ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2015 р.Справа № 922/3234/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 67524,36 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Вусо» звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування в сумі 67524,36 грн., з яких 48828,56 грн. страхового відшкодування, інфляційні втрати та 3% річних в сумі 18695,80 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 червня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 24 червня 2015 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 15.06.2015 року позивач надав клопотання (вх. № 24398), в якому просить суд проводити розгляд справи без участі позивача, у зв`язку з його неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника позивача у судові засідання через територіальну віддаленість місцезнаходження юридичного відділу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 13.07.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 13.07.2015 року не з`явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, документів, витребуваних судом, не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про вручення.

Представник відповідача в судове засідання 13.07.2015 року не з'явився, документів, витребуваних судом та відзиву на позовну заяву, не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось на адресу суду з відміткою про вручення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 червня 2015 року сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи це, враховуючи також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

11.08.2014 року в м. Харкові по вул. Сумській, 74 сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля Fiat Linea, державний реєстраційний номер АХ6527НА під управлінням Скиби Дмитра Анатолійовича, та автомобіля Mazda3, державний реєстраційний номер АХ1113СК під управлінням водія Соболєва Юрія Олеговича. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований ПрАТ "СК "Вусо" автомобіль.

Майнові інтереси власника автомобіля Fiat Linea, д/н АХ6527НА були застраховані ПрАТ "СК "Вусо" (позивач) за договором добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 13.12.2013 року, у відповідності до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в межах страхової суми.

Статтею 979 Цивільного кодексу України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Вищезазначена дорожньо - транспортна пригода сталася з вини водія Соболєва Юрія Олеговича, що підтверджується довідкою ДАІ у Дзержинському районі м. Харкова № 943061 та Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2014 року по справі № 638/14932/14-п, якою визнано Соболєва Ю.О. винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ст. 124 КпАП України (а.с. 14-15).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

12.08.2014 року страхувальником було подано позивачу заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 19).

Характер та обсяг отриманих збитків в результаті ДТП підтверджується звітом № 14/9/755/622025 по визначенню вартості відновлювального ремонту від 16.09.2014 року, складеного ФОП Прохоровим К.М. (свідоцтво В00 № 163112 від 02.04.2003 року), розмір матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Fiat Linea, д/н АХ6527НА становить: 64330,41 грн.

Як вбачається зі звіту позивача №4956-20 від 10.09.2014 року, сума збитків складає 62622,30 грн. та сума страхового відшкодування складає 48828,56 грн.

22.09.2014 року на підставі звіту від 10.09.2014 року та на виконання договору страхування від 13.12.2013 року, позивачем було складено страховий акт № 3867-02, згідно з яким сума страхового відшкодування складає 49828,56 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 10760 від 22.09.2014 року, позивачем було здійснено виплату страхувальнику в сумі 49828,56 грн. (а.с. 34).

Як зазначає у своїй позовній заяві позивач, цивільна відповідальність Соболєва Ю.О. на момент настання страхової події була застрахована в ПАТ "Харківська муніципальна страхова компанія" (відповідач) за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/1099704, яким передбачено ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну потерпілого в сумі 50000,00 грн., та франшизу в сумі 1000,00 грн.

На підставі наведеного, 01.10.2014 року позивачем було направлено на адресу відповідача регресну вимогу за № 4342 (а.с. 36) про виплату страхового відшкодування на підставі ст. 27 ЗУ "Про страхування" в сумі 49828,56 грн.

Станом на момент подачі позову, відповідачем не було здійснено виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутись до суду з позовом про стягнення 48828,56 грн. (без урахування франшизи в сумі 1000,00 грн. відповідно до ст. 9 Закону України „Про страхування" та ст. 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з яким страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, крім випадків відшкодування шкоди, завданої життю та/або здоров'ю потерпілих).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно ст. ст. 3-5 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (надалі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За приписами п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки винна особа у ДТП має поліс страхування цивільно-правової відповідальності, а отже, відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Тобто, обов'язок відшкодувати шкоду замість винуватця у заподіянні такої шкоди, несе Страховик (Відповідач) в межах встановлених лімітів відповідальності та в порядку ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне зазначено і в ст. 27 Закону України "Про страхування", згідно з якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Виходячи із цього, відповідальною особою в розумінні ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 Цивільного Кодексу України, в силу положень ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" є саме Відповідач.

Відповідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень .

Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позовних вимог, суд приходить до висновку про те, що позивачем доведено наявність передбачених Законом умов для стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача 48828,56 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 18129,92 грн. інфляційних втрат та 565,88 грн. 3% річних, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимоги про стягнення 3% річних в сумі 565,88 грн. та інфляційний втрат в сумі 18129,92 грн. заявлені позивачем обґрунтовано, доведені матеріалами справи, вірно нараховані та підлягають задоволенню

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача.

На підставі ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 625, 993, 1188 ЦК України, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, п. 4 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 63, ) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Вусо" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, п/р 0761 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, ) 48828,56 грн. страхового відшкодування, 18129,92 грн. інфляційних втрат, 565,88 грн. 3% річних та 1827,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.07.2015 р.

Суддя Н.С. Добреля

922/3234/15