донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

20.07.2015 справа №908/1814/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Чернота Л.Ф.,
суддівБойченко К. I., Ломовцева Н.В.
При секретарi: Максимовій О.Ю.
від позивача:Самокиша В.Ю. - представник за довіреністю №23-12/14-34 від 23.12.2014 р.
від відповідача:Купирьов М.Є. - представник за довіреністю б/н від 05.05.2015 р.

Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю "ДПА», м. Київ

на рішення господарського суду Запорiзької області

від12.05.2015 року
у справі№ 908/1814/15-г (суддя Алейникова Т.Г.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль», м. Київ
до відповідача Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «ДПА», м. Київ
простягнення 94175,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

У 2015 роцi Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ звернулось до господарського суду Запорiзької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «ДПА», м.Київ про стягнення 94175,91 грн.

Рішенням господарського суду Запорiзької області від 12.05.15р. позовнi вимоги Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лiзинг Аваль", м. Київ задоволено у повному обсязі; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА» 83009, місто Донецьк, вул. Новоросійська, 9 (юридична адреса), 04655, м. Київ, пр. Московський, 21, оф. 12 (адреса для листування), , Поточний рахунок 015 в АТ «БМ Банк», МФО 380913) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (04073, м. Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, , Поточний рахунок 3 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) - заборгованість в сумі 94 175 (дев'яносто чотири тисячі сто сімдесят п'ять) грн. 91 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1883 (одна тисяча вісімсот вісімдесят три) грн. 52 коп.

Вiдповiдач, Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю «ДПА», м. Київ з рiшенням господарського суду Запорiзької областi вiд 12.05.2015 року не погодився, вважає його прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому, він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд: рішення господарського суду Запорiзької областi вiд 12.05.2015 року по справi №908/1814/15-г скасувати та прийняти нове рiшення, яким вiдмовити у задоволеннi позовних вимог у повному обсязi.

Позивач, Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лiзинг Аваль", м. Київ в судовому засіданні надав відзив, в якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПА», та просить рішення господарського суду Запорізької області від 12.05. 2015 р. залишити без змін.

20.07.2015 р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «ДПА», м. Київ надійшло доповнення до апеляційної скарги з додатками, в яких просить у якості інформації оглянути документи, які надав позивач при розгляді господарським судом Запорізької області аналогічної справи, а саме: пояснення-розрахунок із додатками, пояснення щодо застосування під час надання рахунків-фактур ставок Libor та курсів валют з додатками.

Колегія суддів, оглянула у судовому засіданні додаткові документи та дійшла висновку, що у даному випадку зазначені документи не мають сили доказів у розумінні ст. 33, 36 ГПК України. Крім того, відділом організаційної роботи, документального забезпечення та канцелярії під час розкриття конверта (пакету), надісланого Товариством з обмеженою відповідальністю «ДПА» було виявлено, що доповнення б/н від 15.07.2015 р. на апеляційну скаргу по справі №908/1814/15-г не підписані заявником.

20.07.2015 р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому відповідач вказує на те, що розгляд справи №908/1814/15-г неможливий до вирішення пов'язаної з нею справи за позовом ТОВ «ДПА», тобто до набрання чинності господарським судом м. Києва рішення щодо внесення змін в договір фінансового лізингу №LC5417-06/11 від 02.08.2011 р., оскільки ці зміни безпосередньо впливають на правові відношення, що є предметом спору за справою №908/1814/15-г.

Судова колегія розглянула вищезазначене клопотання та відмовила в задоволенні, як необґрунтоване, а саме: в чому полягає неможливість розгляду даної справи.

Суд першої інстанції прийняв рішення на всебічному та повному дослідженні фактичних матеріалів справи, тому на стадії апеляційного провадження розглядається саме прийняте рішення.

Відповідач, Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю «ДПА», м. Київ в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та просив рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 року по справі №908/1814/15-г скасувати та винести нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду відповідає вимогам чинного законодавства України, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 4 статті 129 Конституції України, статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Обов'язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

У судовому засіданні 20.07.2015 року представник відповідача зазначив на помилку суду першої інстанції, щодо розгляду у даній справі питання «Страхування».

Уданому випадку суд першої інстанції чітко визначив, які саме норми діючого законодавства України слід застосовувати для вирішення спору: глава 58 параграф 6 Цивільного кодексу України - ЛІЗИНГ та Закон України "Про фінансовий лізинг".

Як вбачається з матеріалів справи, 02.08.2011 р. між позивачем (Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль») та відповідачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "ДПА") був укладений договір фінансового лізингу №LC5417- 06/11 (надалі - «договір»), згідно з п. 1.1 якого лізингодавець (позивач) зобов'язується передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в спеціфікації (додаток № 2 до договору), а лізингоодержувач (відповідач) зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Пунктом 1.6. договору сторони визначили, що строк лізингу складається з періодів лізингу у кількості 60 місяців, починаючи з першого періоду лізингу, визначеного за правилами цього договору та додатків до нього. На підставі ч. 2 ст. 524 ЦК України сторони погодили додатково до визначення зобов'язання у гривні, визначити зобов'язання в грошовому еквіваленті іноземній валюті - долар США. Зобов'язання за договором попередньо визначаються в грошовому еквіваленті іноземній валюти та перераховуються у гривню в порядку, визначеному окремими положеннями цього договору (п.1.7. договору).

Зобов'язання лізингодавця по придбанню предмета лізингу виникають після сплати лізингоодержувачем авансового лізингового платежу та адміністративної комісії згідно цього договору та додатків до нього (п.1.3 договору).

Вартiсть предмета лiзингу становить 987 890,40 грн. (дев'ятсот вісімдесят сім тисяч вісімсот дев'яносто гривень 40 копійок), в том числi 20% ПДВ і підлягає остаточному визначенню після передачі предмета лізингу лізингоодержувачу та здійснення всіх розрахунків за договором поставки товару.(п.2.1 договору).

Викупна вартiсть предмета лізингу у грошовому еквіваленті іноземної валюти становить 1% від остаточної вартості предмета лізингу, визначеної за правилами п.п. 2.2, 2.3 цього договору.

Оплата всiх платежів за договором фінансового лізингу здійснюється лізингоодержувачем в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця (п. 4.6 договору).

За несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лiзингоодержувач сплачує лiзингодавцю пеню у розмiрi подвiйної облiкової ставки Нацiонального банку України, яка дiяла в перiод, за який нараховується пеня, вiд суми простроченого платежу за кожен день прострочення. (п.5.1 договору).

Даний договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами та сплати лiзингоодержувачем авансового лiзингового платежу згiдно графiку i дiє до повного виконання сторонами своїх обов'язкiв за цим договором. (п. 8.1 договору)

Договір підписаний сторонами і скріплений печатками обох підприємств без зауважень.

Специфікацією (додаток 2 до договору, що є його невід'ємною частиною) визначено, що предметом лізингу є:

- регенератор ЕСО 400 АТЕХ II, новий 2011 р.в. (а.с. 17).

Специфікація підписана обома сторонами та скріплена печатками обох підприємств без зауважень.

31 жовтня 2011р. (а.с. 24) Товариство з обмеженою вiдповiдальнiстю "Райффайзен Лiзинг Аваль", в особi Завідуючої сектором активації договорів лізингу Живиці Олени Олександрівни, яка діє на підставі довіреності, виданої Генеральним директором №27-12/10-6 від 27 грудня 2010 р. (надалі -«лізингодавець»), і Товариство з обмеженою відповідальністю «ДПА», в особі Генерального директора Козлова Геннадія Володимировича, що діє на підставі Статуту (надалi - "лізингоодержувач", iменованi разом "сторони", а кожне окремо - "сторона" уклали акт приймання-передачi (надалi "акт") про нижченаведене.

На пiдставi договору фінансового лізингу вiд "17" червня 2011р. №LC5417-06/11 (а.с.8-11) лізингодавець передав у користування лізингоодержувачу предмет лізингу згідно специфікації з навединими нижче характеристиками:

- регенератор ЕСО 400 АТЕХ II, новий 2011 р.в., який складається з компонентів: конденсатор з нержавіючої сталі з водяним охолодженням, автоматична система заповнення, автоматична система розряду залишку, 1,000літрів бак зберігання з нержавіючої сталі з контролем рівня для безперервного циклу (для збору чистого розчинника), 1,000 літрів бак зберігання з нержавіючої сталі з контролем рівня для безперервного циклу (для збору брудної розчинника), 1» пневматичний насос встановлений на бак чистого розчинника для відправки чистого розчинника на друкарські машині, Ѕ» пневматичний насос + трубі всмоктування встановлений на кронштейн кріпитися до стіни, щоб втягувати брудній розчинник від зовнішніх баків і направляти його в 1,000 л бак зберігання. Холодильний блок моделі GCA 25, 3 регулятора рівня для установки в чистий бак розчинника Comexi, 3 бака попереднього збору, які будуть пов'язані з баком брудного розчинника Comexi та автоматично відправляти брудній розчинник в бак зберігання переробника.

Додатком №1 сторонами було погоджено графік лізингових платежів.

Відповідно до угоди від 21.10.2014 р. про внесення змін до договору фінансового лізингу від 02.08.2011 р. змінено графік розрахунку заборгованості, а саме сторони визначили, що період лізингу та лізингових платежів становить з грудня 2011 р. по листопад 2016 р.

Сторони погодили, що відповідно до ч.2 ст. 631 Цивільного кодексу України умови цієї угоди застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання.

За своєю правовою природою, договір по даній справі є договором фінансового лізингу.

Положеннями ст. 292 ГК України встановлено, що лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України та інших законів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу та встановлено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписами ст. 806 Цивільного кодексу України зазначено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користувіання майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціальне придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

На виконання умов вищезазначеного договору, позивач (Лізингодавець) передав у тимчасове володіння відповідачу (Лізингоодержувачу) предмет лізингу, що підтверджується підписаним представниками сторін актом приймання-передачі предмета лізингу від 31.10.2011 р.

Проте, відповідач в порушення умов договору, та п.п. 5.1-5.5, п. 8.1.4 Загальних умов фінансового лізингу - додаток № 4 до договору (надалі - Загальні умови), належним чином не виконував свої зобов'язання, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість на загальну суму 94 175, 91 гривень за наступними рахунками №№:

- номер рахунку-фактури LC5417-06/11/38-056, дата рахунку-фактури 05.01.2015р., строк оплати за рахунком-фактурою 17.01.2015 р., сумма до оплати за рахунком-фактурою 22 784,41 грн.;

- номер рахунку-фактури LC5417-06/11/39-057, дата рахунку-фактури 02.02.2015р., строк оплати за рахунком-фактурою 17.01.2015 р., сумма до оплати за рахунком-фактурою 28 520,04 грн.;

- номер рахунку-фактури LC5417-06/11/40-059, дата рахунку-фактури 02.03.2015р., строк оплати за рахунком-фактурою 10.03.2015 р., сумма до оплати за рахунком-фактурою 42 871,91 грн.

Відповідно до п.п. 1.1, 4.1 договору лізингоодержувач (відповідач) зобов'язався за цим договором сплачувати відсотки за фінансування придбання предмета лізингу та поточні лізингові платежі.

Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання предмета лізингу у період з моменту підписання цього договору до повної виплати лізингоодержувачем заборгованості лізингодавцю, визначеної за правилами цього Договору за ставкою LІВОR. плюс 8,00% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за Курсом продажу (Розділ 1 «Визначення» Загальних умов додатку 4 до цього договору), крім того ПДВ. (п. 4.2 договору).

Згідно з п.4.3 договору лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує Лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Пунктом 4.4 договору передбачено, що розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього договору, від заборгованості Лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку. Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за Курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

Комісія лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача.

Перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за Курсом розрахунку платежів плюс ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку, та комісія АТ «Райффайзен Банк Аваль» з купівлі валюти, згідно офіційного сайту Лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rlа.соm.uа (п.4.5 договору). Згідно п.4.6 договору, оплата всіх платежів здійснюється в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що всі додаткові послуги, визначені в Загальних умовах (додаток 4 до цього договору), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rlа.соm.uа

Такі умови Договору повністю відповідають ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг», яка передбачає, щодо складу лізингових платежів можуть включатися:

а) сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно;

в) компенсація відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця, безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. Що не суперечитить ст. 16 ЗУ «Про фінансовий лізинг».

Згідно з Загальними умовами фінансового лізингу - додаток № 4 до договору, лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі у новій редакції електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. При чому, у разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно.

В цьому випадку лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4 Загальних умов).

Крім того, відповідно до п. 6.1. Загальних умов лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках (включаючи, але не обмежуючись):

6.1.1. У випадку зміни встановленого на день укладення договору розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7 договору сторони обрали валюту - Євро) або розміру ставки USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7. договору сторони обрали валюту - Долари США) розмір комісії змінюється відповідно за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LІВОR на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

6.1.2. У випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з Предметом лізингу та/або виконанням лізингодавцем своїх обов'язків за Договором.

6.1.3. У разі перевищення розміру комісії лізингодавця за договором над подвійною обліковою ставкою Національного банку України, встановленою на день нарахування такої комісії за період, який минув з дня нарахування попереднього лізингового платежу за цим договором, розраховану від вартості предмета лізингу, комісія у складі лізингового платежу підлягає збільшенню на суму, яка дорівнює розміру ПДВ за ставкою 20%, нарахованому на таке перевищення.

6.1.4. В інших випадках, визначених договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії цього договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 Загальних умов змінений за правилами п.п. 6.1, 6.2 Загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку лізингодавця та підлягає сплаті лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Вимоги про сплату простроченої заборгованості, що були направлені з боку ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль» на адресу ТОВ «ДПА» листом за вих. № 314-02/2015 від 16.02.2015 р. з боку ТОВ «ДПА» були проігноровані, а прострочена заборгованість не погашена.

Таким чином, Відповідач порушив зобов'язання за Договором.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а у відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Тому, в результаті порушення умов Договору фінансового лізингу № LC 5417-06/11 від 02.08.2011 р. у Відповідача перед Позивачем виникла заборгованість в розмірі 94 175, 91 гривень.

З матеріалів справи та пояснень позивача вбачається, що відповідач в добровільному порядку заборгованість пов'язану зі сплатою заборгованості за договором фінансового лізингу № LC 5417-06/11 від 02.08.2011 р. не сплатив.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, щодо територіальної підсудності розгляду даної справи у відповідності до вимог статті 15 ГПК України.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорiзької області від 12.05.2015 року у справі №908/1814/15-г ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «ДПА», м. Київ на рішення господарського суду Запорiзької області від 12.05.2015 року у справі №908/1814/15-г залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорiзької області від 12.05.2015 року у справі №908/1814/15-г - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді К.I. Бойченко

Н.В. Ломовцева

Надр.5 прим:

1 прим. - у справу;

1 прим. - позивачу;

1 прим.- відповідачу;

1 прим. - ДАГС;

1 прим.- ГСЗО