РІШЕННЯ

14 липня 2015 року Справа № 913/155/15

Провадження №30/913/155/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Старобільськ Луганської області

про стягнення 88033,91 доларів США та 42249 грн. 96 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Голенко І.П.

Секретар судового засідання Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - Кожихов А.Ю., головний експерт, довіреність від 23.03.2015 № 93/15;

від відповідача - представник не прибув.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 010/04-02/566 від 07.05.2007 в сумі 88033, 91 доларів США та 42249 грн. 96 коп., у тому числі: 79407,88 доларів США - заборгованість за кредитом, 8626,03 доларів США - заборгованість за відсотками, 39249 грн. 96 коп. - пеня, 3000 грн. 00 коп. - штрафи.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань в частині повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним. Крім того, позивачем нараховано пеню за неналежне виконання зобов'язань та штраф за ненадання у встановлені договором строки довідки про обороти підприємства, звіту про фінансову звітність та договору страхування.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав письмові пояснення щодо періоду утворення заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування ним та періоду нарахування пені. Крім того, позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасне сплату процентів за користування.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь свого представника у судовому засіданні не скористався, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином: ухвали суду направлялися за адресою, яка є офіційним місцезнаходженням відповідача, що підтверджується наявними повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 70-71).

Разом з тим, від відповідача до канцелярії суду надійшла телеграма, в якій він просить відкласти розгляд справи у зв'язку із неможливістю прибуття в судове засідання та продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Клопотання про відкладення розгляду справіи судом відхиляється з наступних підстав.

Господарський суд Луганської області 19.05.2015 ухвалою порушив провадження у цій справі. Справа розглядалася неодноразово. Відповідач належним чином був повідомлений про дату, час та місце судових засідань, проте останній не був позбавлений права і можливості забезпечити особисту участь або за необхідності участь у судовому засіданні представника за довіреністю, або можливості надсилання на адресу суду поштою документів на виконання ухвал суду. Крім того, не надано доказів поважності причин неможливості прибуття в судове засідання. Викладене кореспондується з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вщого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Строк розгляду цієї справи закінчується 19.07.2015. Згідно із ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванння особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на 15 днів.

В задоволенні клопотання про продовження строку розгляду справи судом відмовлено, оскільки позивачем не доведено виключності випадку, у зв'язку з чим строк розгляду спору слід продовжити.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Між відкритим акціонерним товариством «Райффайзен банк Аваль», як кредитором, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, як позичальником, 07.05.2007 був укладений кредитний договір № 010/04-02/566 (далі за текстом - договір, а.с.11-15).

Відповідно до п. 1.3 статті 1 Статуту (а. с. 44) Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

До договору було підписано додаткові угоди.

Предметом даного Договору (п. 1.1 договору) є правовідносини, за якими кредитор на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику кредит у сумі 1050000 грн. 00 коп./207920,00 доларів США (ліміт кредитування) строком до 06 травня 2017 року (включно) зі сплатою 18,0% річних в гривні та 13% в доларах США.

Додатковою угодою від 17.09.2007 № 1 внесено зміни до п. 1.1 договору та викладено його в наступній редакції: «Кредитор на положеннях та умовах цього договору надає позичальнику кредит у сумі 1390000 грн. 00 коп. / 275247,50 доларів США (ліміт кредитування) строком до 06 травня 2017 року (включно) зі сплатою 18,0% річних в гривні та 13% в доларах США».

Відповідно до п. 3.2 договору сторони встановлюють, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, виходячи кількості календарних днів у році. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту), до повного погашення заборгованості за кредитом (день надання кредиту та день погашення заборгованості за кредитом вважається одним днем).

Згідно із п. 6.1 договору позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів на умовах, передбачених цим договором. Проценти за кредитом позичальник сплачує щомісячно не пізніше останнього робочого дня кожного місяця. Основна заборгованість за кредитом погашається позичальником у відповідності до графіка погашення кредитної заборгованості (невід'ємний додаток № 1 до цього договору) рівними щомісячними платежами, починаючи з першого місяця користування кредитом (або з місяця, наступного за закінченням відстрочки погашення основної суми, у випадку її надання).

Відповідно до п. 6.5 договору позичальник зобов'язується надавати кредитору щоквартально до 25 числа наступного місяця бухгалтерський баланс, звіт про фінансові результати та їх використання, та додатково, за запитом кредитора, і інші матеріали з видачі, перевірки забезпечення кредиту та контролю за його використанням і поверненням в тому числі інформацію про рух коштів по основному та додатковим поточним рахункам, інші документи про діяльність позичальника.

Крім того, пунктом 6.12 договору встановлено, що за місяць до закінчення терміну дії договору страхування предмету застави щорічно продовжувати його дію за кожний наступний рік протягом усього терміну дії цього договору.

За умовами п. 7.4 договору кредитор має право достроково вимагати погашення заборгованості позичальника за кредитом, включаючи нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції у випадках: невиконання позичальником умов розділу 6 цього договору.

На виконання кредитного договору банк перерахував кредитні кошти позичальнику в сумі 275246,70 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с. 63-33).

Як вбачається з виписки по особового рахунку, відповідач свої грошові зобов'язання за кредитним договором виконав частково.

Позивачем направлено відповідачу у справі вимогу про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором від 24.04.2015 № 140-0-0-00/8/409 (а.с. 37,38).

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 010/04-02/566 від 07.05.2007 в сумі 88033, 91 доларів США та 42249 грн. 96 коп., у тому числі: 79407,88 доларів США - заборгованість за кредитом, 8626,03 доларів США - заборгованість за відсотками, 39249 грн. 96 коп. - пеня, 3000 грн. 00 коп. - штрафи.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір № 010/04-02/566 від 07.05.2007з врахуванням додаткових угод до нього, є кредитним договором, згідно якого, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Крім того, за приписами Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року N 254, підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи, які мають бути складені під час здійснення операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення в паперовій та/або в електронній формі (п.п.4.2., 4.3.). До первинних документів відносяться меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій)(п. 4.4."б" Положення). Меморіальні документи застосовуються банками для здійснення і відображення в обліку операцій банку і його клієнтів за безготівковими розрахунками відповідно до нормативно-правових актів Національного банку. До меморіальних документів (паперових або електронних), що використовуються для безготівкових розрахунків, належать такі розрахункові документи (п. 4.6. Положення): меморіальні ордери; платіжні доручення; платіжні вимоги-доручення; платіжні вимоги; розрахункові чеки; інші документи (інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку).

Факт видачі відповідачу кредиту підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно п.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається з п. 7.4 Кредитного договору у Банку як кредитора є право достроково вимагати погашення заборгованості Позичальника за кредитом, включаючи нараховані проценти за користування кредитом та штрафні санкції. У разі невиконання зазначених вимог протягом 10 банківських днів з моменту отримання позичальником письмового повідомлення кредитор має право достроково звернути стягнення на заставлене майно.

Вказаний пункт вимагає від Банку, у випадку реалізації права вимагати дострокового погашення кредиту, направлення Позичальнику письмового повідомлення.

Головне, що у вказаному пункті договору передбачено, що виконання вимог про дострокове повернення кредиту повинно відбутися протягом 10 банківських днів з моменту отримання позичальником письмового повідомлення.

У разі невиконання Позичальником зазначеної вимоги, Кредитор має право звернути стягнення за договором забезпечення.

В вимозі № 140-0-0-00/8/409 від 24.04.2015 на підставі вказаних порушень банк вимагав у позичальника протягом 10 банківських днів з дня отримання цієї вимоги погасити заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 88033,91 доларів США та 42249 грн. 96 коп.

Тому, виходячи з положень п. 7.4 договору у відповідача на час вирішення даного спору виникло зобов'язання з дострокового погашення усієї суми кредиту.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач доказів належного виконання зобов'язань за кредитним договором не надав.

З урахуванням викладеного, вимоги позивача в частині стягнення кредитної заборгованості та заборгованості за процентами підлягають задоволенню повністю в сумі 79407, 88 доларів США та в сумі 8626,03 доларів США відповідно.

Відповідно до п. 10.2 Кредитного договору за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом передбачених п.п. 1.1 та 6.1 даного Договору, Позичальник сплачує Кредитору пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення.

Позивачем надано розрахунок пені за порушення строків оплати суми кредиту в сумі 10990 грн. 62 коп. та за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 28259 грн. 34 коп.

Так, суд, перевіривши розрахунок пені за порушення строків оплати суми кредиту, дійшов висновку, що він здійснений відповідно до положень п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, та приймається ним як дійсно обґрунтований.

Щодо пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 28259 грн. 34 коп. суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 3.2 договору сторони встановлюють, що обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів по договору здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом, виходячи кількості календарних днів у році. Проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з дня надання кредиту (часткового надання кредиту), до повного погашення заборгованості за кредитом (день надання кредиту та день погашення заборгованості за кредитом вважається одним днем).

Так, позивачем на виконання вимог ухвали суду від 22.06.2015 надано розрахунок пені за несвоєчасне погашення відсотків, з якого вбачається, що банком нараховано відсотки за користування кредитом на залишок заборгованості за кредитом - 79407,88 доларів США, та визначено суму відсотків за кожен місяць окремо за заявлений до стягнення період з жовтня 2014 року по березень 2015 року.

Вказаний розрахунок здійснено позивачем з урахуванням приписів ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, тому приймається судом як дійсно обґрунтований.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення відсотків в сумі 13579 грн. 09 коп.

Положенням п. 10.5 договору встановлено, що за невиконання зобов'язань, передбачених п.п. 6.5-6.12 договору, позичальник сплачує кредитору штраф в сумі 600 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 6.5 договору позичальник зобов'язується надавати кредитору щоквартально до 25 числа наступного місяця бухгалтерський баланс, звіт про фінансові результати та їх використання, та додатково, за запитом кредитора, і інші матеріали з видачі, перевірки забезпечення кредиту та контролю за його використанням і поверненням в тому числі інформацію про рух коштів по основному та додатковим поточним рахункам, інші документи про діяльність позичальника.

Крім того, пунктом 6.12 договору встановлено, що за місяць до закінчення терміну дії договору страхування предмету застави щорічно продовжувати його дію за кожний наступний рік протягом усього терміну дії цього договору.

Вимоги позивача про стягнення штрафу в сумі 3000 грн. 00 коп. слід задовольнити повністю, оскільки в матеріалах справи відсутні докази надання банку відповідачем відповідних документів.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. З відповідача підлягають стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 79407,88 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 8626,03 доларів США, пеня в сумі 24569 грн. 71 коп., штраф в сумі 3000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладається судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 36803 грн. 52 коп.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись, ст. ст. 44, 47, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 88033,91 доларів США та 42249 грн. 96 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, вул. Лєскова, 9, код за , заборгованість за тілом кредиту в сумі 79407,88 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 8626,03 доларів США, пеню в сумі 24569 грн. 71 коп., штраф в сумі 3000 грн. 00 коп., судовий збір в сумі 36803 грн. 52 коп. Видати наказ позивачу.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано - 16.07.2015.

Суддя І.П.Голенко

Надр. 3 прим.

1- до справи

2 - позивачу за адресою 61166, м. Харків, Новгородська, 11

3 - відповідачу рекомендованим листом з повідомленням за адресою92700, АДРЕСА_1