УХВАЛА

20.07.2015Справа № 910/18395/15

За заявоюПублічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» від імені та в інтересах якої діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»
До Третя особа Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір-Інвест» Публічне акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн»
Провжиття запобіжних заходів
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від заявника: Кулініч А.П. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» від імені та в інтересах якої діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір-Інвест» та Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн» про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 212) (літера А) загальною площею 95,4 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Срібнокільська, 2-А.

В поданій заяві необхідність вжиття запобіжних заходів заявником обґрунтовується тим, що на даний час існує реальна загроза відчуження нежитлових приміщень з № 1 по № 10 (групи приміщень № 212) (літера А) загальною площею 95,4 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Срібнокільська, 2-А, які перебувають у незаконному володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір-Інвест».

Згідно автоматичного розподілу справ Господарського суду міста Києва заяву Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» від імені та в інтересах якої діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» про вжиття запобіжних заходів передано для розгляду судді Спичаку О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2015 заява Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» від імені та в інтересах якої діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» була призначена до розгляду на 20.07.2015 р., про дату, час та місце розгляду заяви заявника, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір-Інвест» та Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн» було повідомлено ухвалами.

Представник заявника через канцелярію суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а у судовому засіданні 20.07.2015 р. надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав подану заяву у повному обсязі.

В судове засідання 20.07.2015 року представники Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір-Інвест» та Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн» не з'явились, про поважні причини нез'явлення суд не повідомили.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України, заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

За таких обставин, неявка в судове засідання представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір-Інвест» та Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн» не є перешкодою для розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів.

Розглянувши заяву про вжиття запобіжних заходів, дослідивши позовні матеріали в цілому суд дійшов висновку, що вищезазначена заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову.

Згідно зі статтею 43-2 Господарського процесуального кодексу України, запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Статтею 43-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що запобіжні заходи вживаються до моменту звернення до суду з позовною заявою з метою попередження та збереження доказів правопорушення, а після подання відповідної заяви вжиті запобіжні заходи не припиняються, а діють вже як заходи забезпечення позову.

Отже, за своєю правовою природою, запобіжні заходи - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії, а заходи до забезпечення позову за своїм змістом застосовуються як гарантія реального виконання рішення суду. Тобто, заходи, що вживаються судом як запобіжні мають бути спрямованими також на забезпечення позову, який буде поданий до суду з метою захисту порушених прав та інтересів заявника.

Як зазначено у п. 12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (надалі - Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12) відповідно до пункту 4 частини першої статті 43-3 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити відомості про обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття таких заходів. Ці обставини мають узгоджуватися з приписами статті 43-1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини першої статті 43-3 і частини третьої статті 43-4 ГПК - також й підтверджуватись відповідними доказами з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 названого Кодексу. Витребування і оцінка відповідних доказів, а також доказів наявності у заявника права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт або інший відповідний правочин тощо) здійснюється господарським судом за загальними правилами ГПК про докази.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи;

наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 433 ГПК;

імовірності настання обставин, зазначених у статті 431 ГПК;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

Статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Саме лише посилання заявника на те, що невжиття запобіжних заходів може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття запобіжних заходів (необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову) не може бути підставою для винесення ухвали про вжиття запобіжних заходів.

Заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів можливістю відчуження нежитлових приміщень з № 1 по № 10 (групи приміщень № 212) (літера А) загальною площею 95,4 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Срібнокільська, 2-А, що перебувають у незаконному володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір Інвест».

В силу положень ч. 6 ст. 43-4 ГПК України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Судом зазначається, що заявником в поданій заяві не обґрунтовані підстави для вжиття запобіжних заходів з посиланням на відповідні докази та не доведено доцільність та необхідність термінового вжиття запобіжних заходів, також на наведені обставини з якими останній пов'язує порушення його прав і охоронюваних законом інтересів.

Крім того, судом зазначається, що у відповідності до вимог статті 43-1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що запобіжні заходи вживаються до моменту звернення до суду з позовною заявою з метою попередження та збереження доказів правопорушення.

Судом встановлено, що в провадженні Господарського суду міста Києва (суддя Демидов В.О.) перебуває справа № 910/166651/15 з позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» від імені та в інтересах якої діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір-Інвест» та Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Сатурн» про визнання за Публічним акціонерним товариством «Банк «Київська Русь» права власності на нежитлові приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 212) (літера А) загальною площею 95,4 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Срібнокільська, 2-А та зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Авенір-Інвест» повернути в натурі у власність Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» зазначені нежитлові приміщення.

Таким чином, з огляду на те, що в провадженні Господарського суду міста Києва вже є справа з приводу захисту права власності на нежитлові приміщення з № 1 по № 10 (групи приміщень № 212) (літера А) загальною площею 95,4 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Срібнокільська, 2-А, то процесуально неможливо вживати запобіжні заходи після порушення провадження у справі, оскільки заходи, що вживаються судом як запобіжні мають бути спрямованими насамперед на забезпечення позову, який буде поданий до суду з метою захисту порушених прав та інтересів заявника.

Отже, підстави викладені заявником в заяві про вжиття запобіжних заходів не є належними підставами в розумінні ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не доводять наявність фактичних обставин, які б обґрунтовували необхідність вжиття запобіжних заходів.

На підставі вищенаведеного, ст.ст. 43-1, 43-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Банк «Київська Русь» від імені та в інтересах якої діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» у задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Дана ухвала набирає чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Спичак О.М.