ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.15р. Справа № 904/3499/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КАЛІБР", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", м. Дніпропетровськ

про стягнення 236 841,81 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Воронов Д.Ю.,- дов. № б/н від 21.05.2015р., представник.

від відповідача:Деркач В.А. - дов. № 24-5-02 від 26.12.14р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Калібр" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 236 841,81 грн., що складається з сум: 5 918,49 грн. - 3% річних, 230 923,32 грн. - інфляційні збитки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між сторонами договору поставки № 553130355 від 02.01.2013р., позивачем поставлено відповідачу товар, за який відповідач не розрахувався, наслідок чого позивачем нараховано збитки від інфляції та 3% річних.

27.05.2015 р. позивач надав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд, у зв'язку із технічною помилкою, стягнути з відповідача 294 913,99 грн., що складається з сум: 7 143,13 грн. - 3% річних, 287 770,86 грн. - інфляційні збитки.

Відповідач 10.06.2015р. надав заяву про розстрочку виконання рішення на чотири місяці з оплатою рівними частинами до 30 числа кожного місяця.

03.07.2015 р. позивач надав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 322 908,37 грн., що складається з сум: 7 173,13 грн. - 3% річних, 315 765,24 грн. - інфляційні збитки.

Крім того, 07.07.2015 р. позивач надав письмові пояснення щодо розстрочки виконання рішення, в яких просив відмовити у задоволенні даного клопотання.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Калібр" (далі - Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД" (далі - Покупець) 02.01.2013р. укладений договір поставки № 553130355 (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався поставити, а Покупець прийняти і сплатити муфти (далі - Товар). Найменування, асортимент, номенклатура, сортамент, кількість, ціна, умови і терміни постачання Товару вказані в Специфікаціях, оформлених у вигляді Додатків до цього Договору, що є невід'ємною його частиною (п. 1.1 Договору).

Сума Договору складається з сум Специфікації, що є невід'ємною частиною Договору (п.2.4 Договору).

Товар за цим Договором поставляється на умовах EXW - склад Постачальника (Інкотермс 2000р.) (п. 3.1 Договору).

Датою постачання Товару і датою переходу прав власності є дата підписання Сторонами акту приймання-передачі або дата, зазначена Покупцем на товарно-транспортній накладній при прийманні Товару. Сторони у відповідній Специфікації можуть обумовити інші умови визначення дати постачання і дати переходу права власності на Товар (п. 3.9 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його фактичного підписання його повноважними представниками Сторін і діє до 31.12.13р., а в частині невиконаних зобов'язань по договору - до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п.10.1 Договору).

Додатковою угодою №4 від 23.12.2013р. до Договору № 553130355 від 02.01.2013р. строк дії договору визначений до 31.12.2014р.

Додатком №17 від 31.07.2014р. до Договору № 553130355 від 02.01.2013р. сторонами узгоджено Специфікацію № 17 товарів, що постачаються Покупцеві, згідно з якою встановлені умови оплати: по факту оплати протягом 45 календарних днів.

Так, у серпні 2014 року Продавець (Позивач) за Специфікацією №17 здійснив поставку Товару - муфти на суму 2 069 234,89 грн.

Відповідач свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті отриманого товару не здійснив, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 2 069 234,89 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2015р. у справі № 904/10155/14, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 16.03.2015 р. стягнуто з відповідача суму 2 069 234,89 грн. основного боргу, 25012,34 грн. 3% річних, 290106,73 грн. грн. індекс інфляції та 47615,34 грн. судового збору.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, обставини, встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2015р. по справі № 904/10155/14 не потребують доказування під час розгляду справи № 904/3499/15

Відповідач виконав рішення суду в повному обсязі 03.04.2015 р., на доказ чого до матеріалів справи надано витяг по особовому рахунку позивача (а.с. 75)

Статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача за період прострочення з 27.04.2013р. по 20.02.2015р. 3% річних у розмірі 7 143,13 грн. та за період прострочення з жовтня 2014р. по березень 2015р. інфляційні збитки у розмірі 315 765,24 грн.

Відповідно до п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013, № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Позивачем розраховано суму збитків від інфляції відповідно до вимог діючого законодавства та постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013, № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", з урахуванням всіх без виключення індексів інфляції за період від моменту виникнення права на вимогу сплати боргу з урахуванням індексів інфляції до моменту сплати такого боргу за відрахунком сум, стягнутих за рішенням суду у справі № 904/10155/14

Доводи відповідача, що слід розраховувати суму боргу з урахуванням індексу інфляції лише за лютий 2015р., оскільки рішенням суду у справі № 904/10155/14 стягнуто борг станом на 20.01.2015р. тобто з урахуванням роз'яснень викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р. за січень інфляція не може бути нарахована є безпідставними.

В судовому засіданні 07.07.2015р. було оглянуто матеріали справи № 904/10155/14 за з'ясовано, що за січень 2015р. інфляційні не нараховувались.

Відтак вимоги позивача щодо стягнення збитків від інфляції в сумі 315 765,24 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Перевіривши правильність розрахунку 3% річних, суд знайшов їх вірними, у зв'язку з чим задовольняє ці вимоги позивача у розмірі, визначеному позивачем.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у загальному розмірі 322 908,37 грн., що складається з сум: 7 173,13 грн. - 3% річних, 315 765,24 грн. - інфляційні збитки.

Розглянувши клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення на 4 місяці зі сплатою рівними частинами до 30 числа кожного місяця суд вирішив дане клопотання задовольнити частково з огляду на таке.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, зміна способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови унормовано статтею 121 Господарського процесуального кодексу України.

Так, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Наведена норма визначає процесуальну можливість вирішення питань, повязаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відповідно до п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки визначається господарським судом.

При вирішенні питання про відстрочку та розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Заява Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НІКО ТЬЮБ" про розстрочку виконання рішення мотивована тим, що товариство перебуває у скрутному фінансовому становищі, що спричинено фінансовою кризою та надзвичайним стоном в країні. Крім того, 60% ринку збуту продукції підприємства відповідача відбувалося на території Російської Федерації та на сьогоднішній ден споживачі масово відмовляються від своїх замовлень та шукають інших виробників.

В результаті негативного впливу даних чинників на фінансовий стан відповідача, за підсумками 1 кварталу 2015 р. підприємство відповідача є збитковим, сума дебіторської заборгованості підприємства у багато разів перевищує суму кредиторської заборгованості та складає 4 493 072 тис. грн. Збитки підприємства на 1 квартал 2015 р. складають 1 174 662 тис. грн. (а.с. 100-101).

Враховуючи, що станом на момент вирішення спору сума боргу за отриману продукцію сплачена повністю, суд вважає за можливе, заяву відповідача про розстрочку виконання рішення суду задовольнити частково, розстрочити виконання рішення на 2 місяці з наступним графіком сплати:

- до 13.08.2015 р. - 161 454,18 грн.,

- до 13.09.2015 р. - 161 454,18 грн.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД" (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Столєтова, 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Калібр" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Матлахова, буд.1А, ), 7 173,13 грн. - 3% річних, 315 765,24 грн. - інфляційні збитки, 6 563,85 грн. - судового збору.

Розстрочити виконання рішення на 2 місяці з наступним графіком сплати:

- до 13.08.2015 р. - 161 454,18 грн.,

- до 13.09.2015 р. - 161 454,18 грн.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

13.07.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік