РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015Справа №914/1704/15

За позовомФізичної особи - підприємця Рубая Петра Григоровича
До Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі відділення № 97 ПАТ "Банк "Фінанси та кредит"
Прозобов'язання вчинити дії та стягнення 118 306,43 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Кунтий Н.О., представник, довіреність № 1066 від 19.05.2015 р.;
Від відповідача:не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2015 року фізична особа - підприємець Рубай Петро Григорович звернувся до суду з позовом, яким просив зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" в особі відділення № 97 ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" закрити три банківські рахунки позивача, стягнути з банку 118 306,43 грн. залишку коштів на рахунку з урахуванням процентів, а також покласти на відповідача судові витрати.

Провадження у справі за вказаними вимогами було порушено ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.05.2015 № 914/1704/15, яку призначено до розгляду на 09.06.2015.

09.06.2015 Господарським судом Львівської області винесено ухвалу про направлення справи № 914/1704/15 за підсудністю до Господарського суду міста Києва в порядку ч. 1 ст. 17 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2015 справі № 914/1704/15 було прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О.В. та призначено до розгляду в судовому засіданні на 14.07.2015.

У судове засідання, призначене на 14.07.2015, відповідач уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи (повідомлення про вручення 03.07.2015 копії ухвали від 18.06.2015 в матеріалах справи). Враховуючи викладене, зважаючи на обмеженість процесуальних строків розгляду справи та відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути заявлений спір по суті в даному судовому засіданні за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

У ході розгляду спору по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на порушення відповідачем умов договору на розрахунково-касове обслуговування, що спричинило відмову фізичної особи - підприємця Рубая Петра Григоровича від укладеного договору. Незважаючи на подання позивачем заяви про розірвання договору, відповідачем через тривалий час банківські рахунки позивача не закрито, залишок коштів на рахунку не повернуто, а тому позивач звернувся до суду з позовом для захисту своїх порушених прав.

На підтвердження заявлених вимог суду подано договір на розрахунково-касове обслуговування з додатком і додатковий договір до нього, листування сторін, заяву про розірвання договору, довідку банку про рахунки, довідку банку про залишок коштів на рахунках, договір і платіжний документ щодо понесення судових витрат, зокрема, з оплати послуг адвоката.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Рубай Петро Григорович та Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" в особі відділення № 11 Філії "Західне РУ" АТ "Банк "Фінанси та кредит" 05.09.2013 уклали договір на розрахунково-касове обслуговування № 252, за умовами якого банк зобов'язався відкрити клієнту (позивачу) поточні рахунки № 001 в гривнях, № 9001 в євро, № 001 в доларах США та здійснювати їх розрахункове обслуговування, а клієнт зобов'язався оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку на розрахунково-касове обслуговування рахунків в порядку і на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.2 вказаного договору списання банком коштів з рахунків здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення, у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 2.4 договору умови та порядок роботи за системою "Клієнт-банк" регламентується окремим додатковим договором, який є невід'ємною частиною договору.

Підпунктами 3.1.1, 3.1.5 п. 3.1 договору від 05.09.2013 банку надано право використовувати грошові кошти на рахунках, гарантуючи при цьому право клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами. За час користування банком грошовими коштами на рахунках нараховуються і сплачуються клієнту проценти на залишок коштів на рахунку за ставкою, визначеною чинними на момент нарахування процентів тарифами; відмовляти клієнту в обслуговуванні рахунків у випадку невиконання чи неналежного виконання ним своїх зобов'язань за договором та в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

До обов'язків банку за договором віднесено, зокрема, обов'язок відкрити клієнту рахунки; вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунків та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові та інші операції; забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунки (п.п. 3.3.1, 3.3.2,3.3.4 п. 3.3).

Згідно з п. 8.1 договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками, і діє протягом невизначеного строку.

У п. 8.2 договору закріплено, що він може бути розірваний за заявою будь-якої із сторін, а також в інших випадках та з підстав, передбачених договором та чинним законодавством України.

При розірванні договору клієнт зобов'язаний закрити рахунки, подавши в банк документи, що передбачені чинним законодавством для закриття рахунків. Закриття рахунків здійснюється виключно за умови розрахунку клієнта перед банком по сплаті послуг за розрахунково-касове обслуговування рахунків (п. 8.3).

Додатком № 1 до договору від 05.09.2013 № 252 став Тарифний довідник АТ "Банк "Фінанси та кредит" для юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців корпоративного банкінгу.

Також, 05.09.2013 сторонами було укладено додатковий договір № 109104/КБ про обслуговування клієнта з використанням системи дистанційного обслуговування "Клієнт-банк" до договору на розрахунково-касове обслуговування № 252 від 05.09.2013 щодо здійснення розрахункових операцій за дорученням клієнта (позивача) з використанням розрахункових документів в електронній формі (платіжних доручень, заявок на купівлю-продаж валюти, виписок по рахунках клієнта, зведених відомостей сум заробітної плати для зарахування на поточні рахунки працівників клієнта та інших документів) та прийняття документів, що передаються по каналах електронного зв'язку.

Відповідно до п. 8.1 додаткового договору від 05.09.2013 він набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і скріплення печатками і діє до дати закінчення дії (або до дати розірвання сторонами) договору на розрахунково-касове обслуговування.

У лютому 2014 року від Західного регіонального управління АТ "Банк "Фінанси та кредит" позивач отримав лист № 210/14 від 24.02.2014, в якому повідомлялося про проведення реорганізації філії "Західне регіональне управління АТ "Банк "Фінанси та кредит" у Відділення № 90 (м. Львів) АТ "Банк "Фінанси та кредит" з переведенням його на баланс головного банку (з організаційним підпорядкуванням Західному регіональному департаменту Головного банку).

Також, в указаному листі зазначалося, що з 14.04.2014 Філія "Західне регіональне управління АТ "Банк "Фінанси та кредит" буде реорганізована у Відділення № 90 (м. Львів) АТ "Банк "Фінанси та кредит" і замість діючих рахунків (які були відкриті у філії "Західне регіональне управління АТ "Банк "Фінанси та кредит" і діятимуть до 11.04.2014 включно) будуть відкриті нові рахунки, а саме: № 1601 код валюти 980 (гривня), № 1601 код валюти 840 (євро), № 1601 код валюти 978 (долар США), а Відділення № 11 (м. Львів), в якому позивачу було відкрито рахунки в трьох валютах, змінює назву на Відділення № 97 (м. Львів).

У зв'язку з наведеним, заявлення позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі відділення № 97 ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" з боку позивача мало місце цілком правомірно та в рамках законодавства.

За твердженнями позивача 25.02.2015 через систему "Клієнт-банк" відповідачу було дано доручення на перерахування коштів за платіжними дорученнями № 50 та № 51 з рахунку № 1601 на рахунок № 2901, що також належить позивачу і відкритий у тому ж відділенні того ж банку на суму 5 000,00 грн. та 29 037,98 грн.

Як вказує позивач, на платіжних дорученнях банком було проведено відмітку "проведено банком 25.02.2015", проте такі кошти станом на час звернення до суду з даним позовом на вказаний у платіжних дорученнях рахунок не переведені.

26.02.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою від 25.02.2015 № 32 про розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування від 05.09.2013 № 252 на підставі п. 8.2 договору та проханням про закриття рахунків № 1601 код валюти 980, № 1601 код валюти 840, № 1601 код валюти 978.

Також, позивач стверджує, що внаслідок аналогічної бездіяльності банку ним не було отримано ще 81 066,22 грн. за платіжним дорученням № 52 від 03.03.2015, платіж за яким банком проведений не був, що порушує його право вільного розпорядження коштами, розміщеними на банківському рахунку. Крім того, позивач наголошує на порушенні банком умов договору та законодавства через не вчинення дій із закриття рахунків.

З матеріалів справи судом встановлено, що заяву про закриття рахунків № 1601 код валюти 980, № 1601 код валюти 840, № 1601 код валюти 978 була отримана відповідачем 26.02.2015, проте 19.05.2015 листом № 24 Відділення № 97 Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" у відповідь на запит позивача повідомляло, що фізична особа - підприємець Рубай Петро Григорович має відкриті поточні рахунки № 1601 в національній валюті гривні, № 1601 в іноземній валюті доларах США, № 1601 в іноземній валюті євро.

Крім того, у відповідь на звернення позивача від 03.06.2015 № 86 Відділення № 97 Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" надало лист № 29 від 08.06.2015, в якому повідомляло інформацію про надходження коштів на рахунках, що обслуговувалися до реорганізації банку та на нових рахунках, відкритих після реорганізації.

Згідно з листом Відділення № 97 Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" № 30 від 08.06.2015 залишок коштів на рахунку № 1601 в національній валюті (гривні) станом на 03.06.2015 становить 118 246,43 грн., на рахунку № 1601 в іноземній валюті (долари США) - 0,00 доларів США, на рахунку № 1601 в іноземній валюті (євро) - 0,00 євро.

Відповідач, який завчасно і належним чином був попереджений про дату, час і місце розгляду справи, не заперечив посилань позивача, викладених у позовній заяві і обставин, покладених позивачем в основу своїх позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 2 названої статті передбачено, що банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1092 Цивільного кодексу України у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення у зв'язку з порушенням правил розрахункових операцій виконуючим банком відповідальність може бути покладена судом на цей банк.

Згідно з п. 32.1. ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

У ст. 2 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в України" загальні засади функціонування платіжних систем в Україні та відносини у сфері переказу коштів регулюються Конституцією України, Законами України "Про Національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", цим Законом, іншими актами законодавства України та нормативно-правовими актами Національного банку України, а також міжнародно-правовими актами з питань переказу коштів.

Правила проведення розрахункових операцій встановлено Законом України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні" та Інструкцією про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 р. № 22, Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492 та ін.

Відповідно до п. 22.6 ст. 22 Закону України ""Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" обслуговуючий отримувача банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка отримувача та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України /реєстраційним (обліковим) номером платника податків / реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номера паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та має відмітку в паспорті) і зараховувати кошти на рахунок отримувача лише в разі їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів.

Відповідач не повідомив суду про наявність будь-яких обставин, за яких він не зміг виконати доручення позивача на переказ коштів як-то через невірне зазначення реквізитів, не виявлення рахунку одержувача тощо, а тому невиконання платіжних доручень позивача про перерахування вказує на порушення банком права фізичної особи - підприємця Рубая Петра Григоровича на безперешкодне розпоряджатися цими коштами.

Отже, відповідач отримавши від позивача платіжні доручення, повинен був їх виконати в той же день, адже 25.02.2015 та 03.03.2015 були робочими днями в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України закріплено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Частинами 1, 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Як вказувалося вище, договором сторін була передбачена можливість розірвання договору за відповідною заявою будь-якої із сторін, а тому заява позивача від 25.02.2015 про розірвання договору була подана правомірно, а відповідач повинен був відреагувати на неї належним чином, перерахувати залишок коштів на рахунку, закрити рахунки, скласти додаткову угоду про розірвання договору та ін., що відповідає положенням Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах у п. 20.5 якої вказується, що заява про закриття поточного рахунку фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, підписується власником рахунку або уповноваженою ним особою. Заява про закриття поточного рахунку фізичної особи - підприємця засвідчується відбитком печатки (за наявності).

Відповідно до п. 20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо). Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Відповідна не повідомив суду жодних обставин, які унеможливили закриття рахунків позивача внаслідок подання ним заяви про розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування.

Зважаючи на викладене, договір на розрахунково-касове обслуговування від 05.09.2013 № 252 слід вважати розірваним з моменту отримання відповідачем заяви позивача про його розірвання - 26.02.2015.

Норми ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України передбачають, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються, а тому, позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача закрити рахунки є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У ст. 1212 Цивільного кодексу України вказується, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання є правовідношенням, в якому сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 3 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків є, зокрема, акти цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Виходячи з приписів ст. 1 Господарського процесуального кодексу України та ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими

Зважаючи на наведені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача залишку коштів на рахунку визнаються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню і стягненню з відповідача як безпідставно набутого майна, адже доказів правомірності невиконання платіжних доручень, затримання з закриттям рахунків і неповернення позивачу грошових коштів в сумі 118 306,43 грн. суду подано не було.

Обов'язок добросовісного користування сторонами належними їм процесуальними правами встановлений у ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вказувалося вище, відповідач заявлені вимоги не спростував та не заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 5 000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката, для чого подає суду договір про юридичних та консультаційних послуг від 01.12.2014 № 12/14, укладений з Кунтиєм Назаром Орестовичем, свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю, нотаріально посвідчену довіреність, акт здавання-приймання виконаної роботи від 06.06.2015, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 04.06.2015 на суму 5 000,00 грн.

З огляду на підтвердженність витрат на оплату послуг адвоката і співрозмірність вартості таких послуг з ціною позову, судові витрати в цій частині покладаються судом на відповідача у зв'язку з задоволенням позову, так само як і в частині сплати судового збору.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-38, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) закрити рахунки фізичної особи - підприємця Рубая Петра Григоровича (79059, м. Львів, вул. Щурата, 8, кв. 30, ідентифікаційний номер ) № 1601 в гривнях, № 1601 в євро, № 1601 в доларах США.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60, ідентифікаційний код 09807856) на користь фізичної особи - підприємця Рубая Петра Григоровича (79059, м. Львів, вул. Щурата, 8, кв. 30, ідентифікаційний номер ) 118 306 (сто вісімнадцять тисяч триста шість) грн. 43 коп. безпідставно набутого майна (грошових коштів), 3 584 (три тисячі п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 14 коп. судового збору та 5 000 (п'ять тисяч) грн. витрат на послуги адвоката. Видати наказ.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 17.07.2014 р.