РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2015Справа №910/13390/15
За позовом: приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнісон Страхування"

до: приватного акціонерного товариства "Страхове товариство «Іллічівське»

про: стягнення 12 706,14 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Гаврилиця Д.М.(дов.№96 від 27.05.15);

від відповідача: Бортник Л.В. (дов.№26 від 23.01.15).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страхова компанія "Юнісон-Гарант " до приватного акціонерного товариства " Страхове товариство «Іллічівське " про стягнення 12 706,14 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на підставі договору добровільного страхування наземного транспортного засобу №0300.000251.000 від 11.10.2013 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки «Тойота камрі», державний реєстраційний номер АА3231РІ, а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність водія транспортного засобу - «Мітцубісі», реєстраційний номер АІ4423АК, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі полісу серії АС0265702 позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.05.2015 року порушено провадження у справі №910/13390/15.

10.07.15 року від відповідача надійшов відзив по справі, в якому відповідач вказує про необхідність проведення оцінки пошкодженого майна та надання звіту, а також вказує, шо позивач мав звернутися до відповідача із заявою про відшкрдування збитків протягом одного року після заподіяння шкоди майну.

У судовому засіданні 10.07.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.10.2013 року між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Юнісон-Гарант" (страховик) та ТОВ «Охоронне підприємство «Група Скіф» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті №0300.000251.000 від 11.10.2013 року, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечить закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки «Тойота Камрі», державний реєстраційний номер АА3231РІ.

29.11.2013 року в м. Києві на Набережному шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля «Тойота Камрі», державний реєстраційний номер АА3231РІ, під керуванням Сівовна І.М. та транспортного засобу «Мітцубісі», реєстраційний номер АІ4423АК, що належить Ясинському В.П. під керуванням Черненко С.М., що підтверджується постановою Печерського районного суду м.Києві від 23.01.2014 року у справі №757/149/14-п, якою Черненко С.М., визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративного правопорушення.

29 листопад 2013 року страхувальник звернувся до ПАТ "Страхова компанія "Юнісон-Гарант" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Відповідно до рахунку №ВДиС-0036034 від 04.12.13, складеного ТОВ «ВІДІ Автострада» вартість ремонтних робіт транспортного засобу «Тойота Камрі», державний реєстраційний номер АА3231РІ склала 12 706,14 грн.

Відповідно до п.36.4 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна.

З огляду на те, що п.36.2 ст.36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоду про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, платіжним дорученням №5248 від 06.12.2013р. позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 12 706,14 грн. на рахунок ТОВ «ВІДІ Автострада».

Статтею 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки, зокрема, є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Матеріалами справи та поясненнями сторін підтверджується, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобіля «Мітцубісі», реєстраційний номер АІ4423АК застрахована відповідачем згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АС0265702, франшиза - 510,00 грн.

У зв'язку з тим, що цивільно-правову відповідальність осіб, які на законній підставі користуються автомобілем марки «Мітцубісі», реєстраційний номер АІ4423АК застраховано відповідачем на підставі полісу АС0265702, позивач здійснив виплату страхового відшкодування страхувальнику, то саме відповідач зобов'язаний відшкодувати шкоду, заподіяну позивачу в межах ліміту відповідальності.

Відповідачем доказів сплати позивачу страхового відшкодування суду не надано.

Відповідно до ч. 2 п. 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких підстав, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи суму грошових коштів у розмірі 12 196,14 грн (12 706,14 грн -510 грн).

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягають задоволенню частково в розмірі 12 196,14 грн.

Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 15.04.15 року у справі №3-50гс15. Таким чином, посилання відповідача на те, що єдиним доказом розміру страхового відшкодування є звіт є необґрунтованими.

Посилання відповідача на те, що позивач не звертався до відповідача з заявою щодо сплати страхового відшкодування не береться судом до уваги, як підстава для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування та може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду (Постанова Верховного Суду України від 28.08.2012р. у справі №23/279).

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст.33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхове товариство «Іллічівське» (01033, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.38б, ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Юнісон Страхування" (01601, м.Київ, площа Спортивна, буд.1А, ) 12 196 (дванадцять тисяч сто дев'яносто шість) грн 14 коп та 1753 (тисячу сімсот п'ятдесят три) грн 67 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя Л.М. Шкурдова

Повне рішення складено: 17.07.15 р.