ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015 р. Справа№ 914/1611/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. при секретарі судових засідань Гривняк Г.Т., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», м. Львів,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі - ТзОВ) «Резон-1», м. Львів,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної фінансової інспекції у Львівській області, м. Львів,

про стягнення 5007,7 грн.

За участю представників:

від позивача - Бедрій Р.М. - представник,

від відповідача - не з'явився,

від третьої особи - не з'явився.

Суть спору: Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта», м. Львів звернулось до господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з ТзОВ «Резон-1», м. Львів, коштів в сумі 5007,7 грн., з них: 4006,16 грн. основної заборгованості, 721,11 грн. пені, 280,43 грн. штрафу. Позовні вимоги мотивовані тим, що за результатами проведеної Державною фінансовою інспекцією у Львівській області зустрічної перевірки відповідача встановлено, що він уклав договір субпідряду на проведення робіт з ремонту фасаду пошти в м. Мостиська. Співставленням обсягів виконаних робіт, вказаних у актах приймання-передачі виконаних будівельних робіт, які надано для оплати відповідачем (Генпідрядником) позивачу (Замовнику) та актів приймання-передачі виконаних робіт, які надавались до оплати субпідрядником відповідачу (Генпідрядник), встановлено, що генпідрядником виконано робіт на суму 99816,82 грн., у той час як субпідрядник для генпідрядника виконав робіт на суму 95810,66 грн. На підставі викладеного третьою особою у справі виявлено розбіжності в сторону завищення вартості робіт на суму 4006,16 грн. (99816,82 грн. - 95810,66 грн.), які на думку позивача, підлягають стягненню з відповідача. Крім цього, позивач у позовній заяві посилається на норми ст.ст. 526, 610, 611, 625 ЦК України, ч. 2 ст. 231 ГК України. Згодом позивачем подано суду пояснення, в яких він вказує, що вищезгадана сума (4006,1 грн.) є коштами, які безпідставно набуті відповідачем і вона на підставі ст. 1212 ЦК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідач вимог ухвал суду від 21.05.2015 р. та 23.06.2015 р. не виконав, витребуваних доказів не подав явки свого представника в засідання суду не забезпечив.

Третя особа у справі у своїх поясненнях вказує, що у ході ревізії позивача та зустрічної перевірки відповідача нею встановлено відсутність у ТзОВ «Резон-1» будь-яких первинних документів, які б підтверджували виконання ним робіт з опорядження поверхні стін фасаду набризком (Р11-59-2) - 21 м кв., фарбування олійними сумішами за 2 рази більше пофарбованих металевих поверхонь площею більше 5 м кв. торець дашка (Р12-31-2) - 26,88 м кв., демонтажу світильників для люмінесцентних ламп (Р17-4-5) - 4 шт., монтажу світильників для люмінесцентних ламп, які встановлюються на штирах (Р17-10-3) - 5 шт. Вказане, на думку третьої особи у справі, з урахуванням вартості адміністративних витрат, прибутку та податку на додану вартість, призвело до завищення вартості виконаних робіт та спричинило позивачу збитки на суму 4006,16 грн.

Розгляд справи відкладався з підстав, наведених в ухвалі суду від 23.06.2015 р.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд Львівської області дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України договори є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків. Приписами ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Між сторонами у справі 10.05.2012 р. укладено Договір підряду № 18-206 на надання послуг з ремонту фасаду пошти в м. Мостиська Львівської області. Відповідно до п. 2 Договору позивач зобов'язувався прийняти від відповідача закінчені роботи, повністю сплатити вартість ремонтно-будівельних робіт у порядку і в розмірах, передбачених Договором та додатками до нього. Як вбачається з п. 6 Договору, додатків № 1 та № 2 до цього Договору, сторони погодили, що Договірна ціна визначається на основі твердого кошторису, що є невід'ємною частиною договору, є твердою і складає 99817,2 грн. Згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за червень 2012 р. та Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 р. вартість виконаних відповідачем для позивача робіт на підставі Договору № 18-206 від 10.05.2012 р. склала 99816,82 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на вій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її зазначення. Згідно зі ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Згідно з ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Положеннями ст.611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Судом встановлено, що позивачем 27.06.2012 р. прийнято виконані відповідачем ремонтні роботи на підставі вищезгаданого Договору, без зауважень та застережень щодо їх якості та кількості. Вказане підтверджується долученим до матеріалів справи і підписаним представниками сторін без застережень Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 р. Позивач у позовній заяві не посилається на фактичне невиконання відповідачем робіт на суму 4006,16 грн., зазначає лише про розбіжності в актах приймання-передачі виконаних Генпідрядником та Субпідрядником вартості робіт на цю суму. У матеріалах справи відсутні та позивачем суду не подані докази, які б спростовували факт виконання відповідачем робіт з опорядження поверхні стін фасаду набризком (Р11-59-2) - 21 м кв., фарбування олійними сумішами за 2 рази більше пофарбованих металевих поверхонь площею більше 5 м кв. торець дашка (Р12-31-2) - 26,88 м кв., демонтажу світильників для люмінесцентних ламп (Р17-4-5) - 4 шт., монтажу світильників для люмінесцентних ламп, які встановлюються на штирах (Р17-10-3) - 5 шт. або ж докази визнання недійсним Акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2012 р., чи доказів підписання позивачем завідомо неправдивого акта в цій частині (рішення, вироки судів тощо). Тим більше, з огляду на приписи ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Докази того, що позивачем робились подібні заяви у матеріалах справи відсутні та ним суду не подані. У матеріалах справи також відсутні та позивачем суду не надані докази перерахування відповідачу 99816,82 грн. вартості робіт. За відсутності наведених вище доказів, сам лише факт не представлення відповідачем під час зустрічної перевірки третій особі у справі документів, які б підтверджували виконання цих робіт, чи свідчили про господарські операції між сторонами у справі за період з 01.04.2012 р. по 31.08.2013 р., не спростовує факту виконання робіт відповідачем для позивача на суму 4006,16 грн. та не підтверджує обов'язку відповідача повернути ці кошти позивачу.

Таким чином, належні та допустимі докази протиправної поведінки відповідача, яка спричинила шкідливий результат для позивача, а відтак, - й докази наявності причинного зв'язку між заподіяною шкодою та поведінкою відповідача, наявність якого є обов'язковою, відсутні. Посилання позивача на висновки зустрічної звірки Державної фінансової інспекції у Львівській області не є належним та допустимим доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором і завданням позивачеві збитків. Виявлені інспекцією обставини не спростовують факту виконання робіт, а тому не впливають на умови укладеного між сторонами договору та не можуть їх змінювати. Згідно з ч. 2 ст. 845 ЦК України якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

Крім цього, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки - збитків, їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником договірного зобов'язання є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком порушення.

Враховуючи приписи зазначених вище статей, а також те, що позивачем, як замовником робіт, був підписаний Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт та довідка про вартість виконаних відповідачем будівельних робіт без будь-яких зауважень і застережень щодо якості, кількості та вартості робіт, вартість робіт не перевищує ціни договору, а також за відсутності інших належних та допустимих доказів протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання, (довідка зустрічної звірки з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків від 01.11.2013 р. № 06-01-35/58 не може підтверджувати порушення відповідачем умов договору), суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених ст.ст. 22, 611 ЦК України, ст. 224 ГК України для відшкодування збитків, завданих внаслідок надмірно сплачених коштів у розмірі 4006,16 грн. через відсутність усіх елементів цивільного правопорушення. Такий висновок суду відповідає висновкам Вищого господарського суду України, викладеним у його постановах від 09 липня 2014 р. у справі № 917/136/14, від 02 вересня 2014 р. у справі № 923/588/14, від 27 серпня 2014 р. у справі № 922/204/14.

З огляду на усе вищевикладене не є вказані грошові кошти за своєю правовою природою й коштами, збереженими відповідачем за рахунок позивача без достатньої правової підстави (ст. 1212 ЦК України). У матеріалах справи відсутні та позивачем суду не надані докази збереження вказаних коштів відповідачем. Крім цього, відповідач отримав право на набуття цих коштів відповідно до умов Договору підряду № 18-206.

Враховуючи вищенаведені обставини у суду відсутні й підстави для стягнення з відповідача згідно з приписами ст. 231 ГК України 721,11 грн. пені та 280,43 грн. штрафу.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 84, 85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

3. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом ХІІ ГПК України.

Суддя Бортник О.Ю.