КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 911/473/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі: Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

розглянувшии у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1»

на рішення господарського суду Київської області

від 14.04.2015 р. (суддя Саванчук С.О.)

у справі №911/473/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексім-Групп»

(далі - ТОВ «Ексім-Групп»)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1»

(далі - ТОВ «Край-1»)

про стягнення 92 170,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 14.04.2015 р. у справі №911/473/15 позов задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Край-1» на користь ТОВ «Ексім-Групп» 92 170,89 грн. основної заборгованості та 1 843,42 грн. судового збору. Крім цього, повернуто ТОВ «Ексім-Групп» з Державного бюджету України 7,00 грн. судового збору.

Не погодившись із згаданим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначав, що ним було оплачено всі виставлені позивачем рахунки за поставлений товар, а рахунки на стягувану позивачем суму не виставлялися. За твердженнями скаржника, позивач, як кредитор у грошовому зобов'язанні, не вчинив дії, які випливають із суті зобов'язання та не надав відповідачу рахунки на оплату поставленого товару, тому ТОВ «Край-1», як боржник у грошовому зобов'язанні, не вважається таким, що прострочив виконання цього зобов'язання. На думку відповідача, строк виконання грошового зобов'язання з оплати поставленого товару настає лише після виставлення позивачем відповідних рахунків. Крім цього, суд першої інстанції в порушення приписів ч. 1 ст. 79 ГПК України не зупинив провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею іншої справи №916/1116/15-г про визнання недійсним договору №960 від 03.09.2012 р. тощо.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, справу №911/473/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2015 р. в зв'язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці, а судді Коршун Н.М. на лікарняному, змінено склад суду та визначено судову колегію в складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.05.2015 р. апеляційну скаргу ТОВ «Край-1» прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 30.06.2015 року.

Розпорядженням заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 р. враховуючи вихід судді Алданової С.О. з відпустки, а судді Коршун Н.М. з лікарняного, визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 р. апеляційну скаргу ТОВ «Край-1» прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 р. розгляд справи №911/473/15, з огляду на неявку представника відповідача відкладено на 14.07.2015 року.

13.07.2015 р. до Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання позивача, яким він заперечив проти доводів апеляційної скарги й просив справу розглядати без участі його представника.

В судове засідання 14.07.2015 представник відповідача не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про неявку та її причини апеляційний господарський суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору по суті, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд вважав за необхідне апеляційну скаргу розглянути за відсутності згаданого представника за наявними у справі матеріалами.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши в попередньому судовому засіданні пояснення представника позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню.

Так, 03.09.2012 р. між ТОВ «Ексім-Групп» (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» (покупцем) укладено договір поставки від №960 (далі - Договір), за умовами п.1.1 якого постачальник постачає і передає у власність покупцеві, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленням покупця (додаток №1 «Бланк замовлення») та товаросупровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього Договору, на умовах Договору.

В подальшому між ТОВ «Ексім-Групп», Товариством з обмеженою відповідальністю «Край-2» та ТОВ «Край-1» укладено додаткову угоду про зміну сторони у зобов'язанні від 20.08.2014 р. б/н, за умовами якої сторони дійшли згоди про заміну сторони покупця з Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-2» на ТОВ «Край-1» у зобов'язаннях за Договором з дати підписання цієї додаткової угоди.

Таким чином, укладений Договір, з урахуванням внесених до нього додатковими угодами змін, є підставою для виникнення у сторін у справі господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу приписів ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

У відповідності до п. 2.1. Договору, постачальник повинен поставляти товари вчасно, до відповідної філії, магазину покупця, який вказаний у замовленні, у відповідній кількості та належної якості, а також згідно усіх інших вимог згідно з замовленням, договором та законодавством.

Право власності і ризик випадкової загибелі або пошкодження товарів переходить від постачальника до покупця з моменту, коли товари поставлено покупцеві вивантаженим на приймальну платформу магазину, і сторони підписали накладну, що засвідчує те, що товари були отримані покупцем (пункт 2.7. Договору).

За умовами п. 3.3. Договору, покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на зазначений у ст. 9 Договору рахунок постачальника протягом встановленого п. 1.1. додатку №3 «Спеціальні умови» терміну платежу за умови, що сума платежу не менше 50,00 грн. та, що постачальник надасть на адресу покупця належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкцій покупця).

Договір укладений строком до 31.12.2009 р., строк його дії автоматично продовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення його терміну дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію (пункт 8.1. Договору).

В матеріалах справи відсутні докази припинення дії договору, відтак суд першої інстанції дійшов висновку про продовження дії договору у період виникнення спірних правовідносин.

03.09.2012 р. сторонами також погоджено додаток №3 до Договору «Спеціальні умови», згідно п. 1.1. якого покупець оплачує реалізовані товари за період - один календарний тиждень, у магазинах покупця, протягом 14 банківських днів з дня закінчення календарного тижня за умови, що постачальник надасть належним чином оформлені рахунки та накладні (у формі відповідно до інструкції покупця) на адресу покупця на підставі ст. 9 Договору, протягом не більше ніж 7 днів з дня поставки. Якщо у постачальника є борги по документам, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки наданих документів.

Як встановлено місцевим господарським судом, на виконання Договору позивач поставив товар на суму 442 028,99 грн., що підтверджується наявними у матеріали справи видатковими накладними, які підписано у двосторонньому порядку уповноваженими представниками сторін, покупець цей товар отримав.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилався на неналежне виконанням відповідачем зобов'язань з оплати поставленого за Договором товару.

До матеріалів справи позивачем надано копію акту звірки взаємних розрахунків сторін станом на 17.10.2014 р., який підписано представниками сторін та скріплено відбитками їх печаток, в якому сторони дійшли згоди про наявність заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 94 170,89 грн.

На підтвердження наявності заборгованості, до матеріалів справи позивачем надано довідки банківських установ, у яких відкрито поточні рахунки постачальника, що засвідчено підписами уповноважених осіб банків та скріплено відбитками їх печаток, за весь період спірних правовідносин з відповідачем, на підставі яких місцевим господарським судом встановлено факт здійснення відповідачем часткових оплат за Договором у розмірі 252 200,00 грн.

Також між позивачем та ТОВ «Край-2» відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 97 658,10 грн., що підтверджується угодами про зарахування зустрічних однорідних вимог, копії яких додано до матеріалів справи (т. 2, а.с. 156-171).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за Договором в частині повної оплати вартості поставленого позивачем товару, станом на дату подання позову до суду першої інстанції у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за Договором у розмірі 92 170,89 грн. - різниця між вартістю поставленого товару та розміром часткової оплати з зарахуванням зустрічних однорідних вимог т ощо.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст. 173 ГК України). До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, зокрема, ст. 526 ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідачем до матеріалів справи не надано доказів погашення ним заборгованості перед позивачем за Договором в розмірі 92 170,89 грн.

В суді першої інстанції та в апеляційній скарзі відповідач не заперечував факту наявності заборгованості за поставлений товар у згаданій сумі, однак посилався на те, що неподання позивачем рахунків на оплату товару вартістю 92 170,89 грн. надає йому право відстрочити виконання зобов'язання з оплати цього товару.

Наведені твердження відповідача, як і доводи його апеляційної скарги про те, що строк виконання грошового зобов'язання з оплати поставленого товару настає лише після виставлення позивачем відповідних рахунків, апеляційним господарським судом відхиляються.

Так, рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти, в зв'язку з чим ненадання чи неотримання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора на підставі ст. 613 ЦК України.

Крім цього, платіжні реквізити для оплати поставленого товару були відомі відповідачеві, зокрема, із тексту Договору, додаткової угоди б/н від 20.08.2014 р. до нього, стороною яких він є . Не доведено й відповідачем того факту, що він звертався до позивача через неможливість виконати зобов'язання по оплаті внаслідок ненадання позивачем рахунків, відтак неотримання або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку оплати поставленого товару тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 29.09.2009 у справі №37/405, у постанові Вищого господарського суду України від 31.03.2011 р. у справі №58/24.

На підставі ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, згаданою нормою закону встановлено обов'язок негайного виконання зобов`язання з оплати товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Відповідач в порушення вимог ст. 692 ЦК України отриманий за Договором товар в повному обсязі не оплатив, відтак місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 92 170,89 грн. заборгованості підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції в порушення приписів ч. 1 ст. 79 ГПК України не зупинив провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею іншої справи №916/1116/15-г про визнання недійсним Договору не заслуговують на увагу, адже місцевий господарський суд, вирішуючи питання про стягнення заборгованості за Договором встановив відповідні обставини його укладення, зокрема, підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення відбитками їх печаток, досягнення згоди з усіх істотних умов Договору, вважав цей правочин укладеним й чинним на момент виникнення спірних правовідносин сторін тощо. Відтак законно не знайшов підстав для зупинення провадження у справі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого суду, як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Край-1» залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 14.04.2015 р. у справі №911/473/15 залишити без змін.

Матеріали справи №911/473/15 повернути до господарського суду Київської області.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.М. Коршун