КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" липня 2015 р. Справа №Б11/009-12

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Копитової О.С.

Шипка В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» на ухвалу господарського суду Київської області від 22.02.2012 у справі № Б11/009-12 (суддя Мальована Л.Я.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Систем-Інвест», с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської обл.

до товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестінтер», с. Мала Олександрівка Бориспільського району Київської обл.

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою підготовчого засідання господарського суду Київської області від 22.02.2012 у справі № Б11/009-12 (суддя Мальована Л.Я.), зокрема, визнано кредитором товариство з обмеженою відповідальністю «Систем-Інвест» з вимогами до боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестінтер» в сумі 407 315 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 22.02.2012 у справі № Б11/009-12, припинити провадження у справі.

Розглянувши апеляційну скаргу та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно зі ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Згідно п.10 ч.1 ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення (постанову) місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

В ст. 53 ГПК України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Так, ухвалу господарського суду Київської області винесено 22.02.2012 та направлено сторонам у справі.

Всупереч нормам Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга була подана скаржником до місцевого господарського суду лише 19.06.2015, тобто з порушенням строку передбаченого ч.1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

В апеляційній скарзі скаржник просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та прийняти апеляційну скаргу до розгляду. При цьому, скаржник зазначає, що причиною пропуску строку стала його необізнаність про визнання даною ухвалою вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Систем-Інвест» в сумі 407 315,80 грн., а також зазначає, що про наявність даної обставини йому стало відомо під час ознайомлення з матеріалами справи, однак не зазначає коли саме та не додає доказів на підтвердження своїх посилань.

Відповідно до матеріалів справи представник скаржника неодноразово приймав участь у справі в судах різних інстанцій в період з лютого 2012 по червень 2015 про що свідчить відповідна інформація в ухвалі від 06.05.2014 та постанові від 03.06.2014 Київського апеляційного господарського суду, ухвалі господарського суду Київської області від 25.03.2015, що свідчить про наявність можливості у представника кредитора скористатися своїми правами та ознайомитися з матеріалами справи.

Відповідно до ст. 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи ст. 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). Відповідна позиція відображена в п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що у скаржника не існувало жодних об'єктивно непереборних, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставин для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки скаржником взагалі не зазначено таких підстав, не надано доказів існування поважних причин неподання у встановлені процесуальні строки апеляційної скарги; не наведено жодної з поважних причин неможливості подання апеляційної скарги в передбачені законодавством строки.

При наведених обставинах, апеляційний господарський суд вважає, що в клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

За даних обставин апеляційна скарга не приймається судом до розгляду і повертається скаржнику у зв'язку з тим, що скарга подана після закінчення строку, встановленого для її подання, а клопотання про його поновлення відхилено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 53, 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відхилити товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестгарант» на ухвалу господарського суду Київської області від 22.02.2012 у справі № Б11/009-12 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.С. Копитова

В.В. Шипко