ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.07.2015 Справа № 920/966/15
За позовом: Прокурора Липоводолинського району в інтересах держави в особі Липоводолинської районної державної адміністрації в особі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми;

до відповідача: Фермерського господарства «Земля 2012», смт. Липова Долина, Сумська область;

про розірвання договору оренди земельної ділянки державної власності та повернення її у землі запасу,

Суддя КОВАЛЕНКО О.В.

Представники:

Від позивача 1: Пронь В.В., довіреність №2094 від 17.07.2015 р.;

Від позивача 2: Литовченко Г.Ф., довіреність №ДС-22-18-0.11-824/25-15 від 15.06.2015 р.

Від відповідача: не з'явився;

Прокурор: Левченко О.М.

При секретарі судового засідання Саленко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: прокурор просить суд розірвати договір оренди землі від 02.07.2007 року, укладений між Липоводолинською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Бережна»; зобов'язати відповідача повернути земельну ділянку загальною площею 8,8220 га з нормативно-грошовою оцінкою в розмірі 30 995 грн. 50 коп., яка знаходиться на території Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, у землі запасу Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Прокурор також просить суд стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Від прокурора надійшло клопотання від 20.07.2015 р. про уточнення позовних вимог, в якій просить суд у зв'язку зі зміною назви Фермерського господарства «Бережна» на Фермерське господарство «Земля 2012» вважати вірною назву відповідача Фермерське господарство «Земля 2012».

Прокурор в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав.

Позивач 1 письмових пояснень по суті позовних вимог не подав, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Позивач 2 в письмових поясненнях від 10.07.2015 р. позовні вимоги повністю підтримав.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів, дослідивши докази по справі, суд встановив:

Статтею 121 Конституції України передбачено, що на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадянина або держави в суді, у випадках, визначених законом.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про прокуратуру» при виявленні порушень закону, прокурор у межах своєї компетенції має право звертатися до суду із заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Згідно ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. № 3-рп/99 та ст. 1 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 23.02.2012 р. №7 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», зазначеним у частині другій ст.2 ГПК України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Таким чином, судом встановлено наявність законних підстав для звернення прокурора з позовом в інтересах держави в особі Липоводолинської районної державної адміністрації.

Згідно п. 2.2. ч.2. додатку до Статуту Фермерського господарства «Земля-2012», затвердженого протокольним рішенням Фермерського господарства №3 від 26.11.2012 р., який є невід'ємною частиною статуту ФГ «Бережна», зареєстрованого 04.01.2012 р. №1000377, Фермерське господарство «Бережна» змінило найменування на Фермерське господарство «Земля-2012». Зазначені зміни зареєстровані належним чином у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців /а.с. 31-34/.

02 липня 2007 р. між Липоводолинською районною державною адміністрацією і Фермерським господарством «Бережна» (в подальшому - «ФГ «Земля 2012») укладено договір оренди землі (далі за текстом - «Договір»), відповідно до умов якого Липоводолинська РДА надала, а відповідач прийняв у строкове платне користування /терміном на 49 років/ земельну ділянку сільськогосподарського призначення, загальною площею 8,8220 га, яка знаходиться на території Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, для ведення фермерського господарства. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 19 783 грн. 25 коп. /п. 5 Договору/.

Даний Договір зареєстрований 04.07.2007 року в Липоводолинському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за №04.06.631.04461.

Земельна ділянка була передана відповідачу згідно акту передачі-прийому земельної ділянки від 04.07.2007 р., підписаного належним чином представниками сторін.

Згідно довідки №1437/04-05 від 17.06.2015 р., виданої Відділом держземагентства у Липоводолинсткому районі Сумської області, станом на 01.01.2015 р. нормативна грошова оцінка земельної ділянки, наданої в оренду відповідачу, з урахуванням к.і. 3,997 становить: сума 30 995 грн. 55 коп. з розміром орендної плати 0,1%, що становить 30 грн. 99 коп.

Пунктом 28 Договору передбачено, що орендодавець має право вимагати від відповідача використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з цим Договором.

Прокурор та позивач мотивують свої вимоги тим, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань по Договору і використовує спірну земельну ділянку не за цільовим призначенням чим також спричиняє матеріальну шкоду, у зв'язку з чим просять суд розірвати договір оренди землі від 02.07.2007 р.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Зі змісту ч. 1 ст. 20 ЗК України вбачається, що віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч.2 цієї ж статті).

Згідно ч.1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням.

Пунктом 19 Договору встановлено, що зміна цільового використання земель без проекту землеустрою заборонена.

З матеріалів справи вбачається, що у ході позапланової перевірки 12.05.2015 р. Державною інспекцією сільського господарства в Сумській області встановлено, що відповідачем спірна земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням: на 2,6 га земель, переданих як пасовища, відповідач видобував пісок у промислових масштабах, чим спричинив шкоду в розмірі 17 032 грн. 17 коп. З приводу цього 12.05.2015 р. відповідачу було вручено відповідний припис про усунення порушень земельного законодавства та складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 53 КпАП України та п. «г» ч.1 ст. 211 ЗК України.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про накладення адміністративного стягнення від 12.05.2015 р. №28-1, якою директора ФГ «Земля -2012» визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 53 КпАП України та накладено штраф.

Судом встановлено, що ані припис від 12.05.2015 р., ані постанова про накладення адміністративного стягнення від 12.05.2015 р. оскаржені в установленому порядку не були.

Зі змісту п. г) ч.1 ст. 141 ЗК України вбачається, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Згідно п. «а» ст. 143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється в судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Зі змісту п 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» вбачається, що у разі встановлення порушень, передбачених статтею 143 ЗК України, зокрема, коли земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням, визначеним умовами договору, та у спосіб, що суперечить екологічним вимогам, суди мають правові підстави для задоволення вимог про розірвання договору оренди на підставі статті 32 Закону України "Про оренду землі". Про невиконання відповідачем умов договору щодо використання землі за цільовим призначенням може свідчити, зокрема, відсутність проведення будь-яких будівельних робіт на об'єкті, що може підтверджуватися, наприклад, актом, складеним Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Разом з тим слід звернути увагу на те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме факт використання землі не за цільовим призначенням, а не, наприклад, невикористання земельної ділянки для забудови протягом трьох років підряд.

Відповідно до ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст. 24, 25 цього Закону та умовами договору, на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду.

Згідно вимог ст.ст. 651, 652 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною, у разі істотної зміни обставин та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Враховуючи те, що судом встановлено факт наявності істотного порушення договору з боку відповідача - користування земельною ділянкою не за цільовим призначенням, позовні вимоги щодо дострокового розірвання договору оренди землі від 02.07.2007 року, укладеного між Липоводолинською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Бережна», правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 21 Договору після припинення дії договору відповідач повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Враховуючи вищевикладене, земельна ділянка загальною площею 8,8220 га з нормативно-грошовою оцінкою в розмірі 30 995 грн. 50 коп., передана на підставі договору оренди землі від 02.07.2007 р., підлягає поверненню у землі запасу Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в доход державного бюджету.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди землі від 02.07.2007 року, укладений між Липоводолинською районною державною адміністрацією та Фермерським господарством «Земля-2012», зареєстрований 04.07.2007 року в Липоводолинському районному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» за №04.06.631.04461.

3. Зобов'язати Фермерське господарство «Земля-2012» (42500, Сумська область, Липоводолинський район, смт. Липова Долина, вул. Леніна, 44, кв. 4, код 33197664) повернути земельну ділянку загальною площею 8,8220 га з нормативно-грошовою оцінкою в розмірі 30 995 грн. 50 коп., яка знаходиться на території Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, у землі запасу Підставської сільської ради Липоводолинського району Сумської області

4. Стягнути з Фермерського господарства «Земля-2012» (42500, Сумська область, Липоводолинський район, смт. Липова Долина, вул. Леніна, 44, кв. 4, код 33197664) в доход державного бюджету України (рахунок 3002, МФО 837013, , отримувач - УДКС у м. Суми (м. Суми), 22030001) 2 463 грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 21.07.2015 року

Суддя О.В. Коваленко