КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 910/12362/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Котовський С.О.

за участю представників:

від позивача: Плужник В.В. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Слюсар М.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року

у справі № 910/12362/15 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту"

про стягнення 16500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" про стягнення 16500,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі № 910/12362/15 позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення в частині повного задоволення вимог позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді - Скрипка І.М., Шаптала Є.Ю., апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" прийнята до розгляду, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.07.2015 року.

Апеляційна скарга та доповнення до апеляційної скарги від 18.06.2015 року вмотивовані тим, що неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без дослідження всіх істотних обставин справи, що мають значення для справи.

Апелянт вважає, що вини Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" в частині порушення зобов'язання щодо вчасного повернення цистерн іх власнику немає, і віповіднодо даних правовідносин можуть бути застосовані положення ст. 617 Цивільного кодексу України.

Також, апелянт обґрунтовує свою скаргу тим, що сторонами в договорі погоджено, що сума штрафу за перевищення термінів використання пропан-бутанових цистерн власності виконавця становить 500,00 грн. за кожну добу, причому жодного посилання в Договорі, що сума штрафу обраховується за кожну добу за одну цистерну немає.

Позивач, згідно з поданим до апеляційного суду 14.07.2015 року відзивом проти доводів апеляційної скарги заперечив, просить суд залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що сторони при укладанні договору вступили у договірні відносини на певних умовах, які є обов'язковими для виконання, та передбачили відповідальність за перевищення термінів використання пропан-бутанових цистерн понад встановлений термін у вигляді штрафу, що в свою чергу повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, Київський апеляційний господарський суд вважає що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

23.05.2014 між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" було укладено договір про надання послуг по переробці вуглеводневої сировини № 289/6-П/Б, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе надання послуг (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.1.1. Договору виконавець приймає на себе надання послуг по прийманню та переробці на Технологічний цех стабілізації конденсату, надалі ТЦСК "Базилівщина", на давальницьких умовах вуглеводневої сировини - широкої фракції легких вуглеводів , що належить замовнику.

Відповідно до п. 1.1.2 замовник доручає зберігання сировини та продукції замовника у сховищах виконавця.

Згядно з п. 1.1.3 замовник доручає, а виконавець приймає на себе надання послуг по оформленню та відвантаженню готової продукції, отриманої в результаті переробки вуглеводневої сировини на давальницьких умовах.

За надання виконавцем зазначених послуг замовник на умовах передбачених договором здійснює оплату виконавцю вартості наданих послуг, у повному обсязі відшкодовує витрати, які останній несе в зв'язку з виконанням договору (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.4.1 відвантаження продукції замовника здійснюється залізничним транспортом або автомобільним транспортом замовника або виконавця з ТЦСК "Базилівщина".

Пунктом 3.4 Договору передбачені умови і порядок розрахунку за використання залізничних цистерн. а саме па умовах 100% передоплати.

Згідно з п. 4.10. договору відповідач зобов'язався надати лист-заявку одночасно з надходженням коштів за залізничні послуги а Продукції, його код і поштову адресу, завірені печаткою).

На підставі листа-заявки відповідача від 11.11.2014 №388/01 позивач відвантажив Продукцію та відповідно укладеного Договору, надав послуги по оформленню та відвантаженню І Продукції (скрапленою газу) залізничним транспортом по території України в залізничних цистернах позивача.

Згідно з п. 4.1.12 Договору відповідач зобов'язався повернули позивачеві залізничну цистерну власності позивача в технічно справному стані на станцію приписки (ст. Селещина) Південної залізниці або за реквізитами вказаними позивачем.

Пунктом 3.4.4 Договору встановлено термін використання пропан - бутанових цистерн власності позивача складає:

на транспортування до 800 км від станції Селещина до станції призначення складає 19 діб від дати відвантаження цистерн до дати повернення цистерни на станцію приписки Селещина.

на відстань транспортування понад 800 км від станції Селещина до станції призначення склала дає 25 діб від дати відвантаження цистерни до дати повернення цистерни на станцію приписки Селещина.

Відповідно до п. 3.4.5 Договору термін використання цистерн власності позивача починається з дати відправлення завантаженої цистерни із ст.. Селищина Південної залізниці та закінчується датою повернення порожної цистерни на ст. Селищина Південної залізниці або станцію зазначену позивачем у залізничній накладній. Дати відправлення та повернення визначаються календарним штемпелем=м станції у залізничній накладній.

Позивач зазначав у суді першої інстанції, що відповідно до накладної № 437620955 цистерни зі скрапленим газом № 50861939, 50867720 що належать позивачу були відправлені 12.11.2014 із станції Селищина Південної залізниці на станцію Магала Львівської залізниці на адресу ДП "Івано-Франківськ-Пропан" на відстань 1338 км. Відповідно до накладної № 39856059 цистерни № 50861939, 50867720 відповідно до календарного штемпеля залізниці були повернуті на станцію Селищина - 02.01.2015 року.

Відповідно до п. 5.5 Договору за перевищення термінів використання пропан-бутанових цистерн власності виконавця, замовник сплачує штраф у розмірі 500,00 грн за кожну добу понаднормового використання.

Позивач зазначачає, що на підставі п. 5.5 Договору відповідачу було нараховано штраф у розмірі 26000,00 грн. та надано рахунок № АКТ848ш від 02.01.2015 року на оплату штрафу. Також, на адресу відповідача було направлено претензію № 06-01-482-5 від 28.01.2015 з вимогою сплатити штраф.

Позивач зазначає та не заперечується відповідачем, штраф сплачено у розмірі 9500,00 грн.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату полягають у стягненні з відповідача 16500,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на 5.5. Договору, відповідно до якого відповідачу, за перевищення термінів використання пропан-бутанових цистерн, було нараховано штраф у розмірі 16500,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня.

При цьому, порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступені його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно до частини 1 ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Враховуючи викладені приписи чинного законодавства, колегія суддів не приймає доводів апелянта стосовно того, що в частині порушення зобов'язання щодо вчасного повернення цистерн іх власнику немає, і відповідно до даних правовідносин можуть бути застосовані положення ст.. 617 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновками, викладеними у рішенні місцевого господарського суду, та вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Як вже зазначалось, пунктом 5.5 Договору встановлено, що за перевищення термінів використання пропан-бутанових цистерн власності виконавця, що передбачені п. 3.4 договору, замовник сплачує штраф у розмірі 500,00 грн. за кожну добу понаднормового використання.

Апеляційний суд приходить до висновку, що сторони в договорі узгодили суму штрафу за перевищення термінів використання пропан-бутанових цистерн та дослідивши його умови колегія суддів не має підстав вважати, що сума штрафу обраховується саме за кожну цистерну окремо.

Тому, враховуючи п. 5.5. договору та висновки апеляційної інстанції, сума штрафу складає 500,00 грн. за кожну добу, тобто за 26 діб понаднормованого використання цистерн сума штрафу складатиме 13000,00 грн.

Враховуючи часткову сплату відповідачем суми штрафу за перевищення термінів використання пропан-бутанових цистерн в розмірі 9500,00 грн., про що зазначається Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату у позовній заяві, з огляду на наведені положення п. 5.5 договору та діючого законодавства України, у відповідача наявний обов'язок сплатити штраф у розмірі 3500,00 грн.

З огляду на таке, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3500,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, в іншій частині позивних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи (п. 3).

З огляду на викладені вище обставини, з урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, колегія апеляційного суду дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі № 910/12362/15 прийняте з порушенням норм матеріального права та підлягає зміні в частині стягнення суми штрафу за перевищення термінів використання пропан-бутанових цистерн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" на рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі № 910/12362/15 - задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року у справі № 910/12362/15 - змінити.

3. Викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції:

«Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі філії управління з переробки газу та газового конденсату - задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" (04073, м. Київ, проспект Московський, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі ФІЛІЇ УПРАВЛІННЯ З ПЕРЕРОБКИ ГАЗУ ТА ГАЗОВОГО КОНДЕНСАТУ (39420, Полтавська область, Машівського району, село Базилівщина, вул. Польова, 6, ) штраф в розмірі 3500 (три тисячі п'ятсот) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 387 ( триста вісімдесят сім) грн. 55 коп.

В іншій частині позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" - відмовити.»

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" в особі ФІЛІЇ УПРАВЛІННЯ З ПЕРЕРОБКИ ГАЗУ ТА ГАЗОВОГО КОНДЕНСАТУ (39420, Полтавська область, Машівського району, село Базилівщина, вул. Польова, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція інвестиційного менеджменту" (04073, м. Київ, проспект Московський, 6, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

6. Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Є.Ю. Шаптала

І.М. Скрипка