ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р.Справа № 922/2101/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Кобиченко Н.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК ІМПЕКС", м. Харків
до Спільного підприємства Закритого акціонерного товариства "ТРИАЛ", м. Бєлгород
про стягнення 1753710,00 рублів РФ (712164,09 грн.)
за участю представників сторін:

позивача - Лопатін В.В., дов. № 65 від 02.04.2015 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 1753710,00 рублів Російської Федерації (712164,09 грн.) заборгованості за контрактом поставки № 2-2006/РЭ від 21 листопада 2006 року.

Представник позивача у судовому засіданні просить суд прийняти заяву про зміну предмету позову.

Розглянувши заяву позивача про зміну предмету позову, суд зазначає наступне.

Згідно частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

На підставі вказаного, суд приймає надану позивачем заяву про зміну предмету позову до розгляду та починає розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Господарський суд Харківської області неодноразово звертався до Арбітражного суду Бєлгородської області з судовими дорученнями про вручення Спільному підприємству Закритому акціонерному товариству "ТРИАЛ" ухвал господарського суду Харківської області по справі № 922/2101/15.

На адресу господарського суду Харківської області надійшли ухвали Арбітражного суду Бєлгородської області від 21 квітня 2015 року та від 16 червня 2015 року про вручення ухвал господарського суду Харківської області по справі № 922/2101/15 Спільному підприємству Закритого акціонерного товариства "ТРИАЛ", м. Бєлгород .

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, у наданому відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріал справи, вислухавши пояснення повноважного представника позиваче, судом встановлено наступне.

21 листопада 2006 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ПАК ІМПЕКС" (позивачем) та Спільним підприємством Закритим акціонерним товариством "ТРИАЛ" (відповідачем) було укладено контракт № 2-2006/РЭ на поставку друкованої продукції.

Пунктом 4.1 контракту встановлено, що поставка продукції проводиться партіями, обсяги і номенклатура яких узгоджується сторонами в додаткових угодах. Крім того, пунктом 1.2 контракту встановлено, що кількість та асортимент продукції, що поставляється вказуються в рахунку-фактурі.

Додатковою угодою № 46 від 10 квітня 2008 року до зазначеного вище контракту, пункт 2.1 контракту викладено в наступній редакції: "З 10 квітня 2008 року ціна продукції визначається в рублях Російської Федерації і вказується в додаткових угодах до цього контракту (вартість тари, упаковки, маркування, навантаження, митне оформлення в Україні та транспортування включені в ціну продукції)".

Додатковою угодою № 46 від 10 квітня 2008 року до зазначеного вище контракту, пункт 5.1 контракту викладено в наступній редакції: "З 10 квітня 2008 року оплата за кожну партію продукції здійснюється покупцем рублями Російської Федерації протягом 60-календарньіх днів з моменту остаточного митного оформлення на території Російської Федерації."

Додатковою угодою № 122 від 08 жовтня 2010 року до контракту були змінені банківські реквізити відповідача, додатковими угодами № 104 від 04 червня 2010 року та № 75 від 23 квітня 2009 року змінені банківські реквізити позивача. Додатковою угодою №126 від 19 листопада 2010 року змінено юридична адреса відповідача. Додатковою угодою № 163 від 20 грудня 2011 року термін дії контракту продовжено до 31 грудня 2014 року".

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до контракту позивач, в період з 13 листопада 2014 року по 25 грудня 2014 року поставив відповідачу друковану продукцію на загальну суму 2130045,00 рублів Російської Федерації.

Згідно пункту 5.1. контракту оплата за поставлену продукцію повинна бути проведена відповідачем протягом 60-ти днів з моменту остаточного митного оформлення на території Російської Федерації.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач 29 січня 2015 року частково оплатив вартість поставленої продукції на суму 376335,00 рублів Російської Федерації.

Станом на 31 березня 2015 року заборгованість Спільного підприємства Закритого акціонерного товариства "ТРИАЛ" по оплаті продукції становить 1753710,00 рублів Російської Федерації, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Відповідно до пункту 2 статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованих Верховною Радою України 19 грудня 1992 року компетентні суди держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи у випадках, якщо про це існує письмова угода сторін про передачу спору цьому суду.

Пунктом 10.1 контракту № 2-2006/ РЭ від 21 листопада 2006 року передбачено, що у разі неможливості компромісу, спори, що виникають за цим контрактом, або у зв'язку з ним підлягають передачі на розгляд до Господарського суду Харківської області, рішення якого буде обов'язковим для сторін. Правом, що регулює цей контракт, є матеріальне і процесуальне право України.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов*язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором - у строк визначений статтею 530 Цивільного кодексу України.

Таким чином, дослідивши умови контракту поставки № 2-2006/РЭ від 21 листопада 2006 року, на підставі якого виникло первісне грошове зобов'язання, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 509, 525, 526, 536, 610, 611, 655, 692 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 38 43, 47-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Спільного підприємства Закритого акціонерного товариства "ТРИАЛ" (юридична адреса: Російська Федерація, 308036, м. Бєлгород, вул. Губкіна, 18 "Д", оф. 21, фактична адреса: Російська Федерація, 308001, м. Бєлгород, вул. Бєлгородського полка, 67, оф. 16, ИНН , КПП 312301001 ОГРН 100, розрахунковий рахунок філії відкритого акціонерного товариства (ВАТ) Ощадбанк Росії - Бєлгородське відділення № 8592 к/с , БИК 041403633, ОКПО 22278055 ОКВЭД 51.47.22, 51.51.1, 51.51.3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАК ІМПЕКС" (юридична адреса: Україна, 61003, м. Харків, пл. Павловська, 8, поштова адреса: Україна, 61000, м. Харків, пр. Правди, 7, Банк-посередник: Ощадбанк Росії, Москва Російська Федерація, БИК 044525225, ИНН , к/с , SWIFT: SABRRUMM, Банк Бенефіціара: АТ "Ощадбанк Росії". Україна, м. Київ, к/с Бенефіціар: ТОВ "ПАК ИМПЭКС", розрахунковий рахунок 62, код ЄДРПОУ 34633,00 рублів Російської Федерації заборгованості за контрактом поставки № 2-2006/РЭ від 21 листопада 2006 року та 35074,00 рублів Російської Федерації судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.07.2015 р.

Суддя П.В. Хотенець