ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" липня 2015 р.Справа № 916/1682/14

Суддя господарського суду Одеської області Шаратов Ю.А., розглянувши заяву Комунального підприємства „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 21.07.2014 ухваленого у справі № 916/1682/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, )

до відповідача: Комунального підприємства „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" (68600, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5а, )

про стягнення 544 213,22 грн.

Представники:

Від заявника (боржник) - Зязюн І.В. (довіреність від 20.04.2015 № 1070);

Від стягувача - Єгоров В.С. (довіреність від 13.05.2014 № 14-137).

Встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.07.2014 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5-А, код 05514413; р/р 0168 в Одеському упр. ПАО „Ощадбанк", МФО 328845) на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720; р/р 1 в ПАТ „Державний ощадний банк України", МФО 300465) пеню у розмірі 36 064 (тридцять шість тисяч шістдесят чотири) грн. 89 коп., 3% річних у сумі 24 469 (двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят дев'ять) грн. 23 коп., інфляційні у сумі 7 445 (сім тисяч чотириста сорок п'ять) грн. 19 коп., штраф у сумі 41 123 (сорок одна тисяча сто двадцять три) грн. 12 коп. та 7 182 (сім тисяч сто вісімдесят дві) грн. 05 коп. судового збору.

У порядку статті 116 Господарського процесуального кодексу України 24.12.2014 видано наказ на примусове виконання рішення господарського суду Одеської області від 21.07.2014 у справі № 916/1682/14.

06.07.2015 КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" звернулось до господарського суду Одеської області із заявою (вх. № 2-3701/15 від 06.07.2015) у якій просить суд розстрочити виконання рішення господарського суду Одеської області від 21.07.2014 ухваленого у справі № 916/1682/14 згідно якого КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" зобов'язано сплатити на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" грошові кошти в сумі 116 284,48 грн., шляхом розстрочення суми боргу на 10 місяців з оплатою рівномірними частинами починаючи з 01.01.2016.

Ухвалою суду від 10.07.2015 призначено розгляд заяви про розстрочку КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" до розгляду на 20.07.2015.

Представник заявника (боржника) в судовому засіданні заяву про розстрочку виконання судового рішення підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Заява про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 02.07.2015 № 1655 (вх. № 2-3701/15 від 06.07.2015) обґрунтована тим, що підприємство перебуває у кризовому стані, за якого не може належним чином провести підготовчі та ремонтні роботи, закупити необхідні матеріали для здійснення свого основного виду діяльності - виробництво транспортування та постачання теплової енергії, а також на порозі ситуації коли не зможе вчасно та в повному обсязі виплачувати заробітну плату працівникам.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (пункт 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9, з наступними змінами та доповненнями).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. (пункти 7.1.2, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 №10).

Представник стягувача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаної заяви про розстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 21.07.2014, надав заперечення, в яких зазначив, що важкий фінансовий стан не є підставою надання судом розстрочення виконання рішення. Окрім того, надав Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014 року (форма № 2) та Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014 (форма № 1).

Відповідно до частини першої, четвертої, п'ятої статті 19-1 Закону України „Про теплопостачання" від 02.06.2005 № 2633-IV, у редакції Закону України від 14.05.2015 № 423-VIII, який набрав чинності з 06.06.2015, оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі від теплопостачальних організацій, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Згідно із пунктами 2, 3, 7 Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 18.06.2014 № 217, в редакції постанови Кабінету міністрів України від 10.09.2014 № 444, яка набрала чинності 17.09.2014, теплопостачальні організації, що здійснюють продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, для виробництва яких повністю або частково використовується природний газ, куплений у гарантованого постачальника природного газу, та їх структурні підрозділи відкривають у місячний строк з дня набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів "населення", "бюджетні установи", "інші споживачі". Теплогенеруючі організації, які купують природний газ у гарантованого постачальника для виробництва теплової енергії та здійснюють її продаж тільки теплопостачальним організаціям для подальшої реалізації споживачам теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, та їх структурні підрозділи відкривають у місячний строк з дня набрання чинності постановою, якою затверджено цей Порядок, в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за вироблену теплову енергію за категоріями споживачів "населення", "бюджетні установи", "інші споживачі", та укладають відповідні договори з теплопостачальними організаціями. Усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Пунктом 8 Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 18.06.2014 № 217, в редакції постанови Кабінету міністрів України від 10.09.2014 № 444, яка набрала чинності 17.09.2014, передбачено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Отже, вказаними нормативними актами встановлений спеціальний порядок отримання та розподілу виручки за поставлену теплову енергію, відповідно до якого Відповідач обмежений у вільному розпорядженні коштами, які надходять на його рахунок від споживачів, нормативом, що встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Окрім того, на можливість своєчасних розрахунків із стягувачем за отриманий природній газ суттєво впливає збитковість тарифів на теплову енергію, встановлених для населення, і постійна наявність заборгованості по компенсації пільг та різниці у цих тарифах.

З огляду на наведене, враховуючи інтереси і фінансовий стан Позивача підтверджений Звітом про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014 року (форма № 2) та Балансом (Звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014 (форма № 1), ступень вини відповідача, ступень виконання Відповідачем зобов'язання зі сплати вартості природного газу за Договором купівлі-продажу природного газу від 18.10.2012 № 12/1082-БО-23, наявність інфляційних процесів у економіці держави, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" про розстрочення виконання рішення суду.

Керуючись статтями 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву КП „Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" від 02.07.2015 № 1655 (вх. № 2-3701/15 від 06.07.2015) про розстрочення виконання рішення господарського суду Одеської області від 21.07.2015 в порядку статті 121 Господарського процесуального кодексу України у справі №916/1682/14 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду Одеської області від 21.07.2015 у справі №916/1682/14, а саме стягнення заборгованості у загальному розмірі 116 284,48 грн. на шість місяців, наступним чином починаючи з 20.07.2015:

до 20.08.2015 у розмірі 19 380,75 грн.;

до 20.09.2015 у розмірі 19 380,75 грн.;

до 20.10.2015 у розмірі 19 380,75 грн;

до 20.11.2015 у розмірі 19 380,75 грн;

до 20.12.2015 у розмірі 19 380,75 грн.;

до 20.01.2015 у розмірі 19 380,75 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в строки передбачені статтею 93 ГПК України.

Примірник ухвали надіслати: ПАТ „НАК „Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6), КП „Теплові мережі „Ізмаїлтеплокомуненерго" (68600, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5а).

Суддя Ю.А. Шаратов

Повний текст ухвали складено та підписано 20 липня 2015 р.