КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. справа№ 910/8480/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Кухар Ж.М.

відповідача - Коваленко О.О., Луцький М.І.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

на рішення Господарського суду м. Києва від 05.06.2015 р.

у справі № 910/8480/15-г (суддя - Отрош І.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Вінницяоблпаливо»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Вінницяоблпаливо» (далі - позивач) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - відповідач) про зобов`язання виконати платіжне доручення № 10 від 13.03.2015 р. про перерахування коштів у розмірі 1 054 121,43 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.06.2015 р. у справі № 910/8480/15-г позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/8480/15-г від 05.06.2015 р., Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення про повну відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що строк виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 р. закінчився, а отже у відповідача відсутні правові підстави для його виконання.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/8480/15-г, а розгляд справи призначено на 16.07.2015 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

02.03.2015 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» та Приватним акціонерним товариством «Вінницяоблпаливо» (далі - клієнт) було укладено договір № 35985 на розрахунково-касове обслуговування (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває клієнту поточний рахунок № 9202 у національній валюті та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку на розрахунково-касове обслуговування рахунків в порядку і на умовах, визначених договором.

Згідно з п. 2.1 договору банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Як передбачено п. 2.2 договору, списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунках, гарантуючи при цьому право клієнта безперешкодно розпоряджатися цими коштами. За час користування банком грошовими коштами на рахунках нараховуються і виплачуються клієнту проценти на залишок коштів на рахунках за ставкою, визначеною чинними на момент нарахування процентів тарифами (п. 3.1.1 договору).

Відповідно до п. 3.1.3 договору банк має право визначати і контролювати напрями використання клієнтом грошових коштів на рахунку і встановлювати інші обмеження його права у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.2.1 договору клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України.

Як передбачено п. 3.3.2 договору, банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами. Надання інших послуг, що безпосередньо не відносяться до розрахунково-касового обслуговування (кредитування, операції з цінними паперами, факторинг, лізинг та інші операції), здійснюється на підставі окремих договорів, укладених між банком та клієнтом; здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений час крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів; забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунок.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом невизначеного строку (п. 8.1 договору).

13.03.2015 р. позивач звернувся до відповідача із платіжним дорученням № 10 від 13.03.2015 р. про перерахування грошових коштів з рахунку ПАТ «Вінницяоблпаливо» № 9202 у розмірі 1 054 121,43 грн на рахунок позивача № 3, відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Ощадбанк».

Вказане платіжне доручення було отримане відповідачем 13.03.2015 р., що підтверджується вхідним реєстраційним штампом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Встановлено, що станом на дату звернення позивача із вказаним платіжним дорученням до банку, а саме 13.03.2015 р., на поточному рахунку позивача № 9202 знаходились грошові кошти у сумі 1054121,43 грн, що підтверджується належним чином засвідченою копією банківської виписки з рахунку № 9202 станом на 13.03.2015 р.

Отже, обсяг грошових коштів на рахунку позивача № 9202 був у достатньому розмірі для виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 р.

Однак, відповідач свій обов'язок за договором № 41 на розрахунково-касове обслуговування від 20.06.2008 р. щодо виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 р. про перерахування грошових коштів у розмірі 1054121,43 грн не виконав, що підтверджується банківською випискою за період з 13.03.2015 р. по 03.06.2015 р.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що відповідач, на думку позивача, свої зобов'язання за договором на розрахунклво-касове обслуговування не виконав, платіжне доручення по перерахуванню коштів не здійснив.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Як передбачено ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором банківського рахунку.

У відповідності до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з п. 1.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 р., доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, встановлений законодавством України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1075 ЦК України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Як передбачено ст. 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України; безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Пунктом 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, встановлено, що банк (філія, відділення), який не може виконати розрахунковий документ на списання/примусове списання/стягнення коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін, якщо немає/недостатньо коштів на своєму кореспондентському рахунку, зобов'язаний: узяти розрахунковий документ платника/стягувача на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком; надіслати письмове повідомлення платнику/стягувачу про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини: «немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку банку»; вжити заходів для відновлення своєї платоспроможності.

Пунктом 2.19 вищезазначеної Інструкції встановлено, що розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня. Банк і клієнт мають право, ураховуючи встановлені законодавством строки проведення переказу, передбачити в договорі банківського рахунку інші, ніж встановлені в абзаці першому цього пункту, строки виконання розрахункових документів клієнта. Порядок виконання таких документів визначається договором між банком і клієнтом та внутрішніми правилами банку.

Згідно з п. 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (п. 30.1 ст. 30 зазначеного Закону).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 ЦК України).

Статтею 51 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України; безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що позовні вимоги ПАТ «Вінницяоблпаливо» про зобов'язання вчинити дії щодо виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 р. з перерахування грошових коштів у розмірі 1 054 121,43 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи скаржника про те, що строк виконання платіжного доручення № 10 від 13.03.2015 р. закінчився, а отже у відповідача відсутні правові підстави для його виконання, колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1.4 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, платіжне доручення - це розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

У додатку № 8 до вказаної Інструкції зазначено, що обов'язковим реквізитом платіжного доручення є дата складання.

Згідно з п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті банк на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов'язково заповнює реквізити «дата надходження» і «дата виконання», засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту «дата надходження», який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки. День оформлення платіжного доручення не враховується (п. 3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті).

Таким чином, у даному випадку законодавством обмежується саме строк прийняття банком платіжного документу до виконання в залежності від дати його складання та дати подання до банку (не пізніше 30 календарних днів з дня оформлення), та жодним чином не визначається підстава для припинення зобов'язань банку, а саме, обов'язку щодо виконання платіжного доручення клієнта зі спливом 30 календарних днів.

Встановлено, що платіжне доручення № 10 від 13.03.2015 р. на суму 1 054 121,43 грн було прийняте до виконання відповідачем 13.03.2015 р., що підтверджується вхідним реєстраційним штампом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит».

Відтак, вказане платіжне доручення було прийнято банком у день його складення позивачем, що відповідає вимогам п. 3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, а тому твердження відповідача про відсутність у нього обов'язку виконати вказане платіжне доручення є необгрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, судова колегія дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2015 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 05.06.2015 р. у справі № 910/8480/15-г - без змін.

2. Матеріали справи № 910/8480/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран