ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.15р. Справа № 904/4088/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕБТРАНС-ЛОГІСТИК", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "ВТЛ-ГРУП", м. Дніпропетровськ

відповідача-2 приватного підприємства "СИ-ТРЕЙД", м. Одеса

про стягнення 36 468 грн. 70 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: Бірсан Є.М., представник, довіреність № б/н від 22.05.2014 року

від відповідача-1: представник не з'явився

від відповідача-2: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕБТРАНС-ЛОГІСТИК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "ВТЛ-ГРУП" та відповідача-2 приватного підприємства "СИ-ТРЕЙД" про стягнення 36 468 грн. 70 коп.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем-2 своїх зобов'язань за договором на транспортно-експедиційне обслуговування № 01-652-С від 25.10.2013р., в частині повної та своєчасної оплати послуг.

Вимоги щодо солідарної відповідальності відповідача-1 обґрунтовані тим, що за умов укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору поруки №15/02/2015 від 15.02.15р., останній взяв на себе зобов'язання, у випадку невиконання відповідачем-2 свого обов'язку передбаченого договором на транспортно-експедиційне обслуговування № 01-652-С від 25.10.2013р., солідарно відповідати перед позивачем за зобов'язаннями відповідача-2.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.05.2015 порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 28.05.2015р.

28.05.2015 року представник відповідача-1 до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду про порушення провадження у справі від 14.05.2015 року була направлена на адресу відповідача -1, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Генерала Пушкіна, буд. 26, кв. 141), з даної адреси до суду повернувся поштовий конверт з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання поштового відправлення. (а.с. 118,119).

Представник відповідача-2 до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду про порушення провадження у справі від 14.05.2015 року була направлена на адресу відповідача -2, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (65082, м. Одеса, провулок Некрасова, буд. 7, кв. 22), відомості щодо отримання ухвали господарського суду Дніпропетровської області про порушення провадження у справі від 14.05.2015 року відповідачем-2 у матеріалах справи відсутні.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2015 року, в зв'язку з неявкою представників відповідача-1,2, для повного та всебічного розгляду справи, розгляд справи відкладено на 11.06.2015р.

11.06.2015 року представник відповідача-1 до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача-2 до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвала суду була направлена на адресу відповідача-2, яка зазначена у спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (65082, Одеська область, м. Одеса, провулок Некрасова, буд. 7, кв. 22), з даної адреси до суду повернувся поштовий конверт з відміткою поштової установи, що за зазначеною адресою адресат не проживає. (а.с.126-127).

Представник позивача подав через канцелярію господарського суду супровідним листом довідку від 28.05.2015 року та письмові пояснення по справі. (а.с.128-131)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2015 року, в зв'язку з неявкою представників відповідача-1,2, для повного та всебічного розгляду справи, розгляд справи відкладено на 09.07.2015р.

09.07.2015 року представник відповідача-1 до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду були направлені на адресу відповідача -1, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Генерала Пушкіна, буд. 26, кв. 141), з даної адреси до суду повернувся поштовий конверт з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання поштового відправлення. (а.с. 137,137,141,142).

Представник відповідача-2 до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.145)

Представник позивача до судового засідання подав через канцелярію господарського суду Дніпропетровської області супровідним листом розрахунок позовних вимог. (а.с.147-150)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2015 року, в зв'язку з неявкою представників відповідача-1,2, для повного та всебічного розгляду справи, розгляд справи відкладено на 13.07.2015р.

13.07.2015 року представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-1 до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду були направлені на адресу відповідача -1, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Генерала Пушкіна, буд. 26, кв. 141).

Представник відповідача-2 до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду були направлені на адресу відповідача -2, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (65082, м. Одеса, провулок Некрасова, буд. 7, кв. 22).

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими змінами), на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою 13.05.2015 року, будь-яких клопотань про продовження строку розгляду справи від представників сторін до господарського суду не надходило, а тому двохмісячний строк розгляду спору спливає 13.05.2015 року.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки останній повідомлений про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

13.07.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕБТРАНС-ЛОГІСТИК" (позивач - експедитор) та приватним підприємством "СИ-ТРЕЙД" (відповідач-2 - замовник) укладено договір на транспортно-експедиційне обслуговування №01-652-С від 25.10.2013р., предметом якого є регулювання взаємовідносин між експедитором та замовником, які пов'язані із здійсненням транспортно-експедиційного обслуговування (ТЕО) по організації перевезень по території України, експортно-імпортних і транзитних вантажів автомобільним транспортом, з наданням інших послуг, узгоджених в замовленнях/доповненнях до даного договору, і які є невід'ємною частиною договору. (а.с. 15-18)

Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє до 31 грудня 2013 року. У разі, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну дії цього договору жодна зі сторін письмово не повідомила іншу сторону про намір припинити дію договору, цей договір вважається продовженим на тих же умовах на наступний рік. Аналогічний механізм пролонгації діє на всі наступні роки (п.11.1 договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, міжнародні автомобільні перевезення вантажів виконуються відповідно до положень діючих Конвенцій про міжнародні перевезення (Конвенція КДПВ зі змінами внесеними Протоколом від 5 липня 1978р., Конвенція МДП. Конвенція ДППНВ(ADR)), діючих на території України нормативних актів, а також відповідно до даного договору.

Доповнення та замовлення є невід'ємною частиною договору, якщо вони підписані і завірені фірмовими печатками з ідентифікаційним кодом з обох сторін, та мають пріоритетну силу над договором (п.2.3 договору).

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що вартість фрахту та інших послуг підтверджується у окремих замовленнях замовника, які є невід'ємною частиною даного договору і мають пріоритетну силу над ним.

Фактом отримання вантажу є прибуття вантажу у пункт призначення відповідно до підписаних замовлень та ТТП (п.5.2 договору).

Відповідно до п.5.3 договору, для оплати послуг експедитор повинен надавити всі необхідні документи (рахунок, акт виконаних робіт), якщо інше не зазначено в замовленні.

Оплати вартості кожного автомобільного перевезення проводиться замовником в національній грошовій одиниці України, у безготівковій формі. Термін сплати становить 3 банківські дні по факту доставки вантажу, якщо інше не зазначено в замовленні (п.5.4 договору).

Пунктом 5.5 договору, сторони узгодили, що вартість послуг експедитора - це різниця між вартістю перевезення, яка підтверджена замовленням та розміром витрат експедитора по залученню їм третіх осіб.

На виконання умов укладеного між сторонами, в період з 12.08.2014 року по 12.02.2015 р. між сторонами було укладено заявки-договори на загальну суму 1 743 267,70 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств позивача та відповідача-2. (а.с.19, 21, 23, 25, 27, 29, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67, 69, 71, 73, 75, 77, 79, 81)

Як зазначає позивач у позовній заяві, належним чином виконуючи свої зобов'язання за договором, позивач надав відповідачу-2 транспортно-експедиційні послуги, відповідно до заявок-договорів на загальну суму 1 743 267,70 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи міжнародними товарно-транспортними накладними (СМR), з відмітками вантажоодержувача про тримання товару (а.с.20, 22, 24, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82).

Позивач у позовній заяві зазначає, що в порушення взятих на себе зобов'язань, відповідач-2 за надані позивачем послуги розрахувався частково, у загальному розмірі 1706799 грн. 00 коп.

Станом на час звернення позивача до господарського суду заборгованість відповідача-2 перед позивачем складає 36468 грн. 70 коп., що і є предметом даного спору.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання згідно умов договору, виконав належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи міжнародними товарно-транспортними накладними (СМR), з відмітками вантажоодержувача про тримання товару, які містяться в матеріалах справи (а.с.20, 22, 24, 26, 28, 30, 32, 34, 36, 38, 40, 42, 44, 46, 48, 50, 52, 54, 56, 58, 60, 62, 64, 66, 68, 70, 72, 74, 76, 78, 80, 82).

Доказів повної оплати наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг, матеріали справи не містять.

Зобов'язання щодо оплати за транспортно-експедиційні послуги, передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Відповідачем-2 повну оплату транспортно-експедиційних послуг не здійснено, тобто порушено умови договору, який підписаний між сторонами.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України )

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач-2 неналежним чином виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором, спір між сторонами виник з його вини, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача-2 основного боргу - є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.

Що стосується позовних вимог позивача про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 суми боргу в розмірі 500 грн., суд вважає що вони не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що зобов'язання за спірним договором було забезпечено договором поруки №15/02/2015 від 15.02.2015 року укладеним між товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕБТРАНС-ЛОГІСТИК" (позивач-кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "ВТЛ-ГРУП" (відповідач-1-поручитель), відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за виконання обов'язку приватного підприємства «Си-Трейд» (надалі іменується боржник) щодо оплати послуг, які надаються кредитором боржнику за договором №01-562 на транспортно-експедиційне обслуговування від 25.10.2013 року, укладеного між кредитором та боржником (надалі - основний договір), а також за сплату боржником штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті послуг за основним договором на суму 300 грн. (а.с.100-102)

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 15 лютого 2016 року.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що у випадку порушення боржником обов'язку з оплати послуг, зазначеного в п. 1.1. цього договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, кожен у обсязі визначеним цим договором та основним договором.

Відповідно до п. 2.1. договору, поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку з оплати послуг за основним договором, самостійно виконати зазначений обов'язок боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора в строк протягом 10 робочих днів шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок кредитора.

Як зазначено вище, договором поруки встановлена солідарна відповідальність поручителя та боржника.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача з вимогою до відповідача-1 про примусове виконання взятого ним зобов'язання за договором поруки, а відтак зобов'язання у поручителя щодо оплати на користь позивача згідно договору поруки не виникли, внаслідок недодержання позивачем вимог пункту 2.1 вказаного договору, в зв'язку з чим господарський суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідача-1.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з відповідача-2 на користь позивача суми основного боргу у розмірі 36 468 грн. 70 коп.

Приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки вина у виникненні спору відповідача-2 підтверджена, а позивачем не додержано вимог щодо звернення до поручителя у встановленому порядку, що стало підставою для відмови в задоволенні вимог в частині солідарного стягнення, судовий збір підлягає покладенню на відповідача-2 та позивача у рівних частинах по 50% від загальної суми судового збору, а саме на відповідача-2 - 913 грн. 50 коп., і на позивача -2 - 913 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "СИ-ТРЕЙД" (65082, м. Одеса, провулок Некрасова, буд. 7, кв. 22, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕБТРАНС-ЛОГІСТИК" (49040, м. Дніпропетровськ, вул. Тополина, 10, кв. 75, ) суму 36468 грн. 70 коп. та суму судового збору в розмірі 913 грн. 50 коп.

В позовних вимогах про солідарне стягнення з приватного підприємства "СИ-ТРЕЙД" (65082, м. Одеса, провулок Некрасова, буд. 7, кв. 22, ) та товариства з обмеженою відповідальністю "ВТЛ-ГРУП" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Генерала Пушкіна, буд. 26, кв.141, ) суми в розмірі 500 грн. - відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.07.2015р.

Суддя Л.П. Кармазіна