ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" липня 2015 р. Справа № 5019/2038/12

Суддя Павленко Є.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Тадіяна Валерія Володимировича (далі - Підприємець) про заміну стягувача у справі № 5019/2038/12 за позовом акціонерного товариства "ОТП Банк" (далі - Банк) до товариства з обмеженою відповідальністю фірми "АРЦТ плюс" (далі - Товариство), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Шеремет Світлана Олександрівна, про звернення стягнення на заставлене майно,

за участі представників:

Підприємця: Найдича М.А. за дов. від 9 червня 2015 року № 655,

Банку: Тарасюка Ю.М. за дов. від 14 квітня 2015 року,

Товариства: не з'явився,

третьої особи: не з'явився,

відділу ДВС: Скринського М.Ю. за дов. від 16 липня 2015 року № 8511/15,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Банк звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою про звернення стягнення на заставлене майно Товариства, а саме: будівлю (оптометричний центр, аптека, ветаптека та офіс), розташовану в місті Рівному по вулиці 16 липня, 37 - в рахунок погашення заборгованості Шеремет Світлани Олександрівни в сумі 394 710 грн. 49 коп., яка виникла за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 27 грудня 2012 року порушено провадження у справі № 5019/2038/12 та призначено її до розгляду. Цією ж ухвалою до участі у справі на стороні відповідача в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено Шеремет Світлану Олександрівну.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 5 серпня 2013 року в даній справі позовні вимоги Банку задоволено. У рахунок погашення заборгованості Шеремет Світлани Олександрівни перед позивачем за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006, яка станом на 18 грудня 2012 року склала 672 685 грн. 05 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором наступної іпотеки від 15 грудня 2006 року № PM-SME AOO/047 OAO/2006, укладеним між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" (правонаступником якого є позивач) і Товариством, та посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Крулікорським А.І. і зареєстрованим у реєстрі за № 10 559, а саме: на будівлю (оптометричний центр, аптека, ветаптека та офіс) загальною площею 228,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. 16 Липня, 37, та належить Товариству на праві власності. Спосіб реалізації вищезазначеного предмета іпотеки було встановлено шляхом проведення прилюдних торгів. Початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації було визначено в сумі 1 974 964 грн. 00 коп. Крім того, з Товариства на користь Банку було стягнуто 64 380 грн. 00 коп. судового збору.

19 серпня 2013 року на виконання вищезазначеного рішення були видані відповідні накази.

У червні 2015 року на адресу господарського суду Рівненської області надійшла заява Підприємця (33027, місто Рівне, вулиця Костромська, будинок 1, квартира 345, ідентифікаційний код: ) від 22 червня 2015 року про заміну стягувача у справі № 5019/2038/12 (т. 3, а.с. 1-3), відповідно до якої останній просив замінити стягувача - Банк на Підприємця у зв'язку з переходом до даного суб'єкта господарювання прав кредитора відповідно до договорів про відступлення права вимоги від 21 травня 2015 року за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006 та договором наступної іпотеки від 15 грудня 2006 року № РM-SME АОO/047 OAO/2006.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 6 липня 2015 року вказану заяву було прийнято до розгляду та призначено її до слухання у судовому засіданні на 16 липня 2015 року.

До початку призначеного судового засідання на адресу суду надійшли письмові пояснення Підприємця від 13 липня 2015 року (т. 3, а.с. 19), в яких останній вказав, що виконавчі провадження по виконанню наказів господарського суду Рівненської області від 19 серпня 2013 року № 5019/2038/12 на час розгляду даної заяви не завершені, стягнення коштів з боржника у примусовому порядку не здійснювалося, провадження по вказаних виконавчих документах триває.

Крім того, до початку зазначеного судового засідання через канцелярію суду надійшло клопотання третьої особи від 16 липня 2015 року, в якому остання просила суд зупинити провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 569/8723/15-ц за позовом Шеремет Світлани Олександрівни до Підприємця та Банку про визнання недійсними договорів, яка перебуває у провадженні Рівненського міського суду. В обґрунтування даного клопотання третя особа посилалася на те, що предметом спору у справі № 569/8723/15-ц є визнання недійсними, зокрема, укладених між Банком та Підприємцем угод про відступлення права вимоги за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006 та договором наступної іпотеки від 15 грудня 2006 року № РM-SME АОO/047 OAO/2006, на які Підприємець посилався як на підставу для задоволення заяви про заміну стягувача у справі № 5019/2038/12. На підтвердження наведених обставин до клопотання про зупинення провадження у справі третьою особою було долучено копію ухвали Рівненського міського суду про відкриття провадження у справі № 569/8723/15-ц та призначення її до розгляду, а також копію ухвали про забезпечення позову Шеремет Світлани Олександрівни у цій справі шляхом заборони відповідачам вчиняти будь-які дії, пов'язані з виконанням умов вищенаведених правочинів.

У судовому засіданні 16 липня 2015 року представники Підприємця та Банку підтримали вимоги, викладені у заяві про заміну стягувача у даній справі від 22 червня 2015 року, та наполягали на їх задоволенні. Водночас останні заперечили проти задоволення клопотання Шеремет Світлани Олександрівни про зупинення провадження у даній справі.

Представник органу ДВС просив суд розглянути заяву Підприємця про заміну стягувача у справі та заяву третьої особи про зупинення провадження у справі на власний розсуд.

Товариство та Шеремет Світлана Олександрівна про дату, час та місце розгляду заяви були повідомлені завчасно та належним чином, проте явку своїх уповноважених представників у призначене судове засідання не забезпечили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання третьої особи про зупинення провадження у даній справі з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Зі змісту даної норми вбачається, що пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК України, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною 2 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Аналогічна правова позиція викладена у пункті 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції.

Обґрунтовуючи своє клопотання про зупинення провадження у даній справі, третя особа посилалася на те, що в провадженні Рівненського міського суду перебуває справа № 569/8723/15-ц, предметом спору в якій є визнання недійсними, зокрема, укладених між Банком та Підприємцем 21 травня 2015 року угод про відступлення права вимоги за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006 та договором наступної іпотеки від 15 грудня 2006 року № РM-SME АОO/047 OAO/2006, на які Підприємець посилався як на підставу для задоволення заяви про заміну стягувача у справі № 5019/2038/12. Вказана справа, на думку Шеремет Світлани Олександрівни, перешкоджає розгляду справи № 5019/2038/12.

Судом встановлено, що вищенаведені угоди від 21 травня 2015 року про відступлення права вимоги за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006 та договором наступної іпотеки від 15 грудня 2006 року № РM-SME АОO/047 OAO/2006 укладені між суб'єктами господарювання - Банком та Підприємцем, а відтак господарський суд, зважаючи на зазначений суб'єктний склад вказаних правочинів, вправі самостійно надати правову оцінку даним договорам.

В силу пункту 1 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді справи господарський суд має право, зокрема, визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

З огляду на суб'єктний склад учасників вищезазначених правочинів, враховуючи приписи статті 83 ГПК України, а також зважаючи на обов'язок суду щодо повного, неупередженого та об'єктивного розгляду господарських справ, суд дійшов висновку про можливість дослідження у даному провадженні тих обставин, які можуть бути встановлені Рівненським міським судом при розгляді справи № 569/8723/15-ц.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що порушення провадження у справі № 569/8723/15-ц, предметом спору в якій є визнання недійсними спірних угод про відступлення права вимоги, не перешкоджає з'ясуванню обставин у даній справі, в якій розглядається заява про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Аналогічна правова позиція щодо відсутності правових підстав для зупинення провадження у справі у зв'язку з порушенням провадження в іншій судовій справі, предметом розгляду в якій є визнання недійсним пов'язаного з предметом спору договору, викладена у пункті 2.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 листопада 2014 року № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів".

Оскільки третьою особою не було у встановленому законом порядку доведено неможливість розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею справи № 569/8723/15-ц, яка перебуває у провадженні Рівненського міського суду, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у цій справі, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання Шеремет Світлани Олександрівни слід відмовити.

У той же час зважаючи на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду заяви Підприємця від 22 червня 2015 року про заміну стягувача у справі № 5019/2038/12 по суті, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду цієї заяви та здійснює її розгляд без участі представників Товариства та третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій документів поданим учасниками процесу оригіналам цих документів, заслухавши пояснення представників заявника, Банку та органу ДВС, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява Підприємця про заміну стягувача у справі № 5019/2038/12, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення з огляду на наступне.

Як було зазначено вище, у грудні 2012 року Банк звернувся до господарського суду Рівненської області з позовною заявою про звернення стягнення на заставлене майно Товариства, а саме: будівлю (оптометричний центр, аптека, ветаптека та офіс), розташовану в місті Рівному по вулиці 16 липня, 37 - в рахунок погашення заборгованості Шеремет Світлани Олександрівни в сумі 394 710 грн. 49 коп., яка виникла за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 5 серпня 2013 року в даній справі позовні вимоги Банку задоволено. В рахунок погашення заборгованості Шеремет Світлани Олександрівни перед позивачем за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006, яка станом на 18 грудня 2012 року склала 672 685 грн. 05 коп., звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором наступної іпотеки від 15 грудня 2006 року № PM-SME AOO/047 OAO/2006, укладеним між закритим акціонерним товариством "ОТП Банк" (правонаступником якого є позивач) і Товариством, та посвідченим приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Крулікорським А.І. і зареєстрованим у реєстрі за № 10 559, а саме: на будівлю (оптометричний центр, аптека, ветаптека та офіс) загальною площею 228,2 кв. м, яка знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. 16 Липня, 37, та належить Товариству на праві власності. Спосіб реалізації вищезазначеного предмета іпотеки було встановлено шляхом проведення прилюдних торгів. Початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації було визначено в сумі 1 974 964 грн. 00 коп. Крім того, з Товариства на користь Банку було стягнуто 64 380 грн. 00 коп. судового збору.

21 травня 2015 року між Банком та Підприємцем відповідно до чинного законодавства України був укладений договір про відступлення права вимоги (т. 3, а.с. 5-166). Вказана угода підписана Підприємцем та уповноваженим представником Банку, а також скріплена печатками цих суб'єктів господарювання.

Згідно з положеннями вказаного договору відбулося відступлення права вимоги Банку про стягнення з фізичної особи Шеремет Світлани Олександрівни заборгованості за укладеним між ними кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006 у розмірі 84 510,17 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на дату укладення даного правочину становить 1 758 881 грн. 60 коп., на користь Підприємця.

Судом також встановлено, що 21 травня 2015 року між Підприємцем та Банком був укладений договір про відступлення права вимоги № 2864 (т. 3, а.с. 6), за умовами якого останній відступив та передав Підприємцю сукупність належних йому прав за вимогами до боржника, які виникли з рішення господарського суду Рівненської області від 5 серпня 2013 року у справі № 5019/2038/12.

Даний договір підписаний Підприємцем та Банком, скріплений печатками даних суб'єктів господарювання, а також посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Верповською О.В. та зареєстрований у реєстрі за номером 2864

Частинами 1-3, 5 статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Положеннями статті 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У судовому засіданні 16 липня 2015 року судом були оглянуті оригінали вищезазначених правочинів та встановлена їх відповідність наявним у матеріалах даної справи копіям. Слід також зазначити, що у даному судовому засіданні представники Підприємця та Банку повідомили про відповідність зазначених угод нормативним приписам чинного законодавства та відсутність на час розгляду заяви Підприємця судових рішень про визнання таких договорів недійсними. Крім того, при повному, неупередженому та об'єктивному розгляді заяви Підприємця про заміну стягувача у справі № 5019/2038/12, а також при дослідженні поданих учасниками процесу, зокрема, третьою особою, доказів у їх сукупності, судом не було встановлено підстав для визнання недійсними наведених угод за власною ініціативою. Докази, які свідчать про недійсність чи нікчемність вищезазначених договорів про відступлення права вимоги, відсутні і в матеріалах даної справи.

Відтак, за умовами вищезазначених правочинів, які на час розгляду заяви є чинними, Підприємець (33027, місто Рівне, вулиця Костромська, будинок 1, квартира 345, ідентифікаційний код: ) набув прав кредитора за вимогами до боржника, які виникли за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006 та договором наступної іпотеки від 15 грудня 2006 року № РM-SME АОO/047 OAO/2006.

Слід також зазначити, що у своєму клопотанні про зупинення провадження у справі Шеремет Світлана Олександрівна не вказала обставин та не надала відповідних доказів, які підтверджують нікчемність або свідчать про наявність підстав для визнання недійсними договорів від 21 травня 2015 року про відступлення права вимоги за кредитним договором від 15 грудня 2006 року № CM-SME АОO/041 OAO/2006 та договором наступної іпотеки від 15 грудня 2006 року № РM-SME АОO/047 OAO/2006.

Згідно з частиною 1 статті 512 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановленедоговором або законом.

На підставі статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

У разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив (частина 5 даної статті).

Згідно з приписами статті 25 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що заява Підприємця від 22 червня 2015 року про заміну стягувача у справі № 5019/2038/12 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Тадіяна Валерія Володимировича від 22 червня 2015 року про заміну стягувача у справі № 5019/2038/12 задовольнити.

2. Замінити стягувача - публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43, ідентифікаційний код: 21685166) на фізичну особу-підприємця Тадіяна Валерія Володимировича (33027, місто Рівне, вулиця Костромська, будинок 1, квартира 345, ідентифікаційний код: ) у справі № 5019/2038/12 за позовом акціонерного товариства "ОТП Банк" до товариства з обмеженою відповідальністю фірми "АРЦТ плюс", третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Шеремет Світлана Олександрівна, про звернення стягнення на заставлене майно, у зв'язку з переходом до фізичної особи-підприємця Тадіяна Валерія Володимировича прав кредитора.

Суддя Є.В. Павленко