КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 911/1045/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шаптали Є.Ю.

суддів: Скрипки І.М.

Гончарова С.А.

при секретарі Д'яковій Ю.Ю.

за участю представників:

від апелянта: не з'явилися

від відповідача-1: не з'явилися

від відповідача-2: Кузнєцов О.І.- представник за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" на рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2015 у справі № 911/1045/15 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс"

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс"

про стягнення 7 238,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 12.05.2015 у справі № 911/1045/15 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з матеріалів справи слідує, що погашення заборгованості за договором № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 відповідачем-2 було здійснено 16.11.2012, що встановлено в рішенні Господарського суду Київської області від 02.10.2014 у справі № 911/3327/14. Отже, враховуючи викладене, зобов'язання ТОВ "Експертиза-Люкс" за договором № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 припинилося 16.11.2012, у зв'язку із його виконанням. Таким чином, з урахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент укладання ТОВ "ТАТ-АГРО" та ТОВ "Незалежна юридична компанія" угоди № 17-56/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), зобов'язання ТОВ "Експертиза-Люкс" згідно договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 були виконані, а відтак угода № 17-56/12 від 17.12.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) не породжувала для ТОВ "Експертиза-Люкс" будь-яких прав та обов'язків. Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимога про солідарне стягнення з відповідачів у даній справі 6 472,60 грн. штрафу, 625,95 грн. пені, 123,27 грн. 3% річних, 16,79 грн. інфляційних втрат не підлягає задоволенню судом, оскільки зобов'язання ТОВ "Експертиза-Люкс" згідно договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 припинилися 16.11.2012 року, а вимоги ТОВ "Компанія "Нотапс" у даній справі ґрунтуються на угоді, що є похідною від зазначеної вище угоди № 17-56/12 від 17.12.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 12.05.2015 у справі № 911/1045/15, Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційними скаргами, в яких просить рішення суду Київської області від 12.05.2015 - скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Доводи апеляційної скарги апелянта зводяться до того, що Господарським судом Київської області при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, по-перше, що грошові зобов'язання (борг, курсова різниця, пеня, штраф, інфляційні нарахування) є подільними; по-друге, що суми 3 % річних, пені, штрафу, які були присудженні до стягнення за рішенням Господарського суду Київської області від 02.10.2014 у справі № 911/3327/14, були нараховані за інший період, ніж той, що вказаний у справі № 911/1045/15; по-третє, можливість та обґрунтування прав до нового кредитора про стягнення пені, 3 % річних та штрафу було вирішено (надано правову оцінку) у рішенні Господарського суду Київської області від 02.10.2014 у справі № 911/3327/14; по-четверте, предметом спору у даній справі є стягнення штрафу, пені, 3 % річних, інфляційних втрат за порушення виконання зобов'язання за договором № ТАТ23/2012 від 28.04.2012 як частини пені, штрафу, 3 % річних інша із якого вже була стягнута у справі № 911/3327/14. Враховуючи вищенаведене, апелянт вважає рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2015 у справі № 911/1045/15 є протиправним та необ'єктивним через невідповідність висновкам, викладеним у рішенні суду, фактичним обставинам, що мали місце у сторін, дійсним матеріалам справи та чинному законодавству України, у зв'язку з чим підлягає скасуванню.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.06.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів Скрипки І.М., Самсіна Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" до розгляду та порушено апеляційне провадження. Розгляд справи призначено на 14.07.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015, у зв'язку з перебування суддів Самсіна Р.І. у відпустці сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Шаптала Є.Ю., судді Скрипка І.М., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" до провадження.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні 14.07.2015 проти доводів апеляційної скарги - заперечував, з урахуванням поданого через канцелярію суду відзиву на апеляційну скаргу, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс" зазначило, що на момент укладання ТОВ "ТАТ-АГРО" та ТОВ "Незалежна юридична компанія" угоди № 17-56/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), зобов'язання ТОВ "Експертиза-Люкс" згідно договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 були виконані, у зв'язку з чим , угода № 17-56/12 від 17.12.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) не породжувала для ТОВ "Експертиза-Люкс" будь-яких прав та обов'язків, а від так позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" є безпідставними та необґрунтованим. Враховуючи вищенаведене, відповідач-2 зазначив, що рішення суду першої інстанції винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування - відсутні.

Апелянт та відповідач-1 в судове засідання 14.07.2015 своїх представників не направили, через канцелярію суду заяв та клопотань не подавали. Про розгляд справи були повідомлені належним чином за адресою свого місцезнаходження.

Суд апеляційної інстанції враховує і те, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"); порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей названого реєстру визначено відповідним Положенням, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013 N 1556/5 (з подальшими змінами).

Дослідивши матеріали справи, які містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, судова колегія вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, за відсутності представників апелянта та відповідача-1, оскільки їх неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи із наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, 28.04.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс" (дилер) було укладено договір № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень, за умовами якого постачальник надає дилеру право придбання добрив з мікроелементами та пестицидів (товар) і приймає на себе обов'язок з їх поставки, а дилер бере на себе обов'язок з продажу товару на ринку та оплату його постачальнику на умовах даного договору.

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент товару, його кількість, ціна, термін поставки та оплати товару визначаються у додатках до даного договору, які є його невід'ємною частиною.

Згідно з п. 6.1 договору дилер здійснює оплату товару за ціною, вказаною в додатках, що є невід'ємною частиною цього договору. Вартість однієї одиниці товару залишається незмінною протягом дії даного договору.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що оплата товару здійснюється в порядку та в строки, що вказані у додатку (-ах) до даного договору.

Відповідно до п. 7.1, п. 7.2 та п. 7.3 договору покупець одержує товар після підписання з продавцем цього договору. Товар може передаватися покупцю партіями. Товар вважається переданим покупцю з моменту підписання видаткових накладних.

Згідно з п. 9.4 договору за прострочення виконання зобов'язання дилер зобов'язаний сплатити на користь постачальника вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період даного прострочення.

Пунктом 9.5 договору передбачено, що сторони, відповідно до ст. 259 Цивільного кодексу України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить п'ять років з моменту підписання даного договору. Крім цього, сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за даним договором, здійснюється протягом п'яти років з моменту підписання цього договору.

Відповідно до п. 9.6 договору дилер, у випадку порушення умов оплати вартості товару, сплачує на користь постачальника штраф в розмірі 10 % від вартості неоплаченого товару.

Згідно з п. 10.1 договору приймання-передавання товару по кількості здійснюється відповідно до накладної, по якості здійснюється сторонами у порядку передбаченому чинним законодавством України.

Пунктом 14.1 договору передбачено, що даний договір набуває чинності з дати його підписання сторонами (дата зазначена в преамбулі даного договору) та діє до 31 грудня 2012 року.

Додатками № 1 від 28.04.2012 р., № 2 від 08.05.2012 р., № 3 від 08.05.2012 р., № 4 від 24.05.2012 р., № 5 від 24.05.2012 р., № 6 від 12.06.2012 р., № 7 від 17.07.2012 р., № 8 від 30.07.2012 р. та № 9 від 07.08.2012 р. сторони визначили найменування, одиницю виміру, кількість, ціну, загальну вартість та строк оплати товару.

Так, додатком № 9 від 07.08.2012 визначено, що оплата товару здійснюється наступним чином: 20% від вартості товару оплачується покупцем з моменту фактичного отримання товару; 80% від вартості товару оплачується покупцем в строк до 01.11.2012.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними матеріалами справи, на виконання договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" за видатковими накладними № РН-0000018 від 28.04.2012 на суму 10240,80 грн., № РН-0000021 від 08.05.2012 р. на суму 15361,20 грн., № РН-0000022 від 08.05.2012 р. на суму 5626,32 грн., № РН-0000044 від 25.05.2012 р. на суму 32308,80 грн., № РН-0000043 від 25.05.2012 р. на суму 12117, 60 грн., № РН-0000059 від 12.06.2012 р. на суму 14601, 60 грн., № РН-0000079 від 18.07.2012 р. на суму 6470,40 грн., № РН-0000081 від 30.07.2012 р. на суму 2433,60 грн., № РН-0000083 від 07.08.2012 р. на суму 38335,68 грн. було передано відповідачу-2 товар на загальну суму 137496,00 грн., а відповідач-2, на підставі довіреностей № 2804/3 від 28.04.2012 р., № 0805/2 від 08.05.2012 р., № 0805/3 від 08.05.2012 р., № 2405/1 від 24.05.2012 р., № 2405/2 від 24.05.2012 р., № 0613/2 від 12.06.2012 р., № 1807/1 від 18.07.2012 р., № 3007/1 від 30.07.2012 р., № 0708/1 від 07.08.2012 р., вказаний товар отримав.

Разом з тим, відповідачем-2 було лише частково здійснено оплату вартості отриманого товару Товариству з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО", а саме - у розмірі 33201,02 грн., що підтверджується наступними документами: банківська виписка від 25.05.2012 р. - 6461,76 грн., банківська виписка від 01.06.2012 р. - 1125,26 грн., банківська виписка від 21.06.2012 р. - 18656,88 грн., банківська виписка від 18.07.2012 р. - 6470,40 грн., банківська виписка від 30.07.2012 р. - 486,72 грн.

Станом на 07.08.2012 заборгованість відповідача-2 перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" за отриманий товар згідно договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 становила - 104294,98 грн.

07.08.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімікат" (надалі - новий кредитор) укладено угоду № 07/08-5 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), за умовами якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс" (боржник) зобов'язання, набутого первісним кредитором на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р.

Відповідно до п. 1.2 угоди № 07/08-5 первісний кредитор визначив, а новий кредитор погодив, що вартість зобов'язання, котре відступається за даною угодою, є вартістю основного зобов'язання боржника, набутого первісним кредитором на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р.

Згідно з п. 2.1 угоди № 07/08-5 (у редакції додаткової угоди від 05.09.2012 р.) вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить 104294,98 грн.

Пунктом 4.1 угоди № 07/08-5 передбачено, що первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору. Передача оригіналів та/або копій документів оформлюється актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 4.2 угоди № 07/08-5 оригінали та/або копії документів, що передані новому кредитору повертаються первісному кредитору протягом 10 днів з моменту отримання новим кредитором від боржника суми, зазначеної у п. 2.1 договору.

Згідно з п. 4.3 угоди № 07/08-5 первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про поступку права вимоги за цією угодою.

Пунктом 6.1 угоди № 07/08-5 передбачено, що ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою.

На виконання умов угоди № 07/08-5 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 07.08.2012 первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" відповідно до актів прийому-передачі документів б/н від 07.08.2012 р. та б/н від 05.09.2012 р. передав, а новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімікат" прийняв документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору.

Також, на виконання умов угоди № 07/08-5 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 07.08.2012 р. первісний кредитор надіслав повідомлення боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс" про заміну кредитора у зобов'язанні, що підтверджується повідомленнями від 07.08.2012 та від 05.09.2012, описами вкладення у цінний лист від 07.08.2012 р. та від 05.09.2012 і фіскальними чеками № 0260 від 07.08.2012 та № 2745 від 05.09.2012.

Так, відповідачем-2 було здійснено оплату вартості отриманого товару Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агрохімікат", а саме - у розмірі 104294,98 грн., що підтверджується наступними документами: банківська виписка від 28.08.2012 р. - 7667,14 грн., банківська виписка від 25.09.2012 р. - 4501,06 грн., банківська виписка від 11.10.2012 р. - 12288,96 грн., банківська виписка від 30.10.2012 р. - 20000,00 грн., банківська виписка від 16.11.2012 р. - 59837,82 грн.

Таким чином, станом на 16.11.2012 заборгованість за отриманий товар згідно договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р. відповідачем-2 була повністю погашена.

17.12.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" (первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Незалежна юридична компанія" (новий кредитор) було укладено угоду № 17-56/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), відповідно до якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс" (боржник) зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 3 % річних, штрафу та інфляційних втрат, набутих первісним кредитором на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р., у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р.

Відповідно до п. 1.2 угоди № 17-56/12 за цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару (курсової різниці), а також в нарахованому розмірі пені, 3 % річних, штрафу та інфляційних втрат, за весь період існування прострочення виконання боржником грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р.

Згідно з п. 2.1 угоди № 17-56/12 вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 80000,00 грн.

Пунктом 2.2 угоди № 17/56-12 визначено, що з моменту укладення даної угоди, новий кредитор наділяється всіма (будь-якими) правами первісного кредитора, що випливають із норм чинного законодавства України у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р.

Відповідно до п. 4.1 угоди № 17-56/12 первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору.

Згідно з п. 4.3 угоди № 17-56/12 первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про поступку права вимоги за цією угодою.

Пунктом 6.1 угоди № 17-56/12 передбачено, що ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою.

На виконання умов угоди № 17-56/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 17.12.2012 р. первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АГРО" відповідно до акту прийому-передачі документів б/н від 17.12.2012 р. передав, а новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Незалежна юридична компанія" прийняв документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору.

Також, на виконання умов угоди № 17-56/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 17.12.2012 р. первісний кредитор надіслав повідомлення боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс" про заміну кредитора у зобов'язанні, що підтверджується повідомленням від 17.12.2012 р., описом вкладення у цінний лист від 06.06.2014 р. та фіскальним чеком № 1789 від 06.06.2014 р.

16.01.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" (первісний кредитор), що є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна юридична компанія", та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" (новий кредитор) було укладено угоду № 16-56/14 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), відповідно до якої первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс" (боржник) зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару (курсової різниці), пені, 3 % річних, штрафу та інфляційних втрат, набутих первісним кредитором на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р. та угоди № 17-56/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 17.12.2012 р., у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р.

Відповідно до п. 1.2 угоди № 16-56/14 за цією угодою новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника сплати грошової суми в розмірі заборгованості (дооцінки вартості товару (курсової різниці), а також в нарахованому розмірі пені, 3 % річних, штрафу та інфляційних втрат, за весь період існування прострочення виконання боржником грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р.

Згідно з п. 2.1 угоди № 16-56/14 вартість зобов'язання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою у розмірі 80000,00 грн.

Пунктом 2.2 угоди № 16/56-14 визначено, що з моменту укладення даної угоди, новий кредитор наділяється всіма (будь-якими) правами первісного кредитора, що випливають із норм чинного законодавства України у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням боржником грошового зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару на підставі договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р.

Відповідно до п. 4.1 угоди № 16-56/14 первісний кредитор зобов'язаний передати новому кредитору оригінали та/або копії документів, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору.

Згідно з п. 4.3 угоди № 16-56/14 первісний кредитор зобов'язаний сповістити боржника про поступку права вимоги за цією угодою.

Пунктом 6.1 угоди № 16-56/14 передбачено, що ця угода набуває чинності з моменту її підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цією угодою.

На виконання умов угоди № 16-56/14 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 р. первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Казус-Про" відповідно до акту прийому-передачі документів б/н від 16.01.2014 р. передав, а новий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" прийняв документи, що підтверджують права вимоги виконання зобов'язання боржником новому кредитору.

Також, на виконання умов угоди № 16-56/14 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 первісний кредитор надіслав повідомлення боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс" про заміну кредитора у зобов'язанні, що підтверджується повідомленням від 16.01.2014 р., описом вкладення у цінний лист від 06.06.2014 р. та фіскальним чеком № 1827 від 06.06.2014.

Зокрема, 14.04.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПК Трейдсервісгруп" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" було укладено договір поруки № 14-04-2014-7, за умовами якого відповідач-1 поручається перед позивачем за виконання обов'язку Товариством з обмеженою відповідальністю "Експертиза-Люкс" (відповідач-2) щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем-2 грошового зобов'язання згідно договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р. та угоди № 16-56/14 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014 р. (основний договір).

Відповідно до п. 3.1 договору поруки відповідальність відповідача-1 перед позивачем обмежується сплатою розміру пені, 3% річних, штрафу та інфляційних втрат у сумі 80000,00 грн.

Згідно з п. 4.1 договору поруки у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) відповідачем-2 обов'язку за основною угодою, позивач вправі звернутися із вимогою про виконання як до відповідача-2, так і до відповідача 1, які несуть солідарну відповідальність перед позивачем.

Пунктом 6.1 договору поруки передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки.

Так, враховуючи наведені обставини, позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою вих. № 05-17/14 від 05.05.2014 про виконання в триденний термін із моменту отримання даної вимоги взятих на себе зобов'язань відповідно до договору поруки № 14-04-2014-17 від 14.04.2014 р.

Разом з тим, відповідач-1, у відповідь на вищевказану вимогу позивача, направив останньому лист № 17-05-14 від 12.05.2014 р., у якому зазначає про те, що зобов'язання, взяті згідно договору поруки № 14-04-2014-17 від 14.04.2014, виконати не в змозі у зв'язку із скрутним фінансовим становищем. Крім того, відповідач 1 у даному листі гарантує позивачу, що взяті ним на себе зобов'язання за договором поруки № 14-04-2014-17 від 14.04.2014, будуть виконані в строк до 31.10.2014.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, позивач, на підставі угоди № 16-56/14 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 16.01.2014, враховуючи умови договору поруки № 14-04-2014-17 від 14.04.2014, звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідача-1 та відповідача-2 6 472, 60 грн. - штрафу, 625,95 грн. - пені, 123. 27 грн. - 3 % річних, 16,79 грн. інфляційних втрат за період з 29.04.2012 по 27.08.2012.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для неналежного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняються, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначалося вище, п.п. 14.1, 14.3 договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 було передбачено, що договір діє з моменту його підписання обома сторонами до повного виконання сторонами обов'язків за цим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалми справи, в 2014 році позивач звернувся до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення солідарно з відповідачів заборгованості за договором № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012, з урахуванням угоди № 07/08-5 про заміну кредитора у зобов'язанні від 07.08.2012 р., угоди № 17-56/12 про заміну кредитора у зобов'язанні від 17.12.2012, угоди № 16-56/14 про заміну кредитора у зобов'язанні від 16.01.2014 та договору поруки № 14-04-2014-17 від 14.04.2014 р., у розмірі 10842,36 грн., з яких: 10429, 49 грн. - штрафу, 344,27 грн. - пені та 68,60 грн. - 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 02.10.2014 у справі № 911/3327/14 за позовом ТОВ "Компанія "Нотапс" до ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" та ТОВ "Експертиза-Люкс" про солідарне стягнення 10842,36 грн. позов задоволено частково і присуджено до солідарного стягнення з ТОВ "Експертиза-Люкс" та ТОВ "ПК Трейдсервісгруп" на користь ТОВ "Компанія "Нотапс" 343,33 грн. пені, 68,60 грн. 3 % річних, 5983,78 грн. штрафу, 1000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката та 1827,00 грн. судового збору; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Зокрема, в рішенні Господарського суду Київської області від 02.10.2014 у справі № 911/3327/14 встановлено, що погашення заборгованості за договором № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р. відповідачем-2 було здійснено 16.11.2012.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Отже, з огляду на викладене, зобов'язання ТОВ "Експертиза-Люкс" за договором № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 припинилося 16.11.2012, у зв'язку із його виконанням.

Таким чином, 17.12.2012, тобто після виконання ТОВ "Експертиза-Люкс" своїх зобов'язань за договором № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 р., між ТОВ "ТАТ-АГРО" та ТОВ "Незалежна юридична компанія" було укладено угоду № 17-56/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України).

Слід зазначити, що у відповідності з ч. 1 статті 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто в разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент укладання ТОВ "ТАТ-АГРО" та ТОВ "Незалежна юридична компанія" угоди № 17-56/12 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України), зобов'язання ТОВ "Експертиза-Люкс" згідно договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 були виконані, а відтак угода № 17-56/12 від 17.12.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) не породжувала для ТОВ "Експертиза-Люкс" будь-яких прав та обов'язків, з чим колегія суддів апеляційної інстанції погоджується.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 р. у справі № 3-30гс15.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога про солідарне стягнення з відповідачів у даній справі 6472,60 грн. штрафу, 625,95 грн. пені, 123,27 грн. 3% річних, 16,79 грн. інфляційних втрат не підлягає задоволенню судом, оскільки зобов'язання ТОВ "Експертиза-Люкс" згідно договору № ТАТ23/2012 купівлі-продажу з наданням дилерських повноважень від 28.04.2012 припинилися 16.11.2012, а вимоги ТОВ "Компанія "Нотапс" у даній справі ґрунтуються на угоді, що є похідною від зазначеної вище угоди № 17-56/12 від 17.12.2012 про заміну кредитора у зобов'язанні.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, господарський суд першої інстанції під час вирішення спору вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги, у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Нотапс" на рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2015 у справі № 911/1045/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 12.05.2015 у справі № 911/1045/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/1045/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Головуючий суддя Є.Ю. Шаптала

Судді І.М. Скрипка

С.А. Гончаров