ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

22 липня 2015 року Справа № 910/632/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Воліка І.М., Шевчук С.Р.,

розглянувши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро"
на рішення та постановугосподарського суду міста Києва від 04.03.2015 Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015
у справі№ 910/632/15-г господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро"
доПублічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії"
пророзірвання третейської угоди, що викладена в п. 6.8 договору поруки № 2 від 01.08.2013, шляхом виключення вказаного пункту,

в с т а н о в и в:

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" касаційна скарга на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 у справі № 910/632/15-г не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків юридичних і фізичних осіб та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів, у тому числі платіжних доручень.

Згідно з п. 3.8 Інструкції реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. При цьому, платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (пп. 2.21 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Скаржником у якості доказу сплати судового збору до касаційної скарги додано платіжне доручення № 54 від 09.06.2015 у графі "Призначення платежу" якого зазначено: "22030004; Судовий збір Вищий господ. суд України, 070", символ звітності 254. За под. кас. скарги на пост. Київського апел. госп. суду від ТОВ "Бекон-Інвест-Агро"".

Таким чином, графа "Призначення платежу" вказаного платіжного доручення не містить відомостей про те, у якій саме справі оплачено судовий збір, а також дати оскаржуваної постанови.

З огляду на викладене, платіжне доручення № 54 від 09.06.2015, надане скаржником, не може вважатися доказом, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 у справі № 910/632/15-г підлягає поверненню.

Касаційна інстанція зазначає, що відповідно до приписів ч. 3 ст.1113 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4, 6 частини першої цієї статті, касаційна скарга може бути подана повторно, з урахуванням вимог статей 53, 110 вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" на рішення господарського суду міста Києва від 04.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 у справі № 910/632/15-г повернути скаржнику.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Бекон-Інвест-Агро" судовий збір у сумі 852 (вісімсот п'ятдесят дві) грн. 60 коп., сплачений за платіжним дорученням № 54 від 09.06.2015.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.М. Волік

С.Р. Шевчук