ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 липня 2015 року Справа № 911/1067/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е., Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,
розглянувши матеріали касаційної скарги ТОВ "Укр-Транс-Інвест"
на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2015
у справі№911/1067/15
за позовомДП "Придніпровська залізниця"
доТОВ "Укр-Транс-Інвест"
простягнення штрафу
В С Т А Н О В И В :

У вміщеному в касаційній скарзі клопотанні заявник просить відновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на отримання ним поштою копії оскаржуваної ухвали лише 27.05.2015р., що не дало йому реальної можливості подати скаргу у встановлений строк.

Відповідно до ч.1 ст.110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Застосування цього строку є обов'язковим для всіх учасників судового процесу, в тому числі і для господарського суду.

Ухвалу винесено Київським апеляційним господарським судом 22.05.2015р. та надіслано сторонам 25.05.2015р., тобто з дотриманням триденного терміну, передбаченого ст.87 ГПК України, що вбачається з відмітки на звороті останнього аркушу ухвали (а.с.58) та не заперечується скаржником.

Однак, належно оформлену касаційну скаргу заявником подано лише 17.06.2015р., тобто з пропуском встановленого процесуального строку, перебіг якого закінчився 11.06.2015р.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, вважає, що клопотання про відновлення пропущеного строку не підлягає задоволенню, а справа - касаційному провадженню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.53 Господарського процесуального кодексу України господарський суд може відновити пропущений процесуальний строк за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи, якщо визнає причину пропуску строку поважною.

Отже, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Згідно зі ст.ст.52,86,110 ГПК України перебіг встановленого процесуального строку починається з дня прийняття судового рішення судом апеляційної інстанції.

Колегія відхиляє посилання заявника в обґрунтування поважності причини пропуску строку на отримання ним оскаржуваної ухвали лише 27.05.2015 року, так як це не надає заявнику жодних підстав на власний розсуд обчислювати процесуальний строк з моменту її одержання, оскільки такі дії не відповідають вимогам ст.ст.52,110 ГПК України.

Крім того, касаційна інстанція вважає, що у заявника було більш ніж достатньо часу, а саме 16 днів (з 27.05.2015р. по 11.06.2015р.) для підготовки та подання касаційної скарги в межах двадцятиденного строку. При цьому, слід врахувати оперативне надіслання судом копії ухвали на адресу відповідача з дотриманням триденного терміну, передбаченого ст.87 ГПК України, та фактичне отримання скаржником ухвали вже на п'ятий день з дати її винесення, що безперечно свідчить про відсутність непереборних перешкод, які б могли реально завадити заявнику звернутися з касаційною скаргою протягом 20-денного строку.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обста вини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Проте, заявником не надано жодних доказів на підтвердження існування поважних причин пропуску процесуального строку з обґрунтуванням їх поважності.

Крім того, викладені у клопотанні причини пропуску процесуального строку не можуть вважатися поважними в розумінні ст.53 ГПК України, оскільки пропуск строку стався не з вини суду чи установи зв'язку, а внаслідок нехтування самим заявником нормами процесуального закону, дотримання яких є обов'язковим для всіх учасників господарського процесу і залежить виключно від їх добросовісності.

Таким чином, можливість своєчасного подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2015 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер.

Отже, заявник не довів, що був позбавлений реальної можливості подати належно оформлену касаційну скаргу в межах встановленого процесуального строку.

Відповідно до ч.2 ст.110 ГПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про повернення касаційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно з п.5 ч.1 ст.1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За таких обставин, клопотання про відновлення пропущеного строку підлягає відхиленню, а подана касаційна скарга - поверненню заявнику у зв'язку з відсутністю підстав (поважних причин) для поновлення строку.

Разом з тим, згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

За таких обставин, судовий збір у сумі 609 грн. підлягає поверненню заявнику.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.44,53,86,110,1113 ГПК України, п.2 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір", Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відхилити клопотання ТОВ "Укр-Транс-Інвест" про поновлення пропущеного строку для подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2015 у справі №911/1067/15.

Касаційну скаргу ТОВ "Укр-Транс-Інвест" повернути заявнику, а справу №911/1067/15 - до господарського суду Київської області.

Повернути на користь ТОВ "Укр-Транс-Інвест" з Державного бюджету України (рахунок 0007, УДКСУ у Печерському районі м.Києва, код отримувача 38004897, банк отримувача ГУ ДКСУ у м.Києві, код банку отримувача 820019) 609 грн. судового збору, сплаченого за квитанцією від 17.06.2015 №ПН726147С1.

Судді: В.Овечкін

Є.Чернов

В.Цвігун