ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.07.15р. Справа № 904/5540/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИКАНЬКАМЛИН", смт. Диканька Полтавська область

до Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД № 9", м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 276 487,04 грн. за договором поставки

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - Буденко А.Ю., довіреність від 02.12.15р.;

від відповідача - Шелудько І.І., довіреність №275 від 05.05.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДИКАНЬКАМЛИН" (далі - позивач) звернулась до господарського суду з позовом, у якому, з урахуванням зави про зменшення розміру позовних вимог від 08.07.15р., просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД №9" (далі - відповідач) суму 61 677, 50 грн. основного боргу, 49 004,71 грн. пені, 2 534, 11 грн. 3% річних, 85 300,72 грн. інфляційних, а всього суму 198 487,04 грн. заборгованості за порушення виконання зобов'язань за договором поставки №15/2015 від 22.01.15р.

Позивач наполягає на задоволенні зменшених позовних вимог в повному обсязі.

Від відповідача надійшло усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю проведення перевірки розрахунків.

Суд відмовив у задоволенні заявленого відповідачем клопотання з огляду на те, що ухвалу з викликом у судове засідання, призначене на 08.07.15р. відповідач отримав 03.07.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.106), отже відповідач мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та проведення перевірки розрахунків.

Разом з тим, від відповідача надійшло усне клопотання про зменшення розміру пені.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

22.01.2015 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) було укладено договір поставки №15/2015 (далі - Договір), в порядку та на умовах якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця борошно пшеничне вищого сорту та/або борошно пшеничне першого сорту, та/або борошно пшеничне другого сорту (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість у строки та в порядку, визначеному цим Договором - мінеральний порошок неактивований (далі - товар) (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п.4.4 Договору ціна товару визначається у видаткових накладних. Ціна визначена у видаткових накладних є остаточною та вважається погодженою обома сторонами до дати поставки товару є обов'язковою до сплати покупцем.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на суму 1 193 783,50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи двосторонніми видатковими накладними з підписами та відбитками печатки підприємств обох сторін (а.с. 29, 35, 41, 47, 53, 59, 65, 71, 77).

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

За умовами п.4.2 Договору розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються в національній валюті України - гривні, протягом 14 календарних днів, згідно виставленого рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника або на інших умовах, погоджених сторонами згідно Додаткових угод, підписаних повноважними представниками сторін та скріпленими їх печатками. Рахунок виставляється постачальником покупцю будь-яким зручним для постачальника способом за вибором постачальника - електронною поштою, поштою чи факсом або передається разом із товаром. Днем поставки товару (днем отримання товару покупцем) вважається дата (день) визначена у видатковій накладній.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд зазначає, що взяті на себе зобов'язання в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару відповідачем виконані частково, у зв'язку із чим у останнього виникла основна заборгованість перед позивачем в розмірі 61 647,50 грн., що підтверджується матеріалами справи.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами п.5.3 Договору за порушення зобов'язань з оплати товару покупець без попередньої письмової вимоги постачальника сплачує:

- на підставі Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення за весь період, що обчислюється з першого дня від дати виникнення заборгованості з оплати товару і до дати здійснення повної оплати товару;

- на підставі ст. 625 ЦК України суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми боргу за весь період, що обчислюється з першого дня від дати виникнення заборгованості з оплати і до дати здійснення оплати.

Так, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 07.02.15р. по 16.06.15р. на суму 49 004,71 грн., 3% річних за той самий період на суму 2 534, 11 грн., а також інфляційні за період з березня 2015 року по травень 2015 року на суму 85 300,72 грн., що відображається в розрахунку позивача (а.с.6-12).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування пені та 3% річних, суд визнає їх обґрунтованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення розміру пені суд зазначає наступне.

Згідно ст.233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

З огляду на те, що в обґрунтування заявленого клопотання відповідачем не надано доказів, що підтверджують наявність обставин для зменшення розміру пені в порядку ст.233 ГК України, суд вважає відсутніми підстави для зменшення розміру пені, отже клопотання відповідача задоволенню не підлягає.

Щодо нарахування інфляційних, суд зазначає, що згідно рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених Верховним судом України у листі №62-97р від 03.04.97р. та чинних станом на час прийняття рішення у справі, індекс інфляції розраховується в середньому на місяць, отже умовно слід рахувати, що сума, яка підлягає стягненню з 01 по 15 числа місяця, індексується за цей період, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Так, перевіривши нарахування інфляційних втрат, суд визнає їх вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення зменшених позовних вимог.

Разом з тим, суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення такого збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 зазначеного Закону, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

За умовами ч. 3 ст. 7 цього ж Закону, повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Враховуючи, що ціна даного позову, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 08.07.15р. (а.с.108-109), становить 198 487,04 грн., розмір судового збору, який мав бути сплачений позивачем становить 3 969,74 грн. Оскільки позивачем сплачено судовий збір в розмірі 5 529,75 грн., суд вважає за необхідне повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "ДиканькаМлин" суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 1 560, 01 грн. (одна тисяча п'ятсот шістдесят грн. 01 коп.), зарахованого на підставі платіжного доручення №497 від 18.06.2015р. про сплату судового збору в розмірі 5 529,75 грн.(а.с.18)

Згідно ст. 49 ГПК України, сплата решти судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ХЛІБОЗАВОД №9" (49035, м. Дніпропетровськ, вул. Чеботарьова, буд.28; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДИКАНЬКАМЛИН" (38500, Полтавська область, Диканський район, смт. Диканька, вул.Тельмана, 21, вул. Миру, буд.13; ) суму 61 647, 50 грн. (шістдесят одна тисяча шістсот сорок сім грн. 50 коп.) основного боргу, 49 004, 71грн. (сорок дев'ять тисяч чотири грн. 71 коп.) пені, 2 534, 11 грн. (дві тисячі п'ятсот тридцять чотири грн. 11 коп.) 3% річних, 85 300, 72 грн. (вісімдесят п'ять тисяч триста грн. 72 коп.) інфляційних, 3 969,74 грн. (три тисячі дев'ятсот шістдесят дев'ять грн. 74 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Винести ухвалу про повернення з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "ДИКАНЬКАМЛИН" (38500, Полтавська область, Диканський район, смт. Диканька, вул.Тельмана, буд. 21; ) суми судового збору в розмірі 1 560, 01 грн. (одна тисяча п'ятсот шістдесят грн. 01 коп.), зарахованої на підставі платіжного доручення №497 від 18.06.2015р. про сплату судового збору в розмірі 5 529,75 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров
Повний текст підписаний 10.07.2015р.