ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р.Справа № 922/869/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Омельченко К.А.

розглянувши справу

за позовом Прокурор Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави в особі Державна екологічна інспекція у Харківській області , Харківська міська рада Харків
до ТОВ"ВК "Алмаз", м.Харків
про стягнення збитків в сумі 506 653,20 грн. за участю прокуратури Харківської області
за участю сторін:

прокурор - Бондар В.В.

1 позивач -Полухін А.В.

2 позивача - не з*явився

відповідач - Аббасов Т.Ф.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м. Харкова звернувся д суду з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ "Виробнича компанія "Алмаз" ( надалі - відповідача) на користь держави збитки, заподіяні внаслідок засмічення земельної ділянки в розмірі 506653,20 грн.

Позов обґрунтований ст.ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. ст. 43, 44 Закону України "Про відходи", ст. 1166 ЦК України. Витрати по оплаті судового збору прокурор просить суд покласти на відповідача.

Представник 1-го позивача (Державна екологічна інспекція у Харківській області) у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Другий позивач (Харківська міська рада) про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, але в судове засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в позові відмовити, посилаючись на те, що Державним інспектором не визначено власника відходів, так при складанні акта №570/01-04/06-0927 не зафіксовано наявність твердого покриття. В той час, коли наявність твердого покриття зафіксовано відповідно до технічного звіту про інженерно-технічні вишукування по фіксації твердого покриття на території по пр. Ілліча, 118-Б у м. Харкові. Крім того, розрахунок у претензіях зроблений з посиланням на нормативно-правовий акт, дію якого було зупинено у зв'язку з не відповідністю вимогам діючого законодавства та принципам державної регуляторної політики, розрахунок заподіяної шкоди зроблений всупереч загальним нормам відшкодування шкоди, у зв'язку з тим, що, відповідно до наданих розрахунків, збитки від заподіяної шкоди перевищують вартість земельної ділянки. Крім того, позивач, не надав до матеріалів справи припис про приведення ділянки до санітарно - екологічного стану, з зазначенням строку їх виконання.

Оскільки, відповідно до вимог чинного законодавства акт перевірки не є рішенням суб'єкта владних повноважень та не зумовлює будь-яких прав та обов'язків для осіб, робота яких перевіряється, а тому його висновки не можуть бути предметом спору. Акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення вимог законодавства суб'єкта господарювання, документом, на підставі якого приймається рішення контролюючого органу, а тому оцінка акта може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

За клопотанням відповідача провадження у справі було зупинено до розгляду Харківським окружним адміністративним судом справи № 820/2065/15 за позовом ТОВ "Виробнича компанія "Алмаз" до Державної екологічної інспекції в Харківській області про визнання протиправними дій, вимог та їх скасування.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачам та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ВК "Алмаз" діє на підставі Статуту, зареєстрованого виконавчим комітетом Харківської міської ради.

Відповідно до наказу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 16.04.2014р. №570/01-04 «Про проведення планового заходу (перевірки) ТОВ "Виробнича компанія "Алмаз» Державною екологічною інспекцією здійснено планову перевірку дотримання природоохоронного законодавства ТОВ "Виробничої компанії "Алмаз" в термін з 18 .04 , 22-25.04, 28-30.04,05.05.2014 року ( а.с.20- 21).

За результатами проведеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №570/01-04/06-09, у якому, зокрема, зазначено, що в ході перевірки при натуральному обстеженні було виявлено розміщення будівельних відходів, відходів металобрухту, скла, пластику , твердих побутових відходів на земельній ділянці без твердого покриття, що зафіксовано відповідним актом обстеження засміченої земельної ділянки (додається). Акт підписаний державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища та керівником суб*єкта господарювання Аббасовим Т.Ф. (а.с.22- 31).

Як пояснив позивач, ТОВ "Виробнича компанія "Алмаз" використовує земельну ділянку загальною площею 0,4828 га за адресою: м. Харків, пр. Ілліча, 118-Б. Документи, що посвідчують право користування зазначеною земельною ділянкою під час перевірки не представлено. Чим порушено ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища";

Як встановлено актом перевірки, при натурному обстеженні виробничих приміщень було виявлено , що ТОВ "Виробнича компанія "Алмаз" в ході своєї діяльності використовує наступне обладнання: штампований прес - 4 од. (під час перевірки не працювали), токарний станок, гільйотина, вигинальний станок - 2 од., угловисічний станок, пробивний станок. Дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами відсутній. Чим порушено ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря";

При натуральному обстеженні території підприємства за адресою: м. Харків пр. Ілліча 118 Б, було виявлено засмічення земельної ділянки, а саме розміщення відходів металобрухту (площею 16,2 м2, висотою 1,3 м), відходів пластику, плітки та будівельні відходи (площею 87,0 м2 висотою 0,9 м), будівельних відходів (площею 11,0 м2, висотою 0,8 м) та відходів скла, відпрацьованих шин, твердих побутових відходів (площею 15,0 м2, висотою 1,0 м) на земельній ділянці без твердого покриття, що зафіксовано відповідним додатком до акту. Чим порушено ст. 17 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 35 Закону України "Про охорону земель";

Статична звітність про відходи за формою 1- відходи не здається. Чим порушено ст. 17 Закону України "Про відходи";

Паспортизація та інвентаризація відходів відсутня. Чим порушено ст. ст. 24, 26 Закону України "Про відходи";

Облік відходів та пакувальних матеріалів за формою 1-ВТ не ведеться. Чим порушено ст. 17 Закону України "Про відходи";

В ході діяльності ТОВ "ВК" Алмаз" утворюються відходи у зв'язку з відсутністю паспортизації та інвентаризації відходів, визначити склад відходів, а також питомий показник утворення відходів не є можливим. Дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами (або декларація про утворення відходів) відсутній. Чим порушено ст. ст. 17, 32, 33 Закону України "Про відходи";

Відповідно до додатку №1 до акту будівельні відходи металобрухту, пластику, плівки, зіпсованої шини, тверді побутові відходи були розташовані на 4 земельних ділянках, а саме:

на земельній ділянці №1 довжина 6,0 м, ширина 2,7 м, товщина шару відходів 1,3 м, об'єм 21,06 площа 16,2 м;

на земельній ділянці №2 довжина 8,7 м, ширина 10,0 м, товщина шару відходів 0,9 м, об'єм 78,3 площа 87,0 м;

на земельній ділянці №3 довжина 4,4 м, ширина 2,5 м, товщина шару відходів 0,8 м, об'єм 8,8 площа 11,0 м;

на земельній ділянці №1 довжина 5,0 м, ширина 3,0 м, товщина шару відходів 1,0 м, об'єм 15,0 площа 15,0 м.

В акті обстеження засміченої земельної ділянки від 18.04.2014р. зазначено, що інспектором було проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: м. Харків, пр. Ілліча, 118-Б. Обстеження земельної ділянки проведено у зв'язку з засміченням її твердими побутовими відходами, склом, металобрухтом, побутовими відходами. Також зазначено, що за результатами обстеження було встановлено розміщення відходів скла, металобрухту, поліетилену, твердих побутових відходів на земельний ділянці без твердого покриття. Розміри звалищ становлять: 1) 16,2 м.2,об*єм 21,06 м3, 2) 87 м2,об*єм 78,3 м3 3) 11м2,об*єм 8,8 м3, 4) 15м2,об*єм 15 м3 В додатку до акту № 1 вказані параметри засмічення ( а.с.31).

Про що, складено протокол про адміністративне порушення № 001623 від 19.06.2014 року та постанову про накладення адміністративного стягнення від 19.06.2014 року за № 06-23-349 ( а.с.32-33).

Так, на підставі вказаного акта перевірки, Державною екологічною інспекцією у Харківській області було складено наступні претензії:

- претензію №169 від 26.09.2014р., у якій зазначено, що у зв'язку з розміщенням будівельних відходів площею 11,00 м2, висотою 0,8 м на земельній ділянці без твердого покриття, що є порушенням ст. 17 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 35 Закону України "Про охорону земель", державі заподіяно матеріальну шкоду на суму 24022,35грн., яку розраховано по "Методиці визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27 жовтня 1997 р. № 171 (у редакції наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 4 квітня 2007 р. №149). У зв'язку з викладеним Державна екологічна інспекція у Харківській області пропонує ТОВ "ВК "АЛМАЗ" відшкодувати шкоду заподіяну державі на загальну суму 24022,35 грн.;

- претензію №170 від 26.09.2014 р., у якій зазначено, що у зв'язку з розміщенням відходів скла, відпрацьованих шин, твердих побутових відходів площею 15,0 м2, висотою 1,0 м на земельній ділянці без твердого покриття, що є порушенням ст. 17 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 35 Закону України "Про охорону земель", державі заподіяно матеріальну шкоду на суму 43 677,0 грн., яку розраховано по "Методиці визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27 жовтня 1997 р. № 171 (у редакції наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 4 квітня 2007 р. № 149). У зв'язку з викладеним Державна екологічна інспекція у Харківській області пропонує ТОВ "ВК "АЛМАЗ" відшкодувати шкоду заподіяну державі на загальну суму 43677,0 грн.;

- претензію №171 від 26.09.2014 р., у якій зазначено, що у зв'язку з розміщенням відходів пластику, плівки та будівельних відходів площею 87,00 м2, висотою 0,9 м на земельній ділянці без твердого покриття, що є порушенням ст. 17 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 35 Закону України "Про охорону земель", державі заподіяно матеріальну шкоду на суму 379 989,90 грн., яку розраховано по "Методиці визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27 жовтня 1997 р. N 171 (у редакції наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 4 квітня 2007 р. N 149). У зв'язку з викладеним Державна екологічна інспекція у Харківській області пропонує ТОВ "ВК "АЛМАЗ" відшкодувати шкоду заподіяну державі на загальну суму 379 989,90 грн.;

- претензію №172 від 26.09.2014 р., у якій зазначено, що у зв'язку з розміщенням відходів металобрухту площею 16,2 м2, висотою 1,3 м на земельній ділянці без твердого покриття, що є порушенням ст. 17 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 35 Закону України "Про охорону земель", державі заподіяно матеріальну шкоду на суму 58 963,95 грн., яку розраховано по "Методиці визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", яка затверджена наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27 жовтня 1997 р. № 171 (у редакції наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 4 квітня 2007 р. №149). У зв'язку з викладеним, Державна екологічна інспекція у Харківській області пропонує ТОВ "ВК "АЛМАЗ" відшкодувати шкоду заподіяну державі на загальну суму 58 963,95 грн.

Дані розрахунки разом з претензіями про сплату шкоди у добровільному порядку надіслано на адресу відповідача. Однак, відповідач в добровільному порядку нараховані суми шкоди не сплатив, що і стало підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, у даній справі, суд виходить з наступного.

12.02.2015р. Прокуратура Жовтневого району міста Харкова в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Харківській області та Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Виробнича компанія "Алмаз" про стягнення з нього шкоди, завданої засміченням земельних ділянок, на суму 506653,20 грн. (а.с.3-11).

Статтею 96 Земельного кодексу України на землекористувачів покладено обов'язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Відповідно до статті 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі при здійсненні господарської діяльності зобов'язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів, забезпечувати захист земель, у тому числі, від засмічення.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про відходи" будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення, є відходами.

Вимоги щодо зберігання та видалення відходів встановлені статтею 33 Закону України "Про відходи". Так, згідно з приписами частини 4 статті 33 Закону України "Про відходи" зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання.

Відповідно до частини 7 статті 33 Закону України "Про відходи" забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, у інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України.

Частиною 2 статті 46 Закону України "Про охорону земель" на підприємства, установи, організації, а також громадян, діяльність яких пов'язана з накопиченням відходів, покладено обов'язок забезпечувати своєчасне вивезення відходів на спеціальні об'єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.

Заборону ведення будь-якої господарської діяльності, пов'язаної з утворенням відходів, без одержання від спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів закріплено нормами статті 32 Закону України "Про відходи".

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про відходи» суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані: запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях.

Стаття 43 Закону України "Про відходи" закріплює, що підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з статтею 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

У відповідності до приписів статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, шкода, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, вина, і за відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Підставою для звернення прокурора з позовом стало вчинення ТОВ "Виробнича компанія "Алмаз" правопорушення (засмічення землі), зафіксованого у складеному інспектором акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами № 570/01-04/06-09.

Разом з тим, Державною екологічною інспекцією у Харківській області Міністерства охорони навколишнього природного середовища України згідно із Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (наказ Мінприроди України від 27.10.1997р. № 171, що зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 р. за 285/2725) зі змінами до неї (наказ Мінприроди України від 04.04.2007р. № 149, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.04.2007 р. за № 422/13689) було здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної відповідачем внаслідок засмічення земель, за яким розмір такої шкоди складає 506653,20 грн.

Відповідно до пункту 3.3 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України 27.10.1997р. N171 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 р. за N 285/2725 факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Відповідно до пунктів 4.9, 4.13, 4.20 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №464 від 10.09.2008р., державний інспектор проводить перевірку об'єкта в присутності керівника господарювання або уповноважених ним осіб. За результатами проведеної планової або позапланової перевірки, в тому числі спільно з іншими органами державного нагляду (контролю) державним інспектором складається уніфікований акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, що містить перелік питань для здійснення планових заходів державного нагляду (контролю), залежно від ресурсу, що перевірявся. В останній день перевірки два примірники акта перевірки підписуються державними інспекторами, які проводили перевірку, і всіма членами комісії (якщо перевірка проводилась комісією), керівником або уповноваженою особою суб'єкта господарювання. Якщо суб'єкт господарювання не погодився з актом, він підписує акт із зауваженнями. Зауваження суб'єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід'ємною частиною акта перевірки. У разі відмови суб'єкта господарювання підписати акт, про це зазначається в акті перевірки.

У п.1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання природоохоронного законодавства зазначено, що акт перевірки це - документ, який є, зокрема, носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища та його дотримання.

Пунктом "а" частини 1 статті 42 Закону України "Про відходи" встановлено, що особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть зокрема цивільну відповідальність за порушення встановленого порядку поводження з відходами, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров'я людини та економічних збитків.

Згідно з пунктом 3.2 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пунктів 5.1,5.2 Методики розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт засмічення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення. Основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена.

Довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, надало Управління Держземагенства у м. Харкові № 4012/08 від 27.08.2014 року , в якому йдеться посилання на вирішення питання щодо категорії земельної ділянки, яка не визначена позивачем. ( а.с.43).

Як зазначалось вище, згідно акту обстеження категорію та цільове призначення земель, які перебувають у користуванні відповідача , Державною екологічною інспекцією у Харківській області не визначено, а отже розрахунок завданих збитків здійснений з порушенням вимог Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.10.1997р. N171 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.05.1998 р. за N 285/2725 .

Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Пунктами 1.2 та 1.3 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, передбачено, що ця Методика встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб'єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, і поширюється на всі землі України незалежно від форм їх власності. Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Відповідно до пункту 3 цієї Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Аналіз викладених вище нормативних приписів надає суду підстави для висновку про те, що при вирішенні питання щодо наявності шкоди суд повинен обов'язково встановити, а прокурор та позивачі повинні довести, не лише сам факт засмічення земельної ділянки відповідачем, а і той факт, що таке засмічення призвело або могло призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

При цьому відповідач надав до суду належні та допустимі докази того, що земельна ділянка, на якій було виявлено сміття, була заасфальтована.

При цьому ані прокурором, ані позивачами не надано до суду жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зафіксовані в актах дії відповідача (засмічення земельних ділянок) призвели або могли призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

За таких обставин суд вважає, що прокурором та позивачами не доведено факту заподіяння відповідачем шкоди внаслідок засмічення земельних ділянок. Це, в свою чергу, означає, що в діях відповідача відсутній склад цивільного правопорушення, тому підстави для притягнення відповідача до цивільної відповідальності відсутні.

Суд зазначає, що визначення розмірів шкоди внаслідок засмічення земель здійснюється відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (далі Методика), якою передбачено:

5.1. Розміри шкоди обчислюються уповноваженими особами, що здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства, на основі актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт засмічення земель, протягом шести місяців з дня виявлення порушення.

5.2. Основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена.

5.3. Відходи, що спричинили засмічення земельної ділянки, класифікуються за 4 класами небезпеки згідно з ДСанПіН 2.2.7.029-99 "Державні санітарні правила і норми. Гігієнічні вимоги щодо поводження з промисловими відходами та визначення класу їх небезпеки для здоров'я населення", що затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.99 N 29, чинними нормативними документами у сфері поводження з відходами (додаток 5).

5.4. Віднесення відходів, що спричинили засмічення земельної ділянки, до категорії небезпечних (токсичних) відходів здійснюється у відповідності до чинних нормативних документів у сфері поводження з відходами, затверджених у встановленому порядку, переліків небезпечних (токсичних) відходів тощо.

5.5. Розмір шкоди внаслідок засмічення земель визначається за формулою 6: Р ШЗ = А х Б х Г 03 х П ДЗ х К 33 х К НВ х К ЕГ, (6) де

Р ШЗ - розмір шкоди від засмічення земель, грн.;

А - питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Б - коефіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 10, а небезпечними (токсичними) відходами - 100.

Г 03 - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазнала засмічення, грн./м 2;

П ДЗ - площа засміченої земельної ділянки, м 2;

К 33 - коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами, який визначається за додатком 6;

К НВ - коефіцієнт небезпеки відходів, який визначається за додатком 5;

К ЕГ - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

Клас небезпеки відходів розраховувався до 20 вересня 2014 року відповідно до ДСанПіН 2.2.7.029-99 "Гігієнічні вимоги поводження з промисловими відходами та визначення їх класу небезпеки для здоров'я населення" (розділ 5), затверджується органами МОЗ за погодженням з територіальними органами Мінприроди.

Однак, "Гігієнічні вимоги щодо поводження з промисловими відходами та визначення їх класу небезпеки для здоров'я населення" ДСанПіН 2.2.7.029-99, які затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 1 липня 1999 р. № 29, зупинено з 16 вересня 2014 року згідно з Повідомленням Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва від 20 вересня 2014 року.

Також, відповідно до Повідомлення від 20.09.2014 року Державною службою України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва було прийнято рішення № 33 від 15.07.2014 р. "Про необхідність усунення Міністерством охорони здоров'я України порушень принципів державної регуляторної політики згідно з вимогами Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" щодо визнання такою, що втратила чинність, постанови Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.99 р. №29 "Державні санітарні правила та норми 2. Комунальна гігієна. 2.7. Грунт, очистка населених місць, побутові та промислові відходи, санітарна охорона ґрунту. "Гігієнічні вимоги щодо поводження з промисловими відходами та визначення їх класу небезпеки для здоров'я населення" ДСанПіН 2.2.7.029-99", оскільки її норми не відповідають вимогам діючого законодавства та принципам державної регуляторної політики.

Отже, саме з цих підстав дія постанови Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.99 N 29 "Державні санітарні правила та норми 2. Комунальна гігієна. 2.7. Грунт, очистка населених місць, побутові та промислові відходи, санітарна охорона ґрунту. "Гігієнічні вимоги щодо поводження з промисловими відходами та визначення їх класу небезпеки для здоров'я населення" ДСанПіН 2.2.7.029-99", незареєстрованої в Міністерстві юстиції України, зупиняється з 16 вересня 2014 року.

При судовому розгляді встановлено, що складені 26 вересня 2014 року розрахунки заподіяної Державі матеріальної шкоди був проведений відповідачем уже після зупинення постанови Головного державного санітарного лікаря України від 01.07.99 р. № 29 "Державні санітарні правила та норми 2. Комунальна гігієна. 2.7. Грунт, очистка населених місць, побутові та промислові відходи, санітарна охорона ґрунту. "Гігієнічні вимоги щодо поводження з промисловими відходами та визначення їх класу небезпеки для здоров'я населення" ДСанПіН 2.2.7.029-99", незареєстрованої в Міністерстві юстиції України.

У відповідності до ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відшкодовується шкода, яка заподіяна у результаті забруднення навколишнього природного середовища й погіршенням якості природних ресурсів.

Однак, у Методиці встановлюється інше поняття, яке не передбачено діючим законодавством, а саме: "засмічення". Аналогічна думка викладена у статтях 17, 42 Закону України "Про відходи", мова йде про відповідальність тільки про забруднення - а не засмічування.

Відповідно до п. 3.2. Методики, землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Таким чином, відповідачу при складанні вищезазначених розрахунків необхідно було встановити факт того, що засмічення призвело або може призвести до забруднення навколишнього середовища, що в даному випадку відсутнє.

З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної державі внаслідок засмічення земельної ділянки, у розмірі 506653,20 грн. неправомірними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 6 «Про судове рішення» зазначено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1166, 1172 Цивільного кодексу України, ст. ст. 96, 211 Земельного кодексу України, ст. ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 42 Закону України "Про відходи", ст. ст. 1, 4, 4-3, 12, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 15.07.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова