ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"23" липня 2015 р.Справа № 922/4210/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Державного підприємства "Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Шляхове ремонтно-будівельне управління № 33" м. Харків
про стягнення коштів
ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною завою до Публічного акціонерного товариства "Шляхове ремонтно-будівельне управління №33" (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 19108,28 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд вважає за необхідне повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, оскільки вона подана з порушенням приписів ст.ст. 56, 57, п.4 ст. 63 ГПК України, а саме, не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат та за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

В Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" пунктом 2.2. зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що у якості доказу сплати судового збору позивачем додано платіжне доручення № 1564 від 15.07.2015 року на суму 1827,00 грн. Проте дане платіжне доручення надано у копії, підписаній позивачем та скріпленій його печаткою без відмітки банку про проведення оплати та зарахування грошових коштів до спеціального фонду державного бюджету України.

Як визначено у п. 2.20. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

За змістом п. 2.21 наведеної постанови, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Також, вищезазначене платіжне доручення не відповідає положенням пункту 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті.

Таким чином, додана позивачем до позовної заяви копія платіжного доручення, не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору, оскільки воно не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Оскільки, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення позовної заяви і доданої до неї документів без розгляду, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву та додані до неї документи без розгляду.

Керуючись статтями 56, 57, пунктом 4 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Державного підприємства "Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції" без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява та додані до неї документи на 28 аркушах (у тому числі платіжне доручення № 1564 від 15.07.2015 року.)

Суддя О.О. Ємельянова