РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015Справа № 910/13082/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Фізичної особи - підприємця Погорелюк Андрія Миколайовича

про стягнення 4 223, 51 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: Кравчик С.М. за довіреністю № 91/2014/12/26-10 від 26.12.2014 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Погорелюк Андрія Миколайовича (далі - відповідач) про стягнення 4 223, 51 грн. вартості самовільно спожитої електроенергії. Крім того, позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1 827, 00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідачем всупереч вимог ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією було здійснено самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі електропередавальної організації з метою безоблікового споживання електричної енергії, про що був складений Акт про порушення № 32499 від 21.10.2014 р. На засіданні комісії з розгляду означеного акту про порушення ПКЕЕ від 09.12.2014 р. було прийнято рішення про проведення нарахування вартості недоврахованої електроенергії в сумі 6 223, 51 грн., для оплати якої відповідачу був виставлений рахунок № 91011929/12 від 09.12.2014 р. Оскільки вартість самовільно спожитої електроенергії відповідачем в повному обсязі сплачено не було, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2015 р. порушено провадження у справі № 910/13082/15, розгляд справи призначено на 16.06.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2015 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, подав додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 16.06.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.06.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 14.07.2015 р.

06.07.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник відповідача в судове засідання 14.07.2015 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 14.07.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.10.2014 р. представниками ПАТ «Київенерго» СВП «Київські електричні мережі» було проведено перевірку дотримання Фізичною особою - підприємцем Погорелюком Андрієм Миколайовичем (відповідачем) вимог Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ) на об'єкті, розташованому за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, б. 142 (МАФ «Донер кебаб»), за результатами якої складено Акт про порушення № 32499, в якому зафіксовано самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі електропередавальної організації з метою безоблікового споживання електричної енергії.

Означений Акт складено у присутності представника відповідача, з повідомленням про те, що 28.10.2014 р. за адресою: вул. Мельникова, б. 31, відбудеться розгляд комісією постачальника Акту про порушення ПКЕЕ.

28.10.2014 р. відбулось засідання комісії по розгляду Акта про порушення № 32499 від 21.10.2014 р., оформлене Протоколом № 70 від 28.10.2014 р., на яке відповідач та його уповноважений представник не з'явились, у зв'язку з чим комісією було прийнято рішення про перенесення засідання, про час та дату якого вирішено повідомити відповідача належним чином.

Згідно з листом № 030/6/64-324 від 30.10.2014 р. позивач повідомив відповідача про те, що 09.12.2014 р. об 11:00 год. за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, каб. № 505 буде проводитись засідання комісії з розгляду Акту про порушення ПКЕЕ № 32499 від 21.10.2014 р.

09.12.2014 р. відбулось засідання комісії по розгляду Акта про порушення № 32499 від 21.10.2014 р., за участю відповідача - ФОП Погорелюк А.М., на якому було встановлено порушення відповідачем ПКЕЕ, а саме: самовільне підключення струмоприймачів до електромережі електропередавальної організації з метою безоблікового споживання електроенергії, та прийнято рішення про проведення нарахування згідно з п. 2.6. та за формулою п. 2.7. Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ: потужність 2,97 кВт; тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 12 год., 7 днів на тиждень; період нарахування з 23.06.2014 р. по 21.10.2014 р. (з дати згідно довідки про функціональне призначення тимчасової споруди (сезонний об'єкт торгівлі) № 002918 від 23.06.2014 р.); всього визначено до сплати за недораховану електроенергію - 6 223, 51 грн.

За результатами вищевказаного засідання було складено Протокол № 375 від 09.12.2012 р., який підписаний представниками позивача та відповідачем.

Для сплати самовільно спожитої електроенергії в сумі 6 223, 51 грн. позивач виставив відповідачу рахунок № 97011929/12 від 09.12.2014 р.

Означений рахунок відповідачем був отриманий 09.12.2014 р., про що свідчить підпис останнього на рахунку, проте оплачений лише частково в сумі 2 000, 00 грн., що підтверджується випискою по рахунку за 05.02.2015 р.

З огляду на те, що відповідачем самовільно спожита електроенергія в повному обсязі оплачена не була, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у зв'язку з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, державним наглядом за безпечним виконанням робіт на об'єктах електроенергетики незалежно від форм власності, безпечною експлуатацією енергетичного обладнання і державним наглядом за режимами споживання електричної і теплової енергії, а також з централізованим диспетчерським (оперативно-технологічним) управлінням врегульовані Законом України «Про електроенергетику».

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Приписами ч. 1 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» визначено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 2 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією.

Відповідно до п. 1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ НКРЕ від 31.07.96 р. № 28 (у редакції постанови НКРЕ від 17.10.2005 р. № 910, (далі - ПКЕЕ) Постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Точка продажу електричної енергії споживачу установлюється на межі балансової належності його електроустановок та зазначається в договорі про постачання електричної енергії або в договорі про купівлю-продаж електричної енергії (п. 1.4. ПКЕЕ).

В силу п. 5.1. ПКЕЕ Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Проте, за твердженнями позивача, які не спростовані відповідачем, останній всупереч вимог ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» та п. п. 1.3., 5.1. ПКЕЕ відповідний договір про постачання електричної енергії на сезонний об'єкт торгівлі, розташований за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, б. 142, з позивачем не уклав.

Відповідно до п. 6.41. ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

З матеріалів справи вбачається, що 21.10.2014 р. представниками позивача СВП «Київські електричні мережі» під час перевірки об'єкту відповідача, розташованого за адресою: м. Київ, пр. Перемоги, б. 142 (МАФ «Донер кебаб»), було виявлено порушення ст. ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику, п. п. 1.3., 5.1., 6.40., 10.2. ПКЕЕ, зокрема, зафіксовано самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі електропередавальної організації з метою безоблікового споживання електричної енергії.

На місці виявлення означеного порушення представниками позивача було складено Акт про порушення № 32499, який підписаний з боку відповідача без зауважень та заперечень.

Згідно з п. 6.42. ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків.

Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Як зазначалось судом вище, 09.12.2014 р. комісією по розгляду Акту про порушення № 32499 від 21.10.2014 р. було прийнято рішення, оформлене протоколом № 375 від 09.12.2014 р., відповідно до якого нараховано відповідачу вартість недоврахованої електроенергії в сумі 6 223, 51 грн.

Згідно з розділом 2 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою Постановою НКРЕ № 562 від 24.05.2006 р. (далі - Методика), визначається обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами ПКЕЕ.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Методики, вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ, як самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі енергопостачальника.

Пункт 2.6 Методики стосується саме виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики за умови відсутності Договору.

Пунктом 2.6. Методики передбачена формула, за якою розраховується вартість недоврахованої електроенергії у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за умови відсутності Договору або в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї Методики, у відповідності до якої позивачем було здійснено розрахунок вартості недоврахованої електроенергії в сумі 6 223, 51 грн. за період з 23.06.2014 р. (з дати згідно довідки про функціональне призначення тимчасової споруди (сезонний об'єкт торгівлі) № 002918 від 23.06.2014 р. по 21.10.2014 р.

Так, зокрема, відповідно до п. 2.6. Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 5 пункту 2.1 цієї Методики, та за умови відсутності Договору або в разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2.1 цієї Методики, у разі виявлення випадків фіксації індикаторами впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W, кВт.год), доб.с.п. розраховується за формулою: W = P х t, де P - потужність самовільного підключення (кВт), t - час використання самовільного підключення.

Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що досліджені у справі Акт № 32499 від 21.10.2014 р. та рішення комісії з розгляду актів порушень ПКЕЕ, оформлене Протоколом № 375 від 09.12.2014 р., яке відповідачем у встановленому порядку оскаржено не було, складені у відповідності до вимог п. п. 6.41, 6.42. ПКЕЕ та свідчать про вчинення відповідачем правопорушення в електроенергетиці, за яке він має сплатити нараховану відповідно до положень Методики суму.

Судом перевірено розмір нарахованої вартості самовільно спожитої електроенергії, правильність застосування порядку обчислення обсягів та вартості необлікованої енергії, правильність всіх вихідних даних, що використовувались позивачем при здійсненні такого розрахунку, а також арифметичну вірність розрахунку, і встановлено, що зроблений позивачем розрахунок є вірним.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач в повному обсязі не оплатив вартість самовільно спожитої електроенергії, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Погорелюка Андрія Миколайовича (04060, місто Київ, вулиця Котовського, будинок 21, квартира 19; ідентифікаційний номер ) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, місто Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ) 4 223 (чотири тисячі двісті двадцять три) грн. 51 коп. вартості самовільно спожитої електричної енергії та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17.07.2015 р.

Суддя В.С. Ломака