ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа № 922/2278/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - не з'явився,

першої третьої особи - не з'явився,

другої третьої особи - не з'явився,

третьої з'явився особи - не з'явився,

четвертої третьої особи - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу третьої особи ОСОБА_3 (вх. №3257 Х/1-7) на рішення господарського суду Харківської області від 21.05.15 у справі

за позовом ОСОБА_4, м. Харків,

до ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", с. Картамиш,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_5, м. Харків,

2) ОСОБА_6, с. Черкаси,

3) Реєстраційна служба Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області,

4) ОСОБА_3, м. Харків,

про визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар», в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив визнати недійсним та скасувати рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" від 28.02.2014р. оформлені протоколом №5 від 28.02.2014р., та рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Добрий господар" від 19.03.2014р. оформлені протоколом №6 від 19.03.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказані оскаржувані рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар" від 28.02.2014р. оформлені протоколом №5 від 28.02.2014р., та від 19.03.2014р. оформлені протоколом №6 від 19.03.2014р., прийняті з порушенням норм чинного законодавства, зокрема ст.ст.52, 53, 61 Закону України "Про господарські товариства", оскільки зазначені питання не були включені до порядку денного загальних зборів, порядок надання інформації іншим учасникам товариства про зміну складу учасників та умови продажу часток в статутному капіталі товариства, та були порушені вимоги чинного законодавства щодо відступлення несплаченої частки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.05.2015 року (суддя Прохоров С.А.) позов задоволено повністю. Визнано недійсними та скасовано рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство Добрий господар» (Код за ) від 28 лютого 2014 року, оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «СП Добрий господар» № 5 від 28.02.2014р. про вихід зі складу учасників ТОВ «СП Добрий господар» ОСОБА_4 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_6, про вихід зі складу учасників ТОВ «СП Добрий господар» ОСОБА_5 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_6, про затвердження нової редакції статуту ТОВ «СП Добрий господар», зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ «СП Добрий господар», та зобов'язано державного реєстратора Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внести запис про скасування вказаних змін про Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство Добрий господар».

Визнано недійсними та скасовано рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство Добрий господар» (Код за ) від 19 березня 2014 року, оформлені протоколом загальних зборів учасників ТОВ «СП Добрий господар» №6 від 19.03.2014р. про передачу частки в статутному капіталі ТОВ «СП Добрий господар» в розмірі 50% у зв'язку з продажем корпоративних прав ТОВ «СП Добрий господар» громадянці ОСОБА_3, про затвердження нової редакції статуту ТОВ «СП Добрий господар», зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ «СП Добрий господар», та зобов'язано державного реєстратора Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції внести запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внести запис про скасування вказаних змін про Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство Добрий господар».

Третя особа ОСОБА_3 із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодилась, звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вищенаведене рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги третя особа зазначає про те, що оспорюваними рішеннями Загальних зборів не порушуються права позивача, крім того, на думку заявника, позивач не мав і не має корпоративних прав у ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", а порушення законодавства, які мали місце підчас скликання та проведення загальних зборів не є підставою для визнання недійсними прийнятих на цих загальних зборах рішень.

В судовому засіданні представник четвертої третьої особи апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, оскільки він не має змоги з'явитись в судове засідання.

Вказане клопотання задовольняється колегією суддів.

Крім того, у зазначеному клопотанні відповідач повідомляє колегії суддів про його повне погодження із оскаржуваним рішенням господарського суду першої інстанції.

Також, відповідач зазначає, що в період з 05.06.2015 року по 17.06.2015 року на території ТОВ "СП Добрий господар" знаходились сторонні особи, які викрали документацію товариства, про що було подано оголошення в газету "Слобідський край", і ці документи були оголошені недійсними. При цьому, відповідач повідомляє, що будь-які первинні документи, що подаються не уповноваженими представниками або сторонніми особами є недійсними, оскільки відповідач не виражає впевненості у їх справжності.

Треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 звернулись до суду із клопотаннями про розгляд справи за їх відсутністю. Вказані клопотання задовольняються колегією суддів.

При цьому, названі треті особи у вказаному клопотанні та у відзиві на апеляційну скаргу просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - без змін.

Представник Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

На думку суду обставини справи свідчать про наявність у справі матеріалів достатніх для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення. Крім того, суд приймає до уваги, що судом сторонам були створені належні умови для надання усіх необхідних доказів (надано достатньо часу для підготовки до судового засідання, ознайомитись із матеріалами справи, зняти з них копії, надати нові докази тощо).

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" № 5 від 28.02.2014р., яким оформлені загальні збори учасників товариства, порядок денний передбачав вирішення наступних питань: 1) про вихід зі складу учасників ТОВ "СП Добрий господар" ОСОБА_4 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 61% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_6; 2) про вихід зі складу учасників ТОВ "СП Добрий господар" ОСОБА_5 у зв'язку із продажем корпоративних прав та передачі 14% у статутному капіталі громадянину ОСОБА_6; 3) про затвердження нової редакції статуту ТОВ "СП Добрий господар"; 4) про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ "СП Добрий господар".

За результатами проведених загальних зборів учасників від 28.02.2014р. вирішено: 1) укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_6, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_4 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 61% у грошовому еквіваленті становить 12 200,00 грн. - ОСОБА_6; 2) укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав між гр. ОСОБА_5 та гр. ОСОБА_6, виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_5 та передати частку у статутному капіталі, яка складає 14% у грошовому еквіваленті становить 2 800,00 грн. - ОСОБА_6; затвердити нову редакцію статуту ТОВ "СП Добрий господар" та доручити підписати Статут ОСОБА_6; зобов'язати ОСОБА_6 провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту.

Слід зазначити, що на копії протоколу №5 від 28.02.2014р., яка міститься в матеріалах справи, відсутній підпис голови зборів ОСОБА_4. Заслуговує на увагу колегії суддів і той факт, що місцевий господарський суд в своєму рішенні вказує про те, що у наданих місцевому господарському суду оригіналах протоколу загальних зборів учасників ТОВ «СП Добрий господар», представлених позивачем та представником реєстраційної служби у реєстраційній справі товариства, на реєстраційній відомості до протоколу №5 від 28.02.2014р. відсутній підпис голови зборів ОСОБА_4.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Вказана норма також кореспондується з підпунктами 8.2.1., 8.2.2. статуту ТОВ «СП Добрий господар», в якому вказано, що учасники повинні бути повідомленні про проведення загальних зборів не пізніше ніж за 30 днів до дати зборів, та не пізніше ніж за 7 днів їм повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного.

Як вбачається з матеріалів справи, учасники ТОВ "СП Добрий господар" не були належним чином повідомлені про дату, час та порядок денний загальних зборів товариства за 30 календарних днів, як встановлено статутом та ст. 61 ЗУ «Про господарські товариства», та не отримували документи, внесені до порядку денного, для ознайомлення. Наведене призвело до прийняття загальними зборами рішень, які не були відображені у порядку денному, вказаного у протоколі, що є порушенням імперативних норм законодавства про господарські товариства.

01.03.2014 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені вказані зміни до установчих документів ТОВ "СП Добрий господар" на підставі рішення учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 28.02.2014р., оформлених протоколом №5 від 28.02.2014р. за реєстраційним номером 5000791.

Згідно з протоколом загальних зборів учасників ТОВ "СП Добрий господар" № 6 від 19.03.2014р., яким оформлені загальні збори учасників товариства, порядок денний передбачав вирішення наступних питань: 1) про передачу частки у статутному капіталі в розмірі 50% у зв'язку з продажем корпоративних прав ТОВ «СП Добрий господар» громадянці ОСОБА_3; 2) про затвердження нової редакції статуту ТОВ «СП Добрий господар»; 3) про зобов'язання провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту ТОВ «СП Добрий господар».

За результатами проведених загальних зборів учасників від 28.02.2014р. вирішено: 1) укласти договір купівлі-продажу корпоративних та передати частку у статутному капіталі, яка складає 50% у грошовому еквіваленті становить 10000 грн. - громадянці ОСОБА_3; 2) затвердити нову редакцію статуту ТОВ «СП Добрий господар» та доручити підписати статут ОСОБА_6 та ОСОБА_3; 3) зобов'язати ОСОБА_6 провести державну реєстрацію змін та зареєструвати нову редакцію статуту.

21.03.2014 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців були внесені вказані зміни до установчих документів ТОВ "СП Добрий господар" на підставі рішення учасників ТОВ "СП Добрий господар" від 19.03.2014р., оформлених протоколом №6 від 19.03.2014р. за реєстраційним номером 6000791.

Відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених Господарським процесуальним кодексом України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, оспорювання.

Корпоративними правами, відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Товариством з обмеженою відповідальністю - є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст. 140 Цивільного кодексу України). Статут товариства з обмеженою відповідальністю містить відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень. (ст. 143 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Закону України «Про господарські товариства», загальні збори учасників є вищим органом товариства, які складаються з учасників товариства або призначених ними представників і є повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Згідно ст. 145 Цивільного кодексу України, вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить: визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання, внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу, створення та відкликання виконавчого органу товариства, визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів, затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства, вирішення питання про придбання товариством частки учасника, виключення учасника із товариства, прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу. Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Прийняті на загальних зборах рішення можуть бути визнані недійсними у разі порушення вимог закону або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства, позбавлення учасника товариства можливості взяти участь у загальних зборах, порушення прав чи законних інтересів учасника товариства рішенням загальних зборів.

Предметом розгляду у даній справі є вимоги позивача про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «СП Добрий господар» від 28.02.2014р., оформлені протоколом №5 від 28.02.2014р. про продаж корпоративних прав ОСОБА_4 у розмірі 61% у статутному капіталі та ОСОБА_5 у розмірі 14% у статутному капіталі на користь ОСОБА_6, затвердження статуту товариства в новій редакції та державну реєстрацію вказаних змін, а також, про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників ТОВ «СП Добрий господар» від 19.03.2014р., оформлені протоколом №6 від 19.03.2014р. про продаж корпоративних прав ОСОБА_6 у розмірі 50% на користь ОСОБА_3, затвердження статуту в новій редакції та державну реєстрацію вказаних змін.

Абзацами 2, 3 пункту 17 постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» передбачено, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Абзац 3 п. 17 зазначеної постанови визначає, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: (а) порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; (б) позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; (в) порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Відповідно до ст.147 Цивільного кодексу України та ст.53 Закону України «Про господарські товариства», частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її оплати лише у тій частині, в якій її уже виплачено.

20.09.2012 року було засновано та зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільськогосподарське підприємство Добрий господар» за № 1 000470 за адресою: 64144, Харківська обл., Первомайський р-н, село Картамиш, вул. Октябрьська, будинок 39.

Статутний капітал ТОВ «СП Добрий господар» був визначений у розмірі 20 000,00 гривень.

Згідно із статуту товариства та ст. 52 Закону, статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Таким чином, учасники зобов'язані були внести реальний вклад до статутного капіталу Товариства до 20.09.2013 року.

З аналізу установчих документів за 2012-2014 роки та облікових бухгалтерських карток рахунку №40 ТОВ «СП Добрий господар» за контрагентами вбачається, що учасниками товариства, за даними первинного бухгалтерського обліку товариства ОСОБА_4 повинен був внести до статутного капіталу ТОВ «СП Добрий господар» грошовий вклад у розмірі 12200 грн., ОСОБА_5 повинен був внести до статутного капіталу ТОВ «СП Добрий господар» грошовий вклад у розмірі 2800 грн., ОСОБА_6 повинен був внести грошовий вклад у розмірі 5000 грн. Однак, вимоги статуту та Закону учасники не виконали та реально свої вклади ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до статутного капіталу не внесли.

На підставі протоколу №5 від 28.02.2014 ТОВ «СП Добрий господар», яким оформлено оспорювані рішення, було внесено зміни в частині розподілу часток в статутному капіталі та учасників товариства, а саме: ОСОБА_4 відступив свою частку у розмірі 12200 грн., що відповідає 61 % частини в статутному капіталі на користь ОСОБА_6; ОСОБА_5 відступив свою частку у розмірі 2800 грн., що відповідає 14% частини в статутному капіталі на користь ОСОБА_6.

Таким чином, ОСОБА_6 придбав у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 неоплачені частки в статутному капіталі ТОВ «СП Добрий господар» всього у розмірі 75% і став учасником товариства із зареєстрованою часткою у розмірі 100% статутного капіталу товариства.

19.03.2014 на підставі протоколу № 6 від 19.03.2014 ТОВ «СП Добрий господар», яким оформлені оспорювані рішення, ОСОБА_6 відступає ОСОБА_3 свою несплачену частку у статутному капіталі товариства у розмірі 50%, що у грошовому вигляді складає 10000 грн.

В результаті цих змін, учасниками ТОВ «СП Добрий господар» стали: ОСОБА_6 - з часткою у 10000 грн., що відповідає 50 % частини в статутному капіталі, та ОСОБА_3 - з часткою у 10000, грн. що відповідає 49 % частини в статутному капіталі.

Відповідно до ч.1 ст.115 ЦК України та ст.12 Закону України «Про господарські товариства», господарське товариство є власником: 1) майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства зобов'язані: а) додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; б) виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; в) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства; г) нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Водночас, в матеріалах справи міститься акт інвентаризації статутного капіталу ТОВ «СП Добрий господар», з якого вбачається, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 свій обов'язок щодо внесення реального вкладу до статутного капіталу товариства не виконали та свої частки фактично не сплатили.

Згідно із даних бухгалтерського обліку ТОВ «СП Добрий господар» за рахунками №40 «Статутний капітал», №46 «Неоплачений капітал», вказана сума 20000 грн. до статутного капіталу товариства на час відступлення корпоративних прав учасниками не сплачена.

За таких обставин, надаючи оцінку вказаним доказам, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 фактично не внесли до статутного капіталу ТОВ «СП Добрий господар» грошові вклади на загальну суму 20000 грн.

Доказів, які б підтверджували, що придбані ОСОБА_6 у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 частки у статутному капіталі ТОВ «СП Добрий господар» були реально оплачені у матеріалах справи відсутні. Так само, представник ОСОБА_3 не надав суду жодного доказу про внесення (поповнення) нею своєї неоплаченої частки до статутного капіталу товариства.

Відповідно до ч.2 ст.34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Згідно ст. 9 цього ж Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Таким чином, належним та допустимим доказом сплати учасниками реальних вкладів до статутного капіталу ТОВ «СП Добрий господар», що є господарською операцією, є первинний документ.

Представником ОСОБА_3, не надано суду первинних документів, які б обґрунтовували його думку про сплату реального вкладу.

При цьому, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5 та саме ТОВ «СП Добрий господар» підтверджують факт невнесення реальних вкладів до статутного капіталу товариства.

Відповідно до ч. 6 ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» учаснику товариства з обмеженою відповідальністю, який повністю вніс свій вклад, видається свідоцтво товариства. В матеріалах справи відсутні відповідні допустимі докази про сплату учасниками товариства своїх вкладів.

Відповідно до ч. 1 ст. 87 ГК України, сума вкладів учасників господарського товариства становить статутний фонд товариства.

Частиною 2 ст.86 ГК України встановлено, що вклад, оцінений у гривнях, становить частку учасника у статутному фонді товариства.

Частиною 4 ст.53 Закону України «Про господарські товариства», частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 147 ЦК України, частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише у тій частині, в якій її уже сплачено. У разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов'язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку та в порядку, встановлених статутом і законом, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 144 цього Кодексу.

Судом встановлено, що попри рішення загальних зборів товариства, оформлених протоколами №5 від 28.02.2014р. та №6 від 19.03.2014, ТОВ «СП Добрий господар» не придбавало у учасників їх частки (корпоративні права) та не укладало договори купівлі-продажу часток з учасниками товариства.

Статтею ст. 144 ЦК України встановлено, що статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів. Не допускається звільнення учасника товариства з обмеженою відповідальністю від обов'язку внесення вкладу до статутного капіталу товариства, у тому числі шляхом зарахування вимог до товариства. Статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства. Якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства. Зміни до статуту, пов'язані із зміною розміру статутного капіталу та/або із зміною складу учасників, підлягають державній реєстрації в установленому законом порядку.

Згідно ст. 117 ЦК України, ст. 88 ГК України, ст. 11 Закону України "Про господарські товариства", учасник товариства зобов'язаний вносити вклади у розмірі, в порядку та засобами, передбаченими установчими документами. Наслідки невиконання учасником цього зобов'язання визначені у ч. 3 ст.144 ЦК України, ч. 2 ст. 52 вказаного закону, у вигляді, зокрема, оголошення товариством зменшення свого статутного капіталу з внесенням відповідних змін до статуту.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», відносини між засновниками (учасниками) господарського товариства щодо формування його органів, визначення їх компетенції, процедури скликання загальних зборів та визначення порядку прийняття рішень на зборах регулюються положеннями ЦК та Закону про господарські товариства. За своїм змістом ці норми є імперативними, а їх недотримання порушує публічний порядок.

Зважаючи на встановлені судом обставини та отримані додаткові докази у справі, колегія суддів погоджується із твердженням місцевого господарського суду про те, що рішення загальних зборів учасників ТОВ «СП Добрий господар» від 28.02.2014р., оформлені протоколом від 28.02.2014р. №5 про укладання договорів купівлі-продажу корпоративних прав ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6, про затвердження нової редакції статуту та зобов'язання ОСОБА_6 провести державну реєстрацію цих змін, так само як і рішення загальних зборів учасників ТОВ «СП Добрий господар» від 19.03.2014р., оформлені протоколом від 19.03.2014р. №6 про укладання договорів купівлі-продажу корпоративних прав у розмірі 50% статутного капіталу ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 є недійсними і підлягають скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги є законними, обґрунтованими належним чином та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що оспорюваними рішеннями Загальних зборів не порушуються права позивача, крім того, на думку заявника, позивач не мав і не має корпоративних прав у ТОВ "Сільськогосподарське підприємство Добрий господар", а порушення законодавства, що покладені в основу позовних вимог не є підставою для визнання недійсними прийнятих на цих загальних зборах рішень та інших доводів, колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Так, поняття корпоративного права наведене у ст. 167 Господарського Кодексу України.

Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Таким чином, корпоративні права виникають в особи, яка в обмін на майнову участь у господарській організації одержує право на частку в статутному капіталі (майні) такої організації. Корпоративні права є одним з видів майнових прав, що безпосередньо пов'язані з майном та не можуть відчужуватися окремо від майна.

Відповідно до Господарського кодексу України, під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються стосовно корпоративних прав.

Згідно ст. 52 Закону України «Про господарські товариства» статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

Отже, апелянт в апеляційній скарзі помилково ототожнює статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю з фактичним внесенням вкладу учасника до статутного капіталу товариства.

Володіння учасником ТОВ часткою в статутному капіталі створює для нього сукупність корпоративних прав та обов'язків, пов'язаних з участю особи в товаристві, серед яких право на управління товариством, право на отримання частини прибутку від діяльності товариства, а також право на отримання частини майна товариства у разі виходу з нього учасника або у випадку поділу залишків майна товариства у процесі його ліквідації (припинення). Учасник ТОВ має кількість голосів при голосуванні на загальних зборах учасників товариства, пропорційно своїй частці в статутному капіталі товариства.

Власником вкладів учасників до статутного капіталу товариства з моменту їх внесення стає саме товариство. Відчуження учасником товариства частки у статутному капіталі на користь іншої особи не припиняє права власності товариства на майно, яке обліковується на його балансі, у тому числі на внесені до статутного капіталу вклади учасників.

Наслідки не внесення вкладу учасником передбачені в ст. ст. 52, 53 Закону України «Про господарські товариства».

Згідно ст. 52 вказаного Закону якщо учасники до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства не внесли (не повністю внесли) свої вклади, загальні збори учасників приймають одне з таких рішень: про виключення із складу товариства тих учасників, які не внесли (не повністю внесли) свої вклади, та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про зменшення статутного капіталу та про визначення порядку перерозподілу часток у статутному капіталі; про ліквідацію товариства.

За ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено.

З правового аналізу вищевказаним норм вбачається, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю у разі не внесення ним вкладу до статутного капіталу товариства не позбавляється своїх корпоративних прав щодо цього товариства, а доводи апеляційної скарги в цій частині ґрунтуються на невірному тлумаченні заявником норм чинного законодавства.

Згідно ст. 117 ЦК України, ст. 88 ГК України, ст. 11 Закону України «Про господарські товариства», учасник товариства зобов'язаний вносити вклади у розмірі, в порядку та засобами, передбаченими установчими документами.

За приписами ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено.

На підтвердження факту повного внесення вкладу (оплати частки) учаснику відповідно до ст. 52 Закону «Про господарські товариства» повинно видаватись відповідне свідоцтво товариства. Форма та зміст такого свідоцтва законодавчими актами не встановлена.

В матеріалами справи не підтверджено, що такі свідоцтва видавались учасникам ТОВ «СП Добрий господар».

Натомість наявні в матеріалах акт інвентаризації фактичних (реальних) внесків до статутного капіталу ТОВ «СП Добрий господар» від 02.03.2015 р. № б/н, копія Відомості аналітичного обліку по рахунку 40 "Статутний капітал" 28.02.2014-18.03.2014 та копія Відомості аналітичного обліку по рахунку 40 "Статутний капітал" 19.03.2014-01.04.2015, свідчать про не внесення учасниками Товариства внесків до статутного капіталу ТОВ "СП Добрий господар"

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції позбавив скаржника права на надання доказів, а також неправомірно відхилив клопотання про призначення судової експертизи, а також відхиляючи додатково подані апелянтом докази (додатки до додаткових пояснень до апеляційної скарги), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 30 ГПК України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, брати участь в огляді та дослідженні доказів.

В судовому засіданні господарського суду першої інстанції на виклик суду був присутній представник Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, який надав суду до огляду реєстраційну справу ТОВ «СП Добрий господар». Таким чином, представник ОСОБА_3 користуючись правами, наданими ст. 22 ГПК, мала можливість ознайомитися з матеріалами та документами, які її цікавлять, задати необхідні питання представнику реєстраційної служби тощо.

Відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Обґрунтовуючи неможливість подання таких доказів до господарського суду першої інстанції, апелянт вказує, що копії фінансових звітів апелянту вдалося отримати лише у липні 2015 року. Про обставини неможливості подання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців апелянт не вказує.

Згідно ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Відповідно до п. 36 Постанови Пленуму ВГСУ від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства (пункт "г" частини першої статті 10 Закону про господарські товариства, стаття 116 ЦК, частина перша статті 88 ГК є спонукання в судовому порядку до виконання товариством дій - надання відповідної інформації.

Господарське товариство зобов'язане надавати учаснику (акціонеру) на його вимогу лише документи звітного характеру (річні баланси, звіти про фінансово-господарську діяльність товариства, протоколи ревізійної комісії, протоколи зборів органів управління товариства) та інформацію, що міститься в установчих документах товариства, а не будь-яку інформацію щодо господарської діяльності товариства, якщо інше не передбачено установчими документами товариства.

Зі змісту статті 9 Закону України "Про інформацію" суди не вправі зобов'язувати товариство надати інші документи про діяльність товариства, оскільки це є незаконним втручанням у внутрішню господарську діяльність товариства.

Відповідно до п. 37 Постанови Пленуму ВГСУ від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» учасник (акціонер) товариства може вимагати надання інформації про діяльність товариства з дати, коли він набув статусу учасника (акціонера).

Господарським судам необхідно також враховувати процедуру надання учасникам (акціонерам) інформації про діяльність товариства, встановлену господарським товариством. У разі, якщо товариством визначено порядок доступу до інформації про діяльність товариства відповідно до вимог статей 33, 35 Закону України "Про інформацію" та роз'яснень ДКЦПФР від 29 жовтня 2002 р. № 5 "Про порядок застосування пункту "г" статті 10 Закону України "Про господарські товариства" акціонер (учасник) товариства може реалізувати своє право на отримання інформації в установленому порядку.

Апелянт не надала доказів того, що вона зверталася до ТОВ «СП Добрий господар» з проханням надати інформацію та документи стосовно фінансово-господарської діяльності товариства або щодо її звернення з проханням провести загальні збори з питанням порядку денного стосовно проведення аудиторської перевірки статутного капіталу товариства.

Відповідно до п. 2.3. Постанови-Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Щодо тверджень апелянта про те, що директор ТОВ «СП Добрий господар» ОСОБА_6 без погодження з учасником товариства ОСОБА_3 порушив її права, визнавши позов, слід зазначити, що за приписами ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Виконавчий орган (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Директор діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

Згідно ч. 2 ст. 145 ЦК України директор здійснює керівництво поточною діяльністю товариства.

В частині 4 статті 145 ЦК викладено перелік питань, які відносяться до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю та передбачено, що Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань. Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Статутом ТОВ «СП Добрий господар» не віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників вирішення питань щодо визнання чи не визнання позовних вимог, пред'явлених до товариства.

Отже, твердження апелянта з цього приводу є такими, що не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства.

Беручи до уваги всі наведені обставини в їх сукупності, судова колегія дійшла висновку, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції фактичні обставини справи встановлені на основі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають обставинам справи та їм надана правильна юридична оцінка, прийняте рішення відповідає нормам чинного законодавства та підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 21.05.2015 року залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 15.07.2015 року.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Тихий П.В.