КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 910/5386/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Кучерявий Д.В. - дов. № 08.42-186/84-400 від 23.02.2015р.

третя особа: не з'явилась

від третьої особи: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2015р.

у справі № 910/5386/15-г (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Технологічна

аграрна компанія об'єднана»

до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського

нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна

про визнання виконавчого напису № 31 таким, що

не підлягає виконанню

В судовому засіданні 14.07.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015р. Приватне акціонерне товариство «Технологічна аграрна компанія об'єднана» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про визнання виконавчого напису № 31 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог відповідача. Крім того, позивач наголошує на тому, що розмір заборгованості, зазначений у виконавчому написі не відповідає дійсній сумі боргу на дату вчинення виконавчого напису.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.03.2015р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інну Леонтіївну.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.04.2015р. у справі №910/5386/15-г в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм процесуального та матеріального права, рішення прийнято з неправильним з'ясуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана» 14.05.2015р. передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.05.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну до провадження та призначено до розгляду на 17.06.2015р.

16.06.2015р. від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечував проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2015р. у відповідності до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 14.07.2015р.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції 14.07.2015р. заперечував проти доводів позивача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Представники позивача та третьої особи, третя особа в судове засідання апеляційної інстанції 14.07.2015р., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не з'явились, причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 09.10.2012р. між Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» (відповідач, кредитор за договором) та Приватним акціонерним товариством «Технологічна аграрна компанія об'єднана» (позивач, позичальник за договором) укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 (надалі - «Кредитний договір»), відповідно до п. 1.1. якого кредитор зобов'язується надати позичальнику грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, надалі за текстом - «кредит».

Відповідно до п. 1.1.1 Кредитного договору надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «транш», а у сукупності - «транші», в межах максимального ліміту заборгованості 20 000 000,00 доларів США, з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості:

№ періоду Дата встановлення ліміту Загальний ліміт заборгованості (дол. США) Ліміт заборгованості (Структура фінансування 1)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 2)
101.10.201218 750 000,004 987 500,0013 762 500,00
201.11.201219 861 458,334 848 958,3314 896 093,75
301.12.201219 722 916,664 710 416,6614 893 125,00
401.01.201319 464 999,994 571 874,9914 893 125,00
501.02.201319 326 458,324 433 333,3214 893 125,00
601.03.201314 330 416,654 294 791,6510 035 625,00
701.04.20139 191 874,984 156 249,985 035 625,00
801.05.20134 017 708,314 017 708,310
901.06.20133 847 500,003 879 166,640
1001.07.20133 740 624,973 740 624,970
1101.08.20133 602 083,303 602 083,300
1201.09.20133 463 541,633 463 541,630
1301.10.20133 324 999,963 324 999,960
1401.11.20133 186 458,293 186 458,290
1501.12.20133 047 916,623 047 916,620
1601.01.20142 909 374,952 909 374,950
1701.02.20142 770 833,282 770 833,280
1801.03.20142 632 291,612 632 291,610
1901.04.20142 493 749,942 493 749,940
2001.05.20142 355 208,272 355 208,270
2101.06.20142 216 666,602 216 666,600
2201.07.20142 078 124,932 078 124,930
2301.08.20141 939 583,261 939 583,260
2401.09.20141 801 041,591 801 041,590
2501.10.20141 662 499,921 662 499,920
2601.11.20141 523 958,251 523 958,250
2701.12.20141 385 416,581 385 416,580
2801.01.20151 246 874,911 246 874,910
2901.02.20151 108 333,241 108 333,240
3001.03.2015969 791,57969 791,570
3101.04.2015831 249,90831 249,900
3201.05.2015692 708,23692 708,230
3301.06.2015554 166,56554 166,560
3401.07.2015415 624,89415 624,890
3501.08.2015277 083,22277 083,220
3601.09.2015138 541,55138 541,550
01.10.2015 0,000

та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08 жовтня 2015 року на умовах визначених цим договором.

Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, що розраховується як різниця між розміром максимального ліміту заборгованості, визначеного згідно з п. 1.1.1 цього договору та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту (п. 1.1.2 Кредитного договору).

Пунктами 1.1.3, 1.1.3.1 Кредитного договору сторони погодили, що позичальник зобов'язується сплачувати кредитору проценти у порядку, визначеному цим договором. Процентна ставка за цим договором встановлюється в розмірі LIBOR (12М) + 10% річних, якщо інше не встановлено умовами цього договору. Тип ставки - змінювана.

Згідно п. 2.1 Кредитного договору видача траншів кредиту, проводиться шляхом перерахування кредитором відповідної суми кредитних коштів в межах максимального ліміту заборгованості, що діє на дату видачі, з відповідних внутрішньобанківських позичкових рахунків на поточний рахунок позичальника №6551 в доларах США, в ПАТ «УКРСОЦБАНК», код банку 300023, на підставі письмового звернення позичальника оформленого згідно з додатком №2 до цього договору, який є невід'ємною частиною цього договору.

Моментом (днем) надання траншу кредиту вважається день перерахування кредитором коштів з відповідного внутрішньобанківського позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника №6551 в доларах США, в ПАТ «УКРСОЦБАНК», код банку 300023, в сумі відповідного траншу кредиту (п. 2.2 Кредитного договору).

Пунктом 2.3 Кредитного договору визначено, що погашення траншів кредиту здійснюється шляхом переказу позичальником грошових коштів в сумі кредиту (траншу кредиту) або його частини на транзитний внутрішньобанківський рахунок №3739 в ПАТ «УКРСОЦБАНК», код банку 300023. Дострокове, тобто, до спливу/настання строків/термінів, зазначених у п. 1.1.1, 2.4 цього договору, погашення заборгованості за кредитом здійснюється шляхом переказу позичальником грошових коштів на зазначений в цьому пункті договору транзитний внутрішньобанківський рахунок та подальшим перерахуванням кредитором відповідної суми грошових коштів на відповідний внутрішньобанківський позичковий рахунок.

Відповідно до п. 2.3.1 Кредитного договору перерахування грошових коштів на погашення заборгованості за кредитом здійснюється в строки, визначені цим договором, а у разі дострокового погашення кредиту (траншів кредиту) - на підставі письмового звернення позичальника оформленого згідно з додатком №3 до цього договору, в порядку та на умовах, визначених в п. 3.1.2 та 3.4.1 цього договору кредиту.

Згідно п. 2.3.2 Кредитного договору моментом (днем) повернення траншу кредиту, або його частини, вважається:

- у разі погашення заборгованості у строки, визначені цим договором, - день переказу позичальником на транзитний внутрішньобанківський рахунок, зазначений в п. 2.3 цього договору (п. 2.3.2.1 Кредитного договору);

- у разі дострокового погашення заборгованості в порядку та на умовах, визначених в п. 3.1.2 та 3.4.1 цього договору кредиту - день зарахування кредитором на відповідні внутрішньобанківські позичкові рахунки відповідної суми грошових коштів (п. 2.3.2.2 Кредитного договору).

Термін користування позичальником кожним траншем кредиту не повинен перевищувати кінцевого терміну, зазначеного в пп. 1.1.1 цього договору (п. 2.4 Кредитного договору).

Пунктом 4.5 Кредитного договору визначено, що у разі невиконання позичальником зобов'язань, визначених пп. 3.3.2-3.3.22 цього договору, порушення позичальником або третьою особою з якою укладений договір забезпечення виконання зобов'язань за кредитом, умов договорів, визначених п. 1.3 цього договору, протягом більше 30 (тридцять) днів, кредитор направляє позичальнику письмову вимогу про дострокове погашення кредиту, нарахованих процентів за фактичний час використання кредиту, комісій та нарахованих штрафних санкцій.

Позичальник зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання письмової вимоги кредитора, визначеної в п. 4.5 цього договору, погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим договором дія цього договору припиняється (п. 4.5.1 Кредитного договору).

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових договорів до вищеназваного договору, якими вносились зміни та доповнення до Кредитного договору.

Так, зокрема, Додатковим договором №1 від 18.12.2012р. сторони домовились доповнити п. 1.1.2 Кредитного договору реченням наступного змісту: «Транші кредиту надаються до 31.12.2012р.».

29.04.2013р. між позивачем та відповідачем укладено Додатковий договір №3, згідно п. 1.1 якого сторони домовились виключити з тексту договору визначення та всі посилання на «Структуру 1» та «Структуру 2».

Відповідно до п. 1.2 Додаткового договору № 3 сторони домовились викласти підпункти 1.1.1 - 1.1.2 пункту 1.1 статті 1 договору в наступній редакції:

« 1.1.1. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «транш», а у сукупності - «транші», в межах максимального ліміту заборгованості 4 156 249,98 доларів США, (надалі за текстом - «максимальний ліміт заборгованості») з наступним графіком змін максимального ліміту заборгованості:

№ періодуДата встановлення лімітуЛіміт заборгованості
101.04.20134 156 249,98
201.05.20134 017 708,31
301.06.20133 879 166,64
401.07.20133 740 624,97
501.08.20133 602 083,30
601.09.20133 463 541,63
701.10.20133 324 999,96
801.11.20133 186 458,29
901.12.20133 047 916,62
1001.01.20142 909 374,95
1101.02.20142 770 833,28
1201.03.20142 632 291,61
1301.04.20142 493 749,94
1401.05.20142 355 208,27
1501.06.20142 216 666,60
1601.07.20142 078 124,93
1701.08.20141 939 583,26
1801.09.20141 801 041,59
1901.10.20141 662 499,92
2001.11.20141 523 958,25
2101.12.20141 385 416,58
2201.01.20151 246 874,91
2301.02.20151 108 333,24
2401.03.2015969 791,57
2501.04.2015831 249,90
2601.05.2015692 708,23
2701.06.2015554 166,56
2801.07.2015415 624,89
2901.08.2015277 083,22
3001.09.2015138 541,55
3101.10.20150,00

та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08 жовтня 2015 року на умовах визначених цим договором.

Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, що розраховується як різниця між розміром максимального ліміту заборгованості, визначеного згідно п. 1.1.1 цього договору та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту. Транші кредиту надаються до 01.07.2013 р.».

11.07.2013р. між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір №5 відповідно до п. 1.1 якого сторони домовились викласти підпункт 1.1.1 - 1.1.2 пункту 1.1 статті 1 договору в наступній редакції:

« 1.1.1. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо -«транш», а у сукупності - «транші», в межах максимального ліміту заборгованості 18 740 624,97 доларів США, (надалі за текстом - «максимальний ліміт заборгованості») з наступним графіком зменшення максимального ліміту заборгованості:

№ періоду Дата встановлення лімітуЗагальний ліміт заборгованості (дол. США)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 1)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 2)
101.07.201318 740 624,973 740 624,9715 000 000,00
201.08.201318 602 083,303 602 083,3015 000 000,00
301.09.201318 463 541,633 463 541,6315 000 000,00
401.10.201318 324 999,963 324 999,9615 000 000,00
501.11.201318 186 458,293 186 458,2915 000 000,00
601.12.201318 047 916,623 047 916,6215 000 000,00
701.01.201417 909 374,952 909 374,9515 000 000,00
801.02.201414 020 833,282 770 833,2811 250 000,00
901.03.201410 132 291,612 632 291,617 500 000,00
1001.04.20146 243 749,942 493 749,943 750 000,00
1101.05.20142 355 208,272 355 208,270
1201.06.20142 216 666,602 216 666,600
1301.07.20142 078 124,932 078 124,930
1401.08.20141 939 583,261 939 583,260
1501.09.20141 801 041,591 801 041,590
1601.10.20141 662 499,921 662 499,920
1701.11.20141 523 958,251 523 958,250
1801.12.20141 385 416,581 385 416,580
1901.01.20151 246 874,911 246 874,910
2001.02.20151 108 333,241 108 333,240
2101.03.2015969 791,57969 791,570
2201.04.2015831 249,90831 249,900
2301.05.2015692 708,23692 708,230
2401.06.2015554 166,56554 166,560
2501.07.2015415 624,89415 624,890
2601.08.2015277 083,22277 083,220
2701.09.2015138 541,55138 541,550
2808.10.2015 0,000

та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08 жовтня 2015 року на умовах визначених цим договором. Позичальник зобов'язаний повертати заборгованість за кредитом таким чином, щоб вона в будь-який момент не перевищувала вказаний в цьому пункті та п. 1.1.2 договору ліміт заборгованості.

1.1.2. обмеження лімітів

1.1.2.1. Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, з урахуванням вільного ліміту заборгованості за кожною структурою, що розраховується як різниця між розміром ліміту заборгованості (структура фінансування 1) вказаного в графіку зазначеного в п. 1.1.1. цього договору для траншів кредиту, що видаються в межах структури 1 та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту в рамках структури 1, а також як різниця між розміром ліміту заборгованості (структура фінансування 2) вказаного в графіку зазначеного в п. 1.1.1. цього договору для траншів кредиту, що видаються в межах структури 2 та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту в рамках структури 1.

Транші кредиту надаються: за структурою 1 до 01.12.2013 року, за структурою 2 - до 31.12.2013 року.

1.1.2.2. Незважаючи на викладене вище максимальний ліміт заборгованості для відповідної структури обмежується сумою, яка дозволяє виконання встановлених пунктом 1.3.8.1. коефіцієнтів покриття.

1.1.2.3. Крім випадку, вказаного в п. 1.1.2.4., для структури 2 обов'язковою умовою наявності ліміту є застава 25% акцій ПАТ «ТАКО» передбачена п. 1.3.8. цього договору, в іншому випадку ліміт кредитування дорівнює нулю.

1.1.2.4. Вивільнення з під застави 25% акцій ПАТ «ТАКО» можливе не раніше 01.12.2013р. або після надання в заставу товарного зерна з коефіцієнтом покриття 1,3 (одна ціла три десятих) без ПДВ, відносно ліміту кредитування виданого за структурою 2 та видачі повного доступного ліміту за структурою 1, що покривається заставою основних засобів з коефіцієнтом покриття 1,2 (одна ціла дві десятих) без ПДВ та/або заставою товарного зерна з коефіцієнтом покриття 1,3 (одна ціла три десятих) без ПДВ.".

Відповідно до п. 2 Додаткового договору №5 сторони погодили, що за внесення змін до договору згідно цього додаткового договору №5 від 11 липня 2013 р. позичальник зобов'язаний сплатити комісію «За збільшення ліміту кредитної лінії» у сумі 525 000,00 гривень в термін до 01.10.2013 року.

28.03.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір №8 відповідно до п. 1.1 якого сторони домовились викласти підпункт 1.1.1 - 1.1.2 пункту 1.1 статті 1 договору в наступній редакції:

« 1.1.1. Надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «транш», а у сукупності - «транші», в межах максимального ліміту заборгованості 17 493 749,94 доларів США, (надалі за текстом - «максимальний ліміт заборгованості») з наступним графіком зменшення максимального ліміту заборгованості:

№ періоду Дата встановлення лімітуЗагальний ліміт заборгованості (дол. США)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 1)Ліміт заборгованості (Структура фінансування 2)
101.04.201417 493 749,942 493 749,9415 000 000,00
201.05.201417 355 208,272 355 208,2715 000 000,00
301.06.201417 216 666,602 216 666,6015 000 000,00
401.07.201417 078 124,932 078 124,9315 000 000,00
501.08.201417 939 583,261 939 583,2615 000 000,00
601.09.201417 801 041,591 801 041,5915 000 000,00
701.10.201417 662 499,921 662 499,9215 000 000,00
801.11.201417 523 958,251 523 958,2515 000 000,00
901.12.201412 385 416,581 385 416,5810 000 000,00
1001.01.20151 246 874,911 246 874,910
1101.02.20151 108 333,241 108 333,240
1201.03.2015969 791,57969 791,570
1301.04.2015831 249,90831 249,900
1401.05.2015692 708,23692 708,230
1501.06.2015554 166,56554 166,560
1601.07.2015415 624,89415 624,890
1701.08.2015277 083,22277 083,220
1801.09.2015138 541,55138 541,550
1908.10.2015 0,000

та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом до 08 жовтня 2015 року включно, на умовах визначених цим договором. Позичальник зобов'язаний повертати заборгованість за кредитом таким чином, щоб вона в будь-який момент не перевищувала вказаний в цьому пункті та п. 1.1.2 договору ліміт заборгованості.

1.1.2. обмеження лімітів

1.1.2.1. Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку максимального ліміту заборгованості, з урахуванням вільного ліміту заборгованості за кожною структурою, що розраховується як різниця між розміром ліміту заборгованості (структура фінансування 1) вказаного в графіку зазначеного в п. 1.1.1. цього договору для траншів кредиту, що видаються в межах структури 1 та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту в рамках структури 1, а також як різниця між розміром ліміту заборгованості (структура фінансування 2) вказаного в графіку зазначеного в п. 1.1.1. цього договору для траншів кредиту, що видаються в межах структури 2 та сумою фактичної заборгованості за раніше наданими траншами кредиту в рамках структури 1.

Транші кредиту надаються до 31.12.2014 року.

1.1.2.2. Незважаючи на викладене вище максимальний ліміт заборгованості для відповідної структури обмежується сумою, яка дозволяє виконання встановлених пунктом 1.3.8.1. коефіцієнтів покриття.

1.1.2.3. Вивільнення з під застави 25% акцій ПАТ «ТАКО» можливе не раніше надання в заставу товарного зерна з коефіцієнтом покриття 1,3 (одна ціла три десятих) без ПДВ, відносно ліміту кредитування виданого за структурою 2.».

Відповідно до п. 2 Додаткового договору №8 сторони погодили, що за внесення змін до договору згідно цього додаткового договору №8 від 28 березня 2014 р. позичальник зобов'язаний сплатити комісію у сумі 900 000,00 гривень в термін до 01.10.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що у зв'язку з неналежним виконанням позивачем своїх зобов'язань за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012р. та додаткових договорів до нього, 06.12.2014р. ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернулось до позичальника (ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана») з вимогою про усунення порушень умов Кредитного договору №08.42-186/30429 від 05.12.2014р., в якій просило протягом тридцяти робочих днів з дати отримання даної вимоги виконати взяті на себе зобов'язання за Договором кредиту (з урахуванням всіх змін та доповнень до нього), щодо сплати грошових коштів у розмірі 18 022 429,47 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 28.11.2014р. становить 269 782 594,78 грн.

Відправка вказаної вимоги та отримання її позивачем підтверджується описом вкладення у цінний лист, реєстром на відправку цінної кореспонденції в ВЗ-150, списком згрупованих поштових відправлень №554, фіскальним чеком №9770 та повідомленнями про вручення поштових відправлень №861 (№786) та №888 (№816) згідно яких вимоги отримані позивачем 11.12.2014 р.

Проте, позивач залишив вказану вимогу без відповіді та без задоволення.

Зважаючи на невиконання ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» вимоги ПАТ «УКРСОЦБАНК» про виконання взятих на себе грошових зобов'язань за Договором кредиту, відповідач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. із заявою про вчинення виконавчого напису вих. №08.42-186/84.56 від 17.01.2015 р., в якій просив вчинити виконавчий напис на Договорі про надання відновлювальної кредитної лінії № 06.10-15/11 від 09.10.2012р. (зі змінами та доповненнями) про стягнення з ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» на користь ПАТ «УКРСОЦБАНК» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16 815 942,38 грн. доларів США (еквівалент за курсом НБУ станом на 28.11.2014 р. з розрахунку 1496,9269 грн. за 100 доларів США - 251 722 364,97 грн.).

17.01.2015р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Інною Леонтіївною було вчинено виконавчий напис №31, яким запропоновано стягнути суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 251 722 364,97 грн., що за курсом НБУ станом на 28.11.2014 р. (з розрахунку 1496,9269 грн. за 100 доларів США) є еквівалентом 16 815 942,38 долара США з боржника - Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана».

Зазначена сума була надана Публічним акціонерним товариством «УКРСОЦБАНК» Приватному акціонерному товариству «Технологічна аграрна компанія об'єднана» на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру використання на підставі Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012р. з наступними змінами та доповненнями, укладеного між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана».

Відповідно до спірного виконавчого напису за рахунок стягнення заборгованості, запропоновано задовольнити вимоги ПАТ «УКРСОЦБАНК» за тілом кредиту у розмірі 251 722 364 (двісті п'ятдесят один мільйон сімсот двадцять дві тисячі триста шістдесят чотири) грн. 97 коп., що за курсом НБУ станом на 28.11.2014 р. (з розрахунку 1496,9269 грн. за 100 доларів США) є еквівалентом 16 815 942,38 (шістнадцять мільйонів вісімсот п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок два) долари США, а також витрати по вчиненню виконавчого напису нотаріуса в сумі 24 000,00 (двадцять чотири тисячі) грн.

Строк за який проводиться стягнення: з 02.05.2014р. по 12.01.2015р.

Не погоджуючись із законністю вказаних дій, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Відповідно до приписів ст. ст. 11, 15 Цивільного кодексу України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи з приписів частини другої статті 50 Закону України «Про нотаріат», право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до п. 8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р. «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом, вирішуються господарським судом за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо суб'єктний склад сторін відповідного спору відповідає приписам статті 1 ГПК. При цьому за змістом статей 1, 2, 18, 22, 27 ГПК, статей 1 і 3 названого Закону нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а залучається до участі в ньому як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача.

Отже, з аналізу вищенаведених норм законодавства вбачається, що суд може захистити порушене право, зокрема, шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Водночас слід мати на увазі, що до господарського суду не можуть оскаржуватися дії нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права, заснованого на приписах цивільного чи господарського законодавства.

Таким чином, господарські суди не перевіряють правильність виконавчого напису з позиції законності дій приватного нотаріуса при його вчиненні, оскільки нотаріус не може бути відповідачем у господарському процесі, а дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт підлягають окремому оскарженню до суду.

Предметом доказування у господарських спорах даної категорії за загальним правилом є обставини, які свідчать про існування правових підстав для вчинення виконавчого напису, зокрема, існування у боржника відповідного боргу перед кредитором та того, чи допускається у спірних правовідносинах застосування вказаного досудового способу вирішення спорів.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1.1 розділу 3 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Відповідно до п. 3.1 розділу 1 глави 16 вказаного Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на підставі виконавчих написів.

Згідно п. п. 3.2, 3.5 розділу 3 глави 16 Порядку про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172, і при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку.

Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99р., для одержання виконавчого напису у зв'язку з наявністю заборгованості за Кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що до заяви про вчинення виконавчого напису вих. №08.42-186/84.56 від 17.01.2015р., копія якої наявна в матеріалах справи, відповідачем було додано: Договір про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012р. з додатковими угодами, засвідчені банком виписки з рахунку ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана», копії заяв ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» на отримання (перерахування коштів) за Кредитним договором №06.10-15/11 від 09.10.2012р., довідку про отримані та погашені ПрАТ «Технологічна компанія об'єднана» грошові кошти за Кредитним договором в період з 09.10.2012р. по 08.12.2014р., копію реєстру на відправку цінної кореспонденції в ВЗ-150 від 06.12.2014р., копію списку №554 згрупованих поштових відправлень з доказами направлення, копію вимоги вих. №08.42-186/30429 від 05.12.2014р. на ім'я ПрАТ «Технологічна компанія об'єднана» з доказами направлення, копію повідомлення про вручення поштового відправлення, розрахунок заборгованості за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012р. станом на 28.11.2014р., копію витягу з ЄДРПОУ по ПАТ «УКРСОЦБАНК», копію витягу з ЄДРПОУ по ПрАТ «Технологічна компанія об'єднана», копію довіреності представника ПАТ «УКРСОЦБАНК» та копію паспорту представника ПАТ «УКРСОЦБАНК».

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що для вчинення спірного виконавчого напису були надані всі необхідні документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника і встановлюють прострочення виконання зобов'язання, тоді як боржником не доведено необґрунтованості розміру заборгованості, зазначеного у виконавчому написі нотаріуса.

У той же час, за змістом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому саме позивач повинен довести відсутність заборгованості за Кредитним договором, якщо ним оспорюється визначена нотаріусом сума боргу.

Із змісту позовної заяви вбачається, що позивачем оспорюється не факт наявності у нього заборгованості, а її розмір, при цьому власного контррозрахунку на спростування відомостей, наданих банком на підтвердження розміру кредитної заборгованості та суми визначеної нотаріусом у виконавчому написі позивачем не подано.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 25.09.2014р. у справі №910/1339/13.

Крім того, в позовній заяві позивач зазначив, що у вимозі про усунення порушень умов Договору, яка була направлена відповідачем позичальнику (позивачу), та у виконавчому написі визначені різні суми боргу, а тому сума до стягнення, зазначена у виконавчому написі, не може вважатися безспірною.

З урахуванням пояснень відповідача та доказів надання і погашення кредиту, які наявні в матеріалах справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що у вимозі про усунення порушень умов Договору, яка направлялась позичальнику, розрахована сума заборгованості останнього за Кредитним договором в розмірі 18 022 429,47 дол. США (структура фінансування 1 + структура фінансування 2), яка включає в себе заборгованість по тілу кредиту, нараховані та несплачені проценти, а також штрафні санкції, що підлягають сплаті позичальником на користь відповідача відповідно до умов Кредитного договору. У виконавчому написі сума до стягнення є меншою та визначена в розмірі 16 815 942,38 дол. США (еквівалент за курсом НБУ - 251 722 364,97 грн.), що становить лише заборгованість по тілу кредиту за Кредитним договором (структура фінансування 1 + структура фінансування 2).

При цьому, місцевим господарським судом вірно не прийняті до уваги посилання позивача на розмір заборгованості визначений відповідачем у справах №910/28683/14 та №910/2314/15-г, оскільки по-перше, з позовною заявою б/н від 03.02.2015р. про стягнення з ПрАТ «Технологічна компанія об'єднана» заборгованості за Кредитним договором у розмірі 18 684 074,98 грн., ПАТ «УКРСОЦБАНК» звернулось до суду після вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, а тому розмір заборгованості ПрАТ «Технологічна компанія об'єднана» визначається судом у межах розгляду справи №910/2314/15-г, а не даної справи предметом розгляду якої є правомірність вчиненого виконавчого напису.

По-друге, предметом розгляду справи №910/28683/14 є звернення стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки від 15.10.2012 р. укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ІНКОН» та визнання права власності на нежитлові приміщення, вирішення якої також не впливає на правомірність вчиненого виконавчого напису.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість вимоги позивача про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 17.01.2015 р. та зареєстрованого в реєстрі за №31, які позивачем належними та допустимими доказами не доведені, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи позивача щодо необґрунтованої відмови місцевим господарським судом у задоволенні заяви про застосування заходів забезпечення позову, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Згідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених ст. 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивач не надав жодних доказів на підтвердження того факту, що за час провадження у справі спірне майно відповідача може зникнути, може бути відчуженим, що в результаті зробить неможливим або утруднить виконання рішення господарського суду у даній справі, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про застосування заходів забезпечення позову.

Крім того, враховуючи положення ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про судовий збір», колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки заяву про застосування заходів забезпечення позову розглянуто судом, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1 827,00 грн. за її розгляд відшкодуванню та поверненню не підлягає.

Щодо посилань позивача на наявність підстав для зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи № 910/6328/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана» до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсним Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012р., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Відповідно до п. 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.11.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами перших інстанцій» статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовні та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у даній справі є визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 31 на Договорі про надання відновлювальної кредитної лінії № 06.10-15/11 від 09.10.2012р. (зі змінами та доповненнями), яким запропоновано стягнути суму заборгованості за тілом кредиту в розмірі 251 722 364,97 грн., що за курсом НБУ станом на 28.11.2014р. (з розрахунку 1496,9269 грн. за 100 доларів США) є еквівалентом 16 815 942,38 долара США з боржника - Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана».

Водночас у справі № 910/6328/15-г Господарського суду міста Києва за позовом Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана» заявлено вимоги про визнання недійсним Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012р.

З огляду на наявні матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що господарський суд при розгляді даної справи може самостійно встановити обставини, які будуть розглядатись судом у справі № 910/6328/15-г за позовом Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана» до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК» про визнання недійсним Договору про надання відновлювальної кредитної лінії №06.10-15/11 від 09.10.2012р., у зв'язку з чим вирішення Господарським судом міста Києва спору у справі № 910/6328/15-г не перешкоджає розгляду справи № 910/5386/15-г та не є підставою для зупинення провадження у справі № 910/5386/15-г згідно ч. 1 ст. 79 ГПК України.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення від 17.04.2015р.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 85, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2015р. у справі № 910/5386/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2015р. у справі №910/5386/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/5386/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Є.Ю. Шаптала

С.А. Гончаров