РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2015Справа №910/26969/14
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ардена»

до Державного територіально - галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»

про стягнення 17603 грн. 25 коп.

Суддя В.О. Демидов

Представники сторін:

від позивача - Пальчик М.М., довіреність від 11.09.2014;

від відповідача - Тетеря І.А., довіреність від 19.01.2015 № 205-НЮ;

встановив :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ардена», звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою від 02.12.2014 до Державного територіально - галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» про стягнення 15927 грн. 00 коп. заборгованості за укладеним сторонами у справі договором від 30.12.2013 № ПЗ/Л-132945/НЮ, 1421 грн. 95 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 254 грн. 30 коп. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати наданих позивачем послуг з організаційно-технічного забезпечення функціонування філії квиткової каси з продажу проїзних документів на поїзди відповідача.

В процесі судового розгляду справи письмовою заявою від 12.01.2015 позовні вимоги позивачем збільшені та до стягнення з відвідача заявлено 15927 грн. 00 коп. заборгованості за укладеним сторонами у справі договором від 30.12.2013 № ПЗ/Л-132945/НЮ, 2700 грн. 85 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 339 грн. 39 коп. 3% річних.

Вказана заява подана позивачем з дотриманням вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та прийнята судом до розгляду.

Письмовими відзивами від 15.01.2015 № 15/01/2015 та від 05.02.2015 № 05/02/15 на позовну заяву відповідач проти вимог позову заперечив у повному обсязі, посилаючись на те. Що позивачем не надано доказів надання обумовлених договором послуг, оскільки у підписаних сторонами актах здачі-прийому виконаних послуг зазначено номер договору ПЗ/Л-138237/НЮ, в той час як позивачем як підставу позову зазначено договір № ПЗ/Л-132945/НЮ.

В судовому засіданні 12.02.2015 на підставі положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 14.02.2015, 11 год. 00 хв.

В судове засідання 14.02.2015 прибули повноважні представники сторін у справі.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

31.12.2013 між позивачем та відповідачем укладений договір про надання послуг (далі за текстом - договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого позивач зобов'язався надавати відповідачеві послуги з організаційно-технічного забезпечення функціонування філії квиткової каси з продажу проїзних документів на поїзди відповідача, а відповідач зобов'язався оплачувати вказані послуги відповідно до умов договору.

Відповідно до умов пункту 3.1 договору відповідач повинен здійснювати оплату послуг позивача шляхом перерахування на поточний рахунок останнього грошової суми у розмірі 3 грн. 00 коп. з ПДВ за кожне місце, з якого береться комісійний збір і яке було реалізоване позивачем у звітному місяці, крім проїзних документів, вартість яких сплачена через мережу Інтернет. Перерахування здійснюється не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, згідно акту (актів), підписаного (підписаних) повноважними представниками сторін (пункт 3.2 договору).

Повноважними представниками сторін у справі складені та підписані акти здачі - прийому виконаних послуг по договору № ПЗ/Л-138237/НЮ від 31.12.2013: акти від 31.01.2014 на суму 1137 грн. 00 коп. з ПДВ, від 31.01.2014 на суму 3258 грн. 00 коп. з ПДВ, від 28.02.2014 на суму 5445 грн. 00 коп., від 31.03.2014 на суму 6087 грн. 00 коп.

Факт надання позивачем зазначених у актах послуг відповідач у справі не заперечує, проте зазначає, що у підставу позову позивач поклав інший договір, ніж зазначений у актах здачі-прийому виконаних послуг.

В процесі судового розгляду справи на вимогу суду сторонами надані наявні у них оригінали договору. На примірнику (оригіналі) договору, наданому позивачем, міститься номер договору ПЗ/Л-132945/НЮ. Відповідачем наданий другий примірник договору (оригінал), що має номер ПЗ/Л-138237/НЮ.

За результатами дослідження змісту (тексту) примірників договору, наявних у позивача та відповідача, судом встановлена тотожність текстів обох наданих примірників договору та ідентичність їх змісту.

За таких обставин різниця у номерах, що присвоєні договору у системі діловодства позивача та відповідача, ніяким чином не впливає на зміст правовідносин сторін у справі, оскільки надані сторонами примірники договорів № ПЗ/Л-138237/НЮ та № ПЗ/Л-132945/НЮ є примірниками одного й того самого договору, укладеного 31.12.2013.

Інші договори, крім договору від 31.12.2013, між сторонами у справі не укладалися.

Надані послуги відповідачем у справі у встановлені договором строки сплачені не були, сума заборгованості склала 15927 грн. 00 коп.

Вказану суму заборгованості позивачем заявлено до стягнення з відповідача за позовом.

Крім того, на підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 2700 грн. 85 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 339 грн. 39 коп. 3% річних (за період прострочення оплати за кожним актом окремо із кінцевим підсумовуванням нарахувань).

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову в повному обсязі з таких підстав.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з несплатою відповідачем наданих позивачем послуг відповідно до умов укладеного сторонами у справі договору від 31.12.2013.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В обґрунтування заперечень проти позову відповідач зазначає, що у підставу позову позивач поклав інший договір (№ ПЗ/Л-132945/НЮ), ніж зазначений у актах здачі-прийому виконаних послуг (№ ПЗ/Л-138237/НЮ).

Судом встановлено, що надані сторонами примірники договорів № ПЗ/Л-138237/НЮ та № ПЗ/Л-132945/НЮ є примірниками одного й того самого договору, укладеного 31.12.2013.

Інші договори, крім договору від 31.12.2013, між сторонами у справі не укладалися.

За таких обставин доводи відповідача про невідповідність підстав позову (номеру договору від 31.12.2013) його предмету (грошовій сумі, розмір якої підтверджений актами, складеними за договором № ПЗ/Л-138237/НЮ) судом до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи та її фактичними обставинами.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, а відповідачем не спростовано факт надання позивачем обумовлених договором послуг за зазначеними вище актами на загальну суму 15927 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, факт наявності боргу у відповідача за договором в сумі 15927 грн. 00 коп. позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, тому вимога про стягнення вказаного боргу підлягає задоволенню.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача, суд доходить висновку про те, що заявлені позивачем до стягнення суми 2700 грн. 85 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 339 грн. 39 коп. 3% річних є нарахованими обґрунтовано.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Державного територіально - галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6, код 04713033, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ардена», м. Дніпропетровськ, вул. Кам'янська, буд. 36, код 33858240, заборгованість за надані послуги у розмірі 15927 грн. 00 коп., 2700 грн. 85 коп. інфляційних нарахувань на суму заборгованості, 339 грн. 39 коп. 3% річних, та судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішення законної сили.

Повне рішення складене та підписане 19.02.2015

Суддя В.О. Демидов