Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "24" липня 2015 р. Справа № 906/801/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Сичов Д.В., дов. № 17/05 від 22.05.15р.

від відповідача за первісним позовом: Шелест Я.Ю., дов. від 20.01.15р.

в судовому засіданні 20.07.15р. взяв участь громадянин Вертецький В.К.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Попільнянського кооперативного ринку (смт.Попільня Житомирської області)

до Попільнянської селищної ради (смт.Попільня Житомирської області)

про визнання недійсним рішення 49 сесії VI скликання від 31.03.15р. № 874

та за зустрічним позовом: Попільнянської селищної ради (смт.Попільня Житомирської області)

до Попільнянського кооперативного ринку (смт.Попільня Житомирської області)

про визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування землею від 27.05.94р. серії ЖТ-04-30-000021

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 20.07.15р. до 24.07.15р.

Позивач за первісним позовом звернувся з позовом про визнання недійсним рішення 49 сесії VI скликання Попільнянської селищної ради Житомирської області від 31.03.15р. № 874 "Про внесення змін та доповнень до рішень селищної ради", згідно якого, зокрема, припинено його право постійного користування земельною ділянкою площею 0,4061 га, що знаходиться за адресою: смт.Попільня Житомирської області, вул.Героїв Майдану 46 (Радянська).

Згідно поданих 18.06.15р. уточнень позовних вимог, представник позивача за первісним позовом просить визнати недійсним рішення 49 сесії VI скликання Попільнянської селищної ради Житомирської області від 31.03.15р. № 874 "Про внесення змін та доповнень до рішень селищної ради" в частині підпунктів 1 та 2 пункту 4.

Відповідач за первісним позовом - Попільнянська селищна рада подала зустрічну позовну заяву про визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування землею від 27.05.94р. серії ЖТ-04-30-000021, виданого Попільнянському колгоспному ринку (а.с.47-49).

Ухвалою господарського суду від 18.06.15р. зустрічна позовна заява Попільнянської селищної ради прийнята для спільного розгляду з первісним позовом (а.с.64).

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених в уточненнях позовних вимог (а.с.37-39). Зокрема, зазначив, що оспорюване рішення Попільнянської селищної ради є таким, що суперечить нормам чинного законодавства та, що згідно даного рішення позивача було позбавлено права на постійне користування земельною ділянкою, чим порушено його майнове право.

Також представник позивача за первісним позовом заперечив щодо залучення до участі у справі як третьої особи - громадянина Вертецького В.К., оскільки, на його думку, рішення у даній справі не вирішить спірного питання між Попільнянським кооперативним ринком та громадянином Вертецьким В.К., а також зазначив, що громадянин Вертецький В.К. має право звернутись з відповідним позовом до загального суду в якості позивача до Попільнянського кооперативного ринку.

Позивач за первісним позовом відзиву на зустрічну позовну заяву не подав, його представник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні зустрічного позову, а також згідно поданого письмового клопотання від 20.07.15р. просив застосувати до зустрічних позовних вимог строк позовної давності в порядку статтей 256, 257, 267 ЦК України (а.с.86). Зокрема, зазначив, що необхідність застосування строку позовної давності ґрунтується на тому, що позивач за зустрічним позовом вводить суд в оману, що йому тільки з архівної довідки стало відомо про незаконність державного Акту. При цьому зауважив, що питання законності державного акту на право постійного користування земельною ділянкою неодноразово досліджувалося позивачем за зустрічним позовом, оскільки Попільнянський кооперативний ринок в 2002 році оформив Свідоцтво про право власності на майновий комплекс на земельній ділянці, що була надана в постійне користування на підставі оспорюваного державного акту.

Відповідач за первісним позовом у відзиві від 17.07.15р. на уточнення позовних вимог та його представник в судовому засіданні проти первісного позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні (а.с.87,88).

Зокрема, зазначили, що земельна ділянка за адресою смт.Попільня вул.Героїв Майдану (Радянська) за актом передачі не передавалася та, що оспорюваним державним актом на право постійного користування землею порушені межі земельної ділянки суміжного користувача Вертецького В.К., генеральний план земельної ділянки якого був здійснений ще 1958 році у сторону зменшення площі земельної ділянки. Також вказали, що при ознайомлені з матеріалами справи було виявлено розбіжності Державного акту, який подано до господарського суду позивачем та між Державним актом, який отримано відповідачем за первісним позовом у відділі Держземагенства у Попільнянському районі, в результаті чого у нього виникли сумніви щодо законності внесених змін.

Також представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні просила задовольнити зустрічну позовну заяву та згідно письмових "заперечень" (а.с.112) просила суд відмовити у задоволенні клопотання Попільнянського кооперативного ринку про застосування до зустрічної позовної заяви строків позовної давності на підставі ст.261 ЦК України. Свої заперечення представник відповідача за первісним позовом мотивувала тим, що у спірному Державному акті вказано, що його видано на підставі рішення № 106 від 18.11.93р., яке дійсно існує і є чинним та воно включає в себе безліч організацій і видавалося селищною радою 4 скликання, що і сам акт, тому перевірка організацій зазначених у рішенні до спірного Державного акту не здійснювалася.

Крім того, представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні 20.07.15р. підтримала подане клопотання від 17.07.15р. про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом громадянина Вертецького В.К., оскільки рішення з господарського спору у даній справі може вплинути на його права та обов'язки (а.с.96,97). Дане клопотання було обґрунтоване тим, що Вертецький В.К. є суміжним землекористувачем з Попільнянським кооперативним ринком на підставі договору дарування садового будинку та земельної ділянки та, що до Попільнянської селищної ради неодноразово надходили звернення від громадянина Вертецького В.К. з проханням врегулювання питання щодо самозахвату частини земельної ділянки Попільнянським кооперативним ринком. Також зазначила, що при виготовленні землевпорядної документації та проведених обмірах земельної ділянки Вертецького В.К. встановлено фактичну площу 0,0999 га., яка не відповідає площі зазначеній у Державному акті серії ЖТ-04-30-000021 в сторону зменшення з 0,1024 га до 0,0999 га. та, що представник Попільнянського кооперативного ринку відмовляється підписувати акт погодження меж земельної ділянки, яка належить Вертецькому В.К., що на її думку, є порушенням ст.120 Земельного кодексу України.

22.06.15р. на адресу господарського суду від громадянина Вертецького В.К. надійшла заява від 19.06.15р. про допуск його у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом (а.с.66,67). Заява мотивована тим, що йому стало відомо про розгляд даної справи, у тому числі, за зустрічним позовом Попільнянської селищної ради про визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування землею від 27.05.94р. серії ЖТ-04-30-000021. Вертецький В.К. зазначив також, що з 2008 року він є власником будинку та земельної ділянки за договором дарування, яка є суміжною із земельною ділянкою, що перебуває на підставі оспорюваного державного акта на праві постійного користування у Попільнянського кооперативного ринку та, що при оформленні ним землевпорядної документації та проведених обмірах його земельної ділянки було виявлено невідповідність фактичної площі земельної ділянки площі зазначеної у Державному акті.

На думку заявника, межі земельної ділянки порушенні саме в оспорюваному державному акті Попільнянського кооперативного ринку, у зв'язку з чим вважає, що прийняте рішення з даного спору може вплинути на його права та інтереси.

Громадянин Вертецький В.К. в судовому засіданні 20.07.15р. повідомив, що між ним як власником земельної ділянки та Попільнянським кооперативним ринком існує спір щодо встановлених меж земельних ділянок.

Відповідно до ч.1 ст.27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Господарський суд відмовив у задоволенні заяви громадянина Вертецького В.К. та клопотанні Попільнянської селищної ради про залучення його до участі у справі як третьої особи, оскільки, якщо між громадянином Вертецьким В.К. та Попільнянським кооперативним ринком існує спір щодо меж їх земельних ділянок, то такий спір повинен розглядатися в загальному суді в порядку цивільного судочинства, де громадянин Вертецький В.К. буде мати статус або позивача за своїм позовом або відповідача за позовом кооперативного ринку.

Відповідно до ст.75 ГПК України, справа розглядалась за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.94р. Попільнянською селищною радою на підставі рішення виконавчого комітету Попільнянської селищної ради народних депутатів від 18.11.93р. № 106 (а.с.53) Попільнянському колгоспному ринку видано державний акт на право постійного користування землею серії ЖТ-04-30-000021, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 21 (а.с.16,17).

Згідно даного державного акта Попільнянському колгоспному ринку як землекористувачу була надана у постійне користування для виробничого використання земельна ділянка розміром 0,41 га, яка розміщена в селищі Попільня Житомирської області, вул.Радянська.

Відповідно до пп.1.1 Статуту Попільнянського кооперативного ринку (у новій редакції), Попільнянський кооперативний ринок (позивач за первісним позовом) створений відповідно до постанови правління Попільнянського районного споживчого товариства № 157 від 24 грудня 1996 року та є правонаступником прав та обов'язків Попільнянського колгоспного ринку на підставі Постанови Житомирської обласної спілки споживчих товариств Облспоживспілки № 158 від 05.12.1994 року (а.с.21-32).

Рішенням Попільнянської селищної Ради Житомирської області від 31.03.15р. №874 припинено у Попільнянського кооперативного ринку (продуктовий ринок) право постійного користування земельною ділянкою, яка надавалась Попільнянському колгоспному ринку для виробничого використання, без відповідного рішення органу місцевого самоврядування, площею 0,4061 га, що знаходиться за адресою вул.Героїв Майдану 46 (Радянська) (пп.1 п.4 рішення)(а.с.15,52). Також рекомендовано Попільнянському кооперативному ринку врегулювати подальше використання земельної ділянки площею 0,4061 га, що знаходиться за адресою вул.Героїв Майдану, 46 (Радянська) згідно вимог чинного законодавства (пп.2 п.4 рішення).

Позивач за первісним позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про визнання недійсним рішення 49 сесії VI скликання Попільнянської селищної ради Житомирської області від 31.03.15р. № 874 "Про внесення змін та доповнень до рішень селищної ради" в частині підпунктів 1 та 2 пункту 4, вважає, що дане рішення є таким, що суперечить нормам чинного законодавства, оскільки згідно даного рішення було порушено його майнове право шляхом позбавлення права на постійне користування земельною ділянкою.

Позивач за первісним позовом, посилаючись на ст.108 ЦК України, ст.59 ГК України вважає, що при перетворенні правонаступник набуває, у т.ч. і право постійного користування земельною ділянкою, яке виникло у його попередника згідно із законодавством, чинним на момент виникнення такого права в останнього.

Тому, оскільки він є правонаступником Попільнянського колгоспного ринку то до Попільнянського кооперативного ринку перейшло право постійного користування на земельну ділянку, яка розміщена в селищі Попільня Житомирської області по вул.Радянській.

Також, позивач за первісним позовом, зазначив, що якщо право постійного користування виникло в суб'єкта господарювання до 01.01.2002р. (дня набрання чинності діючим Земельним кодексом України), після цієї дати воно продовжує зберігатися, посилаючись на п.6 розділу Х Земельного кодексу України, згідно якого передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Крім того, позивач за первісним позовом, посилаючись на п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.02р. № 449 "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою", Закон України "Про Державний земельний кадастр", вважає, що господарюючі суб'єкти, які користуються земельною ділянкою на підставі державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, не зобов'язані вчиняти дії, пов'язані із переоформленням такого права.

У зв'язку з цим, Попільнянський кооперативний ринок вважає, що оспорюване рішення Попільнянської селищної ради Житомирської області є незаконним та має бути визнане недійсним в судовому порядку.

Відповідач за первісним позовом, заперечуючи проти заявленого первісного позову, зазначив, що підставою для прийняття оспорюваного рішення від 31.03.15р. №874 стала відсутність у Попільнянського кооперативного ринку правових підстав для використання земельної ділянки, а саме відсутність зазначення підстав у рішенні виконавчого комітету Попільнянської селищної Ради народних депутатів від 18.11.93р. № 106, на підставі якого був виданий Попільнянському колгоспному ринку держаний акт на право постійного користування землею.

На думку Попільнянської селищної ради, земельна ділянка за адресою смт.Попільня вул.Героїв Майдану (Радянська) за актом передачі не передавалася та оспорюваним державним актом на право постійного користування землею були порушені межі земельної ділянки суміжного користувача Вертецького В.К., оскільки генеральний план земельної ділянки якого був здійснений ще 1958 році у сторону зменшення площі земельної ділянки.

Також Попільнянською селищною радою зазначено, що при ознайомлені з матеріалами справи виявлено розбіжності Державного акту, який подано до господарського суду позивачем та між Державним актом, який отримано відповідачем за первісним позовом у відділі Держземагенства у Попільнянському районі, в результаті чого у нього виникли сумніви щодо законності внесених змін.

Господарський суд вважає первісний позов обґрунтованим, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ч.1 ст.144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ч.2 ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно ч.1 ст.123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частинами 3 та 4 ст.126 ЗК України встановлено, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.1 ст.92 ЗК України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Згідно пп.2.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.11р. № 6, статтею 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише: підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації; релігійні організації України, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законом порядку, виключно для будівництва і обслуговування культових та інших будівель, необхідних для забезпечення їх діяльності; публічне акціонерне товариство залізничного транспорту загального користування, утворене відповідно до Закону України "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування". Але ця норма не обмежує і не скасовує право постійного користування земельними ділянками, набуте іншими особами в установлених законодавством випадках станом на 01.01.2002р.

Пунктом 6 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи, які мають у постійному користуванні земельні ділянки, але за цим Кодексом не можуть мати їх на такому праві, повинні до 1 січня 2008 року переоформити у встановленому порядку право власності або право оренди на них.

Згідно п.1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 22.09.05р. № 5-рп/2005 "У справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (справа про постійне користування земельними ділянками)", визнано, зокрема, таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення пункту 6 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.150 Конституції України, Конституційний Суд України ухвалює рішення, які є обов'язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені.

Згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження форм державного акта на право власності на земельну ділянку та державного акта на право постійного користування земельною ділянкою" від 02.04.02р. № 449, раніше видані державні акти на право приватної власності на землю, державні акти на право власності на землю, державні акти на право власності на земельну ділянку та державні акти на право постійного користування землею залишаються чинними і підлягають заміні у разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Як вже зазначалося раніше, Попільнянський кооперативний ринок (позивач за первісним позовом) створений відповідно до постанови правління Попільнянського районного споживчого товариства № 157 від 24 грудня 1996 року та є правонаступником прав та обов'язків Попільнянського колгоспного ринку на підставі Постанови Житомирської обласної спілки споживчих товариств Облспоживспілки № 158 від 05.12.1994 року (пп.1.1 Статуту Попільнянського кооперативного ринку (у новій редакції))(а.с.21-32).

Відповідно до ч.1 ст.104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Статтею 108 ЦК України визначено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Таким чином, оскільки позивач у справі за первісним позовом - Попільнянський кооперативний ринок є правонаступником Попільнянського колгоспного ринку, тому до нього перейшли всі права та обов'язки Попільнянського колгоспного ринку, у т.ч. й право постійного користування на земельну ділянку (в селищі Попільня Житомирської області по вул.Радянській), яке виникло у його попередника згідно чинного законодавства.

Крім того, чинним законодавством не встановлено необхідність щодо зобов'язання переоформлення права постійного користування земельною ділянкою у разі правонаступництва такого права.

Відповідно до пп.2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.11р. № 6, право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб'єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою.

Доводи відповідача за первісним позовом про те, що підставою для прийняття оспорюваного рішення від 31.03.15р. № 874 стала відсутність у Попільнянського кооперативного ринку правових підстав для використання земельної ділянки, а саме відсутність зазначення підстав у рішенні виконавчого комітету Попільнянської селищної Ради народних депутатів від 18.11.93р. № 106, на підставі якого був виданий Попільнянському колгоспному ринку держаний акт на право постійного користування землею господарський суд вважає такими, що суперечать чинному законодавству.

Крім того, інші заперечення відповідача за первісним позовом з приводу того, що оспорюваним державним актом на право постійного користування землею були порушені межі земельної ділянки суміжного користувача Вертецького В.К. та про наявність розбіжностей Державного акту, який подано до господарського суду позивачем та між Державним актом, який отримано відповідачем за первісним позовом у відділі Держземагенства у Попільнянському районі, господарський суд вважає безпідставними та такими, що не стосуються даного спору.

За наявності відповідних підстав та волевиявлення зацікавлених осіб, зазначені спірні питання можуть вирішуватись в процесі позовного провадження у відповідних судових установах за відповідною предметною та територіальною підсудністю.

Таким чином, первісні позовні вимоги щодо визнання недійсним рішення 49 сесії VI скликання Попільнянської селищної ради Житомирської області від 31.03.15р. № 874 "Про внесення змін та доповнень до рішень селищної ради" в частині підпунктів 1 та 2 пункту 4 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таких же висновків дійшли апеляційна та касаційна інстанції у подібному спорі, що розглядався у справі № 906/750/13 (а.с.116-120).

Сплата судового збору покладається на відповідача за первісним позовом.

Як вже зазначалося, відповідачем за первісним позовом - Попільнянською селищною радою подано зустрічну позовну заяву про визнання недійсним та скасування державного акта на право постійного користування землею від 27.05.94р. серії ЖТ-04-30-000021, виданого Попільнянському колгоспному ринку.

Попільнянська селищна рада, обґрунтовуючи свій позов, зазначила, що в Державному акті на право постійного користування землею, виданого Попільнянському колгоспному ринку вказано, що його видано відповідно до рішення виконавчого комітету Попільнянської селищної Ради народних депутатів від 18.11.93р. № 106, але в самому рішенні та в додатку до нього Попільнянський колгоспний ринок не зазначається, а отже Державний акт на право постійного користування землею від 27.05.94р. Серія ЖТ-04-30-000021 виданий незаконно та підлягає скасуванню.

Крім того, Попільнянська селищна рада зазначила, що відповідач за зустрічним позовом до цього часу не виготовив документацію із землеустрою та не звертався із заявою до органу місцевого самоврядування про надання дозволу на її виготовлення, що, на його думку, є порушенням норм ст.123 ЗК України та позбавляє відповідача правових підстав для використання земельної ділянки.

Попільнянська селищна рада вказала, що в оспорюване Попільнянським кооперативним ринком рішення № 874 вносилися зміни у рішення 43 сесії VI скликання від 25.06.14р. "Про припинення права постійного користування земельними ділянками", підставою для прийняття якого було отримання із архівного відділу Попільнянської РДА рішення виконавчого комітету від 18.11.93р. № 106 (засвідченого 20.03.13р.), в якому були відсутні дані про надання відповідачу спірної земельної ділянки на праві постійного користування.

Також зазначила, що у зв'язку з тим, що позивач за первісним позовом оспорює дане рішення № 874 та у зв'язку з тим, що сторони не дійшли згоди щодо подальшого використання земельної ділянки, єдиним способом захисту прав та інтересів держави в особі Попільнянської селищної ради стало подання зустрічної позовної заяви.

Попільнянський кооперативний ринок просив відмовити у його задоволенні, а також згідно поданого письмового клопотання від 20.07.15р. просив застосувати до зустрічних позовних вимог строк позовної давності в порядку статей 256, 257, 267 ЦК України (а.с.86). Зокрема, зазначив, що необхідність застосування строку позовної давності ґрунтується на тому, що позивач за зустрічним позовом вводить суд в оману про те, що йому тільки з архівної довідки (20.03.13р.) стало відомо про незаконність державного Акту. При цьому зауважив, що питання законності державного акту на право постійного користування земельною ділянкою неодноразово досліджувалося позивачем за зустрічним позовом, оскільки Попільнянський кооперативний ринок у 2002 році оформив Свідоцтво про право власності на майновий комплекс на земельній ділянці, що була надана в постійне користування на підставі оспорюваного державного акту.

Заперечуючи проти застосування до зустрічних позовних вимог строку позовної давності, позивач за зустрічним позов вказав, що строк позовної давності не пропущено, так як він дізнався про незаконність Державного акту Серії ЖТ -04-30-000 021 з моменту отримання із архівного відділу копії рішення виконавчого комітету № 106, а саме 20.03.13р.

Свої заперечення позивач за зустрічним позовом мотивував також тим, що у спірному Державному акті вказано, що його видано на підставі рішення № 106 від 18.11.93р., яке дійсно існує, але в самому рішенні та в додатку до нього Попільнянський колгоспний ринок не зазначений.

Господарський суд вважає, що зустрічний позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідач за зустрічним позовом згідно письмового клопотання від 20.07.15р. просив застосувати до зустрічних позовних вимог строк позовної давності в порядку статтей 256, 257, 267 ЦК України (а.с.86).

Перебіг строку позовної давності почався та у позивача виникло право на подання позову на наступний день після видачі оспорюваного державного акта, тобто з 28.05.94р.

Таким чином, трирічний строк позовної давності сплинув у 1997 році.

Згідно з частинами 2 та 3 ст.267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Зустрічну позовну заяву подано до господарського суду Житомирської області 18.06.15р., тобто після спливу трирічного строку позовної давності.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У зв'язку з цим, господарський суд відмовляє у задоволенні зустрічних позовних вимог.

Пояснення та заперечення позивача за зустрічним позовом з приводу того, що строк позовної давності ним не пропущено, так як він дізнався про незаконність Державного акту Серії ЖТ -04-30-000 021 з моменту отримання із архівного відділу копії рішення виконавчого комітету № 106, а саме 20.03.13р., господарський суд вважає безпідставними та непереконливими, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.97р. № 280/97-ВР, органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно зі ст.19 Закону України "Про землеустрій" від 22.05.03р. № 858-IV, до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері землеустрою на території сіл, селищ, міст належать, зокрема, організація і здійснення землеустрою; здійснення контролю за впровадженням заходів, передбачених документацією із землеустрою; координація здійснення землеустрою та контролю за використанням і охороною земель комунальної власності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про охорону земель" від 19.06.03р. № 962-IV, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі охорони земель на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності.

Згідно ст.33 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, зокрема, належить здійснення контролю за дотриманням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства Попільнянська селищна рада не була позбавлена права, а навпаки - була зобов'язана здійснювати постійний контроль за землями територіальної громади, у т.ч. і тими, що передані у постійне користування суб'єктам господарювання. Селищна рада також була зобов'язана контролювати процес видачі актів на землю, виявляти допущені порушення та вживати заходів до виправлення допущених порушень. А також, за необхідності, своєчасно звертатись до суду з відповідним позовом.

Тому, твердження Попільнянської селищної ради про те, що їй тільки у 2013 році стало відомо про невідповідності Державного акта Серії ЖТ-04-30-000 021, виданого нею же, господарський суд до уваги не приймає і відхиляє як необґрунтовані та безпідставні.

З вказаних підстав, тобто у зв'язку з пропуском позивачем за зустрічним позовом строків позовної давності, господарський суд у зустрічному позові відмовляє.

При відмові в позові судовий збір, згідно ст.49 ГПК України, покладається на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задовольнити.

2. Визнати недійсним підпункти 1 та 2 пункту 4 рішення 49 сесії VI скликання Попільнянської селищної ради від 31.03.15р. № 874 "Про внесення змін та доповнень до рішень селищної ради".

3. У задоволенні зустрічного позову відмовити.

4. Стягнути з Попільнянської селищної ради, 13500, смт.Попільня Житомирської області, вул.Б.Хмельницького 7, ідентифікаційний код 04347226 на користь Попільнянського кооперативного ринку, 13501, смт.Попільня Житомирської області, вул.Героїв майдану 48, ідентифікаційний код 01559092 - 1218,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 27.07.15

Суддя Гансецький В.П.

Друк.: 1 прим. у справу.