КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. справа№ 910/10650/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - не з'явився

відповідача - Собецька А.В.

розглянувши апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

на рішення Господарського суду м. Києва від 02.06.2015 р.

у справі № 910/10650/15 (суддя - Грєхова О.А.)

за позовом Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Іллінецької міжрайонної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

про зобов`язання виконати умови договору та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Іллінецької міжрайонної виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - позивач) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі - відповідач) про зобов`язання виконати умови договору банківського рахунку № 1 від 27.10.2011 р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 р. у справі № 910/10650/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/10650/15 від 02.06.2015 р., Виконавча дирекція Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що позивачем були надані для виконання платіжні доручення до введення процедури тимчасової адміністрації, які відповідачем не були перераховані у встановлений законом строк, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідача перерахувати грошові кошти в сумі 111 768,72 грн на інший поточний рахунок позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/10650/15, а розгляд справи призначено на 14.07.2015 р.

В судове засідання 14.07.2015 р. представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду скарги, що підтверджується зворотним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім того, 14.07.2015 р. через відділ документального забезпечення від Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності до початку розгляду справи надійшла телеграма про розгляд справи без їх участі.

Неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

27.10.2011 р. між Публічним акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» та Іллінецькою міжрайонною виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (далі - клієнт) було укладено договір банківського рахунку № 1 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває клієнту поточні рахунки № 2112, № 2212, № 12312 у національній валюті для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодавства України, а банк зобов'язується приймати та зараховувати на рахунок грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших платежів.

Згідно з п. 2.2.1 договору клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України, крім випадків обмеження прав розпорядження коштами на рахунку за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Як передбачено п. 2.3.3 договору, банк зобов'язаний своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування клієнта у відповідності з чинним законодавством України. У разі відсутності або недостатності коштів на рахунку клієнта для здійснення операції та сплати відповідної комісії за РКО на момент подання розрахункових документів до банку, здійснювати списання коштів з рахунку в межах суми встановленого овердрафту, якщо це обумовлено окремо укладеним договором між клієнтом та банком, в іншому випадку повертати розрахункові документи без виконання не пізніше наступного робочого дня з відміткою про причини повернення.

Операції за розрахунковими документами в гривнях, що надійшли до банку в операційний час, виконуються банком того ж тижня (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.3 договору клієнт може подавати до банку розрахункові документи як в паперовій формі, так із використанням електронних розрахункових документів, відповідно до окремого укладеного договору.

Договір укладений на невизначений строк та набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (п. 8.1 договору).

28.10.2011 р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та Іллінецькою міжрайонною виконавчою дирекцією Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було укладено договір № 3 про встановлення та обслуговування системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк».

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору клієнт доручає, а банк бере на себе зобов'язання по встановленню та обслуговуванню системи дистанційного обслуговування поточних рахунків клієнта, відкритих в банку за допомогою програмно-технічного комплексу «Клієнт-Банк».

На підставі вказаного договору позивачем були надані відповідачу наступні розпорядження щодо здійснення платежів:

- по рахунку № 0112: 28.01.2015 р. платіжні доручення№ 11, № 12 щодо здійснення платежів на загальну суму 120,00 грн; 30.01.2015 р. платіжні доручення № 14, № 181259126, № 181258951, № 181258868, № 181259047, № 13, № 15 на загальну суму 1 175,96 грн (вихідний залишок по рахунку станом на 30.01.2015 р. склав 64 011,32 грн); 02.02.2015 р. платіжні доручення № 19, № 20, № 22, № 16, № 17, № 21 на загальну суму 16 632,40 грн (02.02.2015 р. на даний рахунок надійшли відсотки в сумі 159,77 грн; вихідний залишок коштів по рахунку станом на 02.02.2015 р. склав 47 638,69 грн); 03.02.2015 р. платіжне доручення № 23 на суму 37 538,69 грн (вихідний залишок по рахунку станом на 03.02.2015 р. склав 0,00 грн). Платежі, які були здійснені позивачем за період з 28.01.2015 р. по 03.02.2015 р. платіжними дорученнями № 19, № 14, № 13, № 12, № 20, № 16, № 15, № 18, № 17, № 21, № 23 на суму 65 047,28 грн повернулися на поточний рахунок позивача;

- по рахунку № 0212: 29.01.2015 р. платіжні доручення № 186, № 174, № 175, № 178, № 183, № 191, № 188, № 176, № 179, № 187, № 184, № 190, № 182, № 180, № 168, № 170, № 189, № 172, № 173, № 185, № 171, № 269, № 177 на загальну суму 69 797,24 грн (вихідний залишок коштів по рахунку станом на 29.01.2015 р. склав 00,00 грн) Платіжними дорученнями № 186, № 174, № 178, № 191, № 188, № 179, № 187, № 190, № 182, № 180, № 168, № 170, № 172, № 173, № 185, № 171 повернулися на поточний рахунок позивача № 0212;

- по рахунку № 60312: 02.02.2015 р. на рахунок надійшли кошти а сумі 182,08 грн та позивачем наданий меморіальний ордер № 181496696 щодо здійснення платежу на суму 182,08 грн (вихідний залишок коштів по рахунку станом на 02.02.2015 р. склав 00,00 грн); 04.02.2015 р. на рахунок надійшли кошти в сумі 20,50 грн та позивачем наданий меморіальний ордер № 181642201 щодо здійснення платежу на суму 0,83 грн (вихідний залишок коштів по рахунку станом на 04.02.2015 р. склав 19,67 грн); 05.02.2015 р. меморіальний ордер № 181698360 на суму 19,67 грн (вихідний залишок коштів по рахунку станом на 05.02.2015 р. склав 0,00 грн). Платежі, які були здійснені позивачем за період з 01.01.2015 р. по 05.02.2015 р. меморіальними ордерами № 181642201, № 181698360, № 181496696 на загальну суму 202,58 грн, повернулися на поточний рахунок позивача.

Зазначене вище підтверджується випискам з банківських рахунків позивача.

Отже відповідач не виконав умови договору банківського рахунку від 27.10.2011 р. № 1 щодо виконання розпоряджень клієнта про перерахування коштів на загальну суму 111 768,72 грн.

26.02.2015 р. позивач звернувся до відповідача із листом № 08/321 про перерахування грошових коштів у розмірі 111 768,72 грн.

17.03.2015 р. листом № 26-5-5433 відповідачем було повернуто платіжні доручення від 19.02.2015 р. № 24, № 193, № 194 без виконання.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, свої зобов'язання за договором банківського рахунку не виконав, платіжні доручення по перерахуванню коштів на рахунки позивача не здійснив.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Як передбачено ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з п. 1.15. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 р., доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1075 ЦК України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Як передбачено ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України; безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

У відповідності до п. 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 р. № 22, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29.03.2004 р. № 377/8976, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

Пунктом 2.19 вищезазначеної Інструкції встановлено, що розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня. Банк і клієнт мають право, ураховуючи встановлені законодавством строки проведення переказу, передбачити в договорі банківського рахунку інші, ніж встановлені в абзаці першому цього пункту, строки виконання розрахункових документів клієнта. Порядок виконання таких документів визначається договором між банком і клієнтом та внутрішніми правилами банку.

Згідно з п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (п. 30.1 ст. 30 зазначеного Закону).

Вбачається, що постановою правління Національного банку України від 05.02.2015 р. № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 05.02.2015 р. було прийнято рішення № 26 про запровадження з 06.02.2015 р. по 06.05.2015 р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

23.04.2015 р. виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 85 про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві Комерційний Банк «Надра» до 05.06.2015 р. включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації.

05.06.2015 р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 113 на підставі постанови правління Національного банку України від 04.06.2015 р. № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного «Комерційний банк «Надра» було розпочато ліквідацію відповідача.

Тобто станом на момент звернення позивача з позовом до суду у відповідача була запроваджена тимчасова адміністрація.

Пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до пункту 6 статті 2 вказаного Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; 5) нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами.

Визначення терміну «кредитор банку» міститься у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», під яким розуміється - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, під час користування послугами банку позивач мав статус клієнта банку, однак після заявлення вимог до відповідача набув статусу кредитора банку, оскільки заявив документально підтверджені вимоги.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюється спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Таким чином, на підставі положень ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про банки та банківську діяльність» між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору банківського рахунку, які носять майново-грошовий характер, та враховуючи те, що постановою Правління Національного банку України від 05.02.2015 р. № 83 було вирішено запровадити з 06.02.2015 р. тимчасову адміністрацію, а відтак у даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на якого поширюється обмеження, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так, відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюється цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Враховуючи те, що відповідач на час розгляду справи не здійснює банківську діяльність та не надає банківських послуг, тому позивач позбавлений можливості бути клієнтом цього банку.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 36 зазначеного вище Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач боржником, і оскільки позивач звернувся до відповідача з позовом про здійснення переказу грошових коштів за договором банківського рахунку у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, виконання зазначеної операції банком обмежується положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, чинній на час виникнення спору.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі № 910/9232/14 від 25.03.2015 р.

Крім того, відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» під час процедури ліквідації банку суди повинні виходити із вимог статей 601 - 602 ЦК, статей 92 - 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та враховувати, що цим Законом встановлено чіткий порядок задоволення вимог кредиторів, визнаних ліквідатором, який не передбачає можливості індивідуального задоволення вимог конкретного кредитора.

Таким чином ПАТ «Комерційний банк «Надра» не має права здійснити перерахування грошових коштів позивачу у спосіб або в іншому порядку, ніж у порядку задоволення вимог кредиторів, що визначений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи вищезазначене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача щодо зобов'язання відповідача перерахувати грошові кошти в сумі 111 768,72 грн на поточний рахунок позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи скаржника про те, що невиконані платіжні доручення були подані в період з 28.01.2015 р. по 05.02.294 р., тобто до запровадження в ПАТ «КБ «Надра» тимчасової адміністрації, а тому відповідач повинен виконати свої зобов'язання за укладеним договором банківського рахунку, колегія вважає необґрунтованими, оскільки встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» обмеження та положення щодо порядку задоволення вимог кредиторів банку при тимчасовій адміністрації є імперативними і застосовуються навіть за умови подання платіжного документа до введення тимчасової адміністрації.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Виконавчої дирекції Вінницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 р. у справі № 910/10650/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/10650/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран