частинами 4 і 18 статті 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством, а франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Пунктом 12.1. Договору сторони передбачили, що страхове відшкодування виплачується страховиком на підставі письмової заяви страхувальника (його представника) і страхового акту.

Тобто, Договором страхування, укладеним між позивачем та страхувальником, не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування з урахуванням виключно звіту суб'єкта оціночної діяльності.

Як уже зазначалося вище, позивач на підставі Страхового акту № 1532-02 від 19.04.2013 здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування на рахунок СТО страхувальника ТОВ «АВТ Баварія» страхового відшкодування у розмірі 6 271,91 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4454 від 19.04.2013.

Із матеріалів справи вбачається, що полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів НОМЕР_3 встановлена франшиза в розмірі 0,00 грн.

Враховуючи зміст зазначених норм права, колегія суддів зазначає, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 № 910/7163/14.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов Договору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» набуло права зворотньої вимоги до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» у сумі страхового відшкодування в розмірі 6 271,91 грн. - у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» про стягнення з відповідача 1 118,63 грн. суми недоплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими, законним та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/7773/15-г задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі № 910/7773/15-г скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31; ) недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 1 188 (одна тисяча сто вісімдесят вісім) грн. 63 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 65; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31; ) 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви та 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 00 коп. судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Видати накази. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи № 910/7773/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх