ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р.Справа № 924/570/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська будівельна спілка", м. Хмельницький
до Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків
про про визнання припиненою іпотеки
за участю представників:

позивача - Цюпик О.В. (довіреність б/н від 14 квітня 2015 року),

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільська будівельна спілка", звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання припиненим договору іпотеки від 19 лютого 2008 року, укладеного між позивачем та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (відповідачем) з метою забезпечення належного виконання зобов'язань приватного малого підприємства "Фірма Євробуд" за Генеральним договором про надання кредитних послуг №0 від 19 лютого 2008 року та Додаткової угоди №0 від 19 лютого 2008 року. Крім того, позивач просив суд судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12 травня 2015 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 28 травня 2015 року.

20 травня 2015 року від позивача до суду надійшло факсом клопотання (вх.№20686) про здійснення судового засідання в режимі відеоконференції, в якому просив суд здійснювати судове провадження по справі №924/570/15 у режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення господарського суду Хмельницької області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 травня 2015 року було задоволене вищезазначене клопотання та доручено господарському суду Хмельницької області забезпечити проведення в режимі відеоконференції.

22 травня 2015 року від позивача до суду надійшла заява про зміну предмета позову (вх.№20956), в якій він просить визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 19 лютого 2008 року, укладеним між позивачем та відповідачем, що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. за реєстровим №1729 (з урахуванням договору про внесення змін №1 від 04 жовтня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №10504).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28 травня 2015 року було прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову та відкладено розгляд справи на 07 липня 2015 року.

30 червня 2015 року відповідач надав до суду відзив (вх.№931), в якому проти позову заперечував, посилаючись на відсутність обраного позивачем способу захисту, а також просив суд розглянути справу без участі його представника.

Судом були досліджені та долучені до матеріалів справи усі надані документи.

В судовому засіданні 07 липня 2015 року позивач позов підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 07 липня 2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів вважає, що в межах наданих їм повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі представника відповідача.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

19 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 21.12.2009р - Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк») та Приватним малим підприємством «Фірма Євробуд» було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №0.

В результаті внесення змін до Генерального договору про надання кредитних послуг №: 0 від 19 лютого 2008 року шляхом укладення додаткових угод, а саме: Додаткової угоди №1 від 19.02.2008р до Генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 19.02.2008р; Додаткової угоди №0 від 19.02.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 19.02.2008р; Додаткової угоди №1 від 29.09.2009р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 19.02.2008р; Додаткової угоди №1 від 29.09.2009р. до Додаткової угоди №0 до Генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 19.02.2008р; Додаткової угоди №2 від 19.11.2009р. до Додаткової угоди №0 до Генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 19.02.2008р; Додаткової угоди №3 від 04.10.2010р. до Додаткової угоди №0 до Генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 19.02.2008р; Додаткової угоди №2 від 04.10.2010р. до Генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №0 від 19.02.2008р, приватному малому підприємству «Фірма Євробуд» були надані кредитні кошти у розмірі 900 000,00 грн. зі сплатою 12.9% річних з кінцевим терміном повернення кредиту до 28 вересня 2012 року.

19 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Подільська будівельна спілка», з метою забезпечення належного виконання зобов'язань ГІМН «Фірма Євробуд» за Генеральним договором про надання кредитних послуг №0 від 19 лютого 2008 року та Додаткової угоди №0 від 19.02.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 19.02.2008р. було укладено договір іпотеки, що нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. за реєстровим номером №1729.

Відповідно до п.1.1 Договору іпотеки в іпотеку було передано цілісний майновий комплекс (в т.ч. приміщення адміністративно-прохідної контори 181.9 кв.м., склад цементу 71,3 кв.м., блок складів хозтоварів 739.7 кв.м., приміщення магазину "Скло" 62.8 ка м., приміщення столярної майстерні 585,7 кв.м, туалет на три вічки 6,6 кв.м) загальною площею 1648,00 кв.м, що знаходиться за адресою м.Хмельницький. вул.Курчатова, 103 та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2004р., що видане Управлінням житлово-комунального господарства на підставі рішення Хмельницького міськвиконкому від 09.12.2004р за №748.

На час укладення 19.02.2008р. договору іпотеки Предмет іпотеки знаходиться в іпотеці з забезпечення виконання зобов'язань ПМГІ «Фірма Євробуд» по Кредитному договору №0 від 13.03,2007р перед АКІБ «УкрСиббанк» згідно договору іпотеки від 13.03.2007р, посвідченого Оксанюк А.А. державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-1719, також Предмет іпотеки знаходиться в іпотеці з забезпечення виконання зобов'язань ПМП «Фірма Євробуд» по Кредитному договору №0 від 18.07.2007р перед АКІБ «УкрСиббанк» згідно договору іпотеки від 18.07.2007р, посвідченого Оксанюк А.А. державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1-4580.

04 жовтня 2010 року до Договору іпотеки від 19.02.2008р. було укладено договір про внесення змін №1, відповідно до умов якого іпотекою в повному обсязі забезпечуються зобов'язання, передбачені Додатковою угодою №3 від 04.10.2010р. до Додаткової угоди №00 до Генерального договору про надання кредитних послуг (Індивідуальна угода) №00 від 19.02.2008р.

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 05 березня 2015 року у справі №924/414/14 Приватне мале підприємство «Фірма Євробуд» ліквідовано.

13 березня 2015 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом.

Станом на 14 квітня 2015 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців міститься запис про припинення Приватного малого підприємства «Фірма Євробуд», яке є позичальником відповідно до Генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 19 лютого 2008 року та Додаткової угоди №0 від 19.02.2008р. до Генерального договору про надання кредитних послуг №0 від 19.02.2008р, на виконання якого укладено договір іпотеки від 19 лютого 2008 року.

Позивач просить суд визнати іпотеку такою, що припинена.

Відповідач у своєму відзиві посилається на відсутність такого способу захисту.

Суд не погоджується з твердженням відповідача з огляду на таке.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у ст.16 ЦК України.

Звертаючись до суду з позовом про визнання іпотеки припиненою на підставі частини першої статті 559, частини першої статті 593 ЦК України, у зв'язку з належним виконанням основного зобов'язання, позивач посилається на невизнання банком зазначеного факту, що підтверджується відзивом самого банку.

Згідно з пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов'язків.

Верховний суду України у постанові від 04.02.2015 р. по справі №6-243цс14, зазначає, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст.3, 12-15, 20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя, іпотекодавця передбачених частиною першою статті 559, частиною першою статті 593 ЦК України, на припинення зобов'язання таке право підлягає захисту судом шляхом визнання його права на підставі п.1 частини другої статті 16 ЦК України. Таким чином, права поручителя, іпотекодавця підлягає судовому захисту за його позовом шляхом визнання поруки (іпотеки) такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки (іпотеки) чи шляхом припинення зобов'язання за договором.

Таким чином, твердження відповідача про відсутність такого способу захисту невизнаного права як визнання іпотеки такою, що припинена, ґрунтуються на помилковому та довільному тлумаченні норм права, оскільки такий спосіб передбачено п.1 ч.2 ст.16 ЦК України.

Відповідач не визнаючи припиненою іпотеку порушує права власності позивача на заставлене майно, яке в себе включає право володіти, користуватись та розпоряджатись цим майном. Тобто іпотечне обтяження позбавляє позивача права вільно та в повному обсязі використовувати усі ці права.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.

Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зміст права власності становлять три складові (ст.317 Цивільного кодексу України): право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Володіння майном - це юридично закріплена можливість фактично мати майно, впливати на нього в будь-який момент, здійснювати щодо такого майна свою волю. Право користування полягає в юридично закріпленій можливості власника використовувати корисні якості майна для себе, мати з цього певний зиск та вигоду. Право розпорядження - це можливість власника установлювати, змінювати та припиняти юридичне існування майна.

Відповідно до ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно з ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідач у відзиві в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що строк дії Договору іпотеки не закінчено, Основне зобов'язання його Сторонами не розірвано, не визнано у встановленому законом порядку недійсним, умови Основного зобов'язання щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також інших передбачених даними умовами платежів, не виконані внаслідок чого існує заборгованість за Основним зобов'язанням, а отже й зобов'язання за іпотекою.

Судом встановлено, що згідно п.6.1. іпотечного договору, цей Договір діє з моменту нотаріального посвідчення до повного виконання зобов'язань за договором(и), що обумовлюють основне зобов'язання.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч.1 ст.575 ЦК України).

Частиною 5 ст.3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ч.1 ст.609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобов'язання. Вказаною статтею передбачено, що зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.609 ЦК України, зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Судом встановлено, що у березні 2015 року Приватне мале підприємство «Фірма Євробуд» ліквідовано.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що основне зобов'язання за кредитним договором припинилось по закону у зв'язку з ліквідацією боржника.

Згідно із правової позиції Верховного суду України у справі 6-52цс13:

" Відповідно до ч.1 ст.609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов'язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов'язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Згідно із ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Частина 3 статті 6 ЦК України передбачає, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що у разі ліквідації боржника - сторони основного зобов'язання - право застави, що забезпечувало його виконання, також є припиненим. При цьому, враховуючи імперативний характер норми п.1 ч.1 ст.593 ЦК України, зазначення в договорі застави інших умов, за яких право застави у разі припинення основного зобов'язання залишається дійсним, слід вважати нікчемним.

Таким чином, виходячи з однорідної юридичної природи поруки та застави як засобів забезпечення виконання зобов'язань, а також того факту, що як порука, так і застава припиняються у разі припинення основного зобов'язання відповідно до ч.1 ст.575, п.1 ч.1 ст. 593, ч.1 ст.609 ЦК України, ч.1 ст.17 Закону України "Про іпотеку", іпотека як вид застави припиняється в разі припинення основного зобов'язання (кредитного договору). Зважаючи на це, припинення юридичної особи у зв'язку з визнанням її банкрутом є підставою припинення іпотеки, оскільки зобов'язання за кредитним договором припиняється.

Врегулювання сторонами договірних відносин на власний розсуд за наявності в законі імперативних приписів є протиправним."

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про припинення іпотеки, у зв'язку з припиненням основного зобов'язання по закону, у зв'язку з ліквідацією боржника за кредитним договором.

За таких обставин, суд визнав позов обґрунтованим, таким, що підтверджується наданими суду доказами та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, враховуючи наявність законних підстав, доведених належними доказами, керуючись ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача, з вини якого виник спір.

За таких обставин, суд, керуючись ст. 17 Закону України "Про іпотеку", ст.ст. 3, 6, 12-16, 317,321, 328, 392, 575, 593, 609 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати припиненою іпотеку за договором іпотеки від 19 лютого 2008 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільська будівельна спілка" () та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" (), що посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк А.А. за реєстровим №1729 (з урахуванням договору про внесення змін №1 від 04 жовтня 2010 року, зареєстрованого в реєстрі за №10504).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" (, 61050, м.Харків, пр-т Московський, 60, рах.№0 в Управлінні НБУ в Харківській обл., МФО 351005) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільська будівельна спілка" (, 29000, м.Хмельницький, вул.Курчатова,103, рах.№7900 в ПАТ "УкрСиббанк") 1218,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.07.2015 р.

Суддя К.В. Аріт

Справа №924/570/15