ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2015 р. Справа № 920/398/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Івакіна В.О.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Проценко Я.Ю., довіреність № 1709-с, від 13.05.15р.,

відповідача - Рибець В.М., довіреність № 4274, від 17.12.14р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №3397 С/1-42) на рішення господарського суду Сумської області від 05.05.15 у справі № 920/398/15,

за позовом Комунального підприємства Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, м. Конотоп, Сумської області,

до Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН", м. Конотоп Сумської області,

про врегулювання розбіжностей при укладенні договору,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області (суддя Левченко П.І.) у справі №920/398/15 позов задоволено частково. Врегульовано розбіжності, які виникли між Комунальним підприємством Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Г. Тхора, буд. 31, ідентифікаційний код 03352716) та Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" (41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Рябошапко, буд. 25, ідентифікаційний код 12602750) при укладанні договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води для потреб гарячого водопостачання №830 від 16.01.2015р. шляхом викладення спірних пунктів договору в наступній редакції:

В тексті Договору сторони іменуються "Виконавець" та "Споживач" у відповідних відмінках;

-пункт 1: Виконавець зобов'язується надати Споживачу послуги із централізованого постачання холодної води в об'ємі 60000 м3/рік, 5000 м3/місяць з максимальною подачею 164,4 м3/добу, але не більше затверджених лімітів, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором;

-пункт 14: Розрахунок за воду, поставлену Споживачеві здійснюється по тарифах, визначених у пункті 5 даного договору.

-пункт 15: Зміни у договір у разі зміни тарифів вносяться шляхом підписання сторонами окремої додаткової угоди, що готується Виконавцем та передається Споживачу на розгляд не пізніше ніж за два тижні до настання відповідних змін. У разі, якщо до моменту введення в дію нових тарифів запропонована Виконавцем додаткова угода про їх зміну не підписана Споживачем і не повернута Виконавцю, розрахунок здійснюється на нових тарифах без складання додаткових документів. якщо на момент введення в дію нових тарифів від Споживача надійшла відмова від підписання додаткової угоди, цей Договір вважається розірваним з першого дня дії нових тарифів, а Виконавець набуває права у будь-який час без попереднього повідомлення припинити постачання послуг Споживачу;

-пункт 20 Виключити;

-пункт 25 Доповнити: … За відсутність факту реєстрації податкових накладних а ЄРПН та/або порушення порядку заповнення податкової накладної, що виникло з вини Виконавця та не дає справа Споживачу на включення сум ПДВ до податкового кредиту, Виконавець відшкодовує збитки, понесені Споживачем, у розмірі суми податку на додану вартість по даним накладним. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині іменування сторін "Виконавець" та "Споживач" у відповідних відмінках та пункту 1 договору.

10 липня 2015 року від Комунального підприємства Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№10498).

У судове засідання, яке відбулось 13 липня 2015 року, з'явились належні представники сторін, які підтримали свої правові вимоги по справі.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила наступні обставини справи.

Позивач - Комунальне підприємство Виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства, звернувся до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до відповідача - Державного підприємства "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН", в якій просить суд врегулювати розбіжності, які виникли між сторонами при укладанні договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води для потреб гарячого водопостачання № 830 від 16.01.2015 року (далі - договір) шляхом викладення спірних пунктів договору в редакції позивача згідно протоколу узгодження розбіжностей до вказаного договору.

Позивач наполягає викласти текст спірних пунктів договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води для потреб гарячого водопостачання № 830 від 16.01.2015 року у наступній редакції:

-В тексті Договору сторони іменуються "Виконавець"та "Споживач" у відповідних відмінках;

-абз. 1 пункту 1: Виконавець зобов'язується надати Споживачу послуги із централізованого постачання холодної води в об'ємі 60000 м3/рік, 5000 м3/місяць з максимальною подачею 164,4 м3/добу, але не більше затверджених лімітів, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором;

-пункт 14: Розрахунок за воду, використану Споживачем здійснюється по затверджених тарифах. Тариф не є договірною умовою. Документом, що підтверджує зміну тарифу є завірена копія відповідного рішення уповноваженого органу. У випадку зміни тарифів, діючих на момент складання договору, оплата Споживачем наданих йому послуг здійснюється по нових цінах, без зміни інших умов договору;

-пункт 15: Зміни у договір у разі зміни тарифів вносяться шляхом підписання сторонами окремої додаткової угоди, що готується Виконавцем та передається Споживачу на розгляд не пізніше ніж за два тижні до настання відповідних змін. У разі, якщо до моменту введення в дію нових тарифів запропонована Виконавцем додаткова угода про їх зміну не підписана Споживачем і не повернута Виконавцю, розрахунок здійснюється на нових тарифах без складання додаткових документів. якщо на момент введення в дію нових тарифів від Споживача надійшла відмова від підписання додаткової угоди, цей Договір вважається розірваним з першого дня дії нових тарифів, а Виконавець набуває права у будь-який час без попереднього повідомлення припинити постачання послуг Споживачу;

-пункт 20: Претензії Виконавця за неправильну виписку рахунків заявляються Споживачем в письмовій формі не пізніше 30 днів з дня одержання рахунку. Пред'явлення претензії не припиняє оплату рахунків в повній сумі в установлений термін. При встановленні правомірності претензії залишок суми, одержаної Виконавцем, зараховується погашенням рахунків за наступні розрахункові періоди;

-пункт 25 доповнити: … За відсутність факту реєстрації податкових накладних а ЄРПН та/або порушення порядку заповнення податкової накладної, що виникло з вини Виконавця та не дає справа Споживачу на включення сум ПДВ до податкового кредиту, Виконавець відшкодовує збитки, понесені Споживачем, у розмірі суми податку на додану вартість по даним накладним.

Відповідач наполягає викласти текст спірних пунктів договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води для потреб гарячого водопостачання № 830 від 16.01.2015 року у наступній редакції:

-В тексті Договору змінити слова "Виконавець" та "Споживач" на "Виробник" та "Виконавець" у відповідних відмінках;

-абз. 1 пункту 1: Виробник зобов'язується надати Виконавцю послуги із централізованого постачання холодної води в об'ємі 60000 м3/рік, 5000 м3/місяць з максимальною подачею 164,4 м3/добу, але не більше затверджених міськвиконкомом лімітів, а Виконавець зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором;

-пункт 14: Розрахунок за воду, поставлену Виконавцю здійснюється по тарифах, визначених у пункті 5 даного договору;

-пункт 15: Зміни у договір у разі зміни тарифів вносяться шляхом підписання сторонами окремої додаткової угоди, що готується Виробником та передається Виконавцю на розгляд не пізніше ніж за два тижні до настання відповідних змін. У разі, якщо до моменту введення в дію нових тарифів запропонована Виробником додаткова угода про їх зміну не підписана Виконавцем і не повернута Виробнику, цей Договір вважається розірваним, а Виробник набуває права припинити постачання послуг Виконавцю. У разі, якщо Виробник не припинив подачу води після розірвання договору, Виконавець оплачує послуги з постачання води по тарифам, які діяли до їх збільшення;

-пункт 20: виключити;

-пункт 25 доповнити: … За відсутність факту реєстрації податкових накладних а ЄРПН та/або порушення порядку заповнення податкової накладної, що не дає справа Виконавцю на включення сум ПДВ до податкового кредиту, -Виробник відшкодовує збитки, понесені Виконавцем в розмірі суми податку на додану вартість по даним накладним.

Господарським судом Сумської області було зазначено, що визначення сторін договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води для потреб гарячого водопостачання № 830 від 16.01.2015 року в редакцій як "Виконавець" та "Споживач" не суперечить суті правовідносин, що виникли між сторонами та чинному законодавству. Одночасно судом було наголошено про безпідставність виключення з пункту 1 договору слова "централізованого", правомірність викладення пункту 14 договору в редакції відповідача, запропонованій останнім у протоколі розбіжностей до договору, викладення пункту 15 договору в редакції протоколу узгодження розбіжностей до договору, виключення з договору пункту 20, та доповнення пункту 25 договору абзацом наступного змісту: "За відсутність факту реєстрації податкових накладних в ЄРПН та/або порушення порядку заповнення податкової накладної, що виникло з вини Виконавця та не дає права Споживачу на включення сум ПДВ до податкового кредиту, Виконавець відшкодовує збитки, понесені Споживачем, у розмірі суми податку на додану вартість по даним накладним".

Не погоджуючись повною мірою з рішенням суду, відповідач в обгрунтуванні апеляційної скарги просить скасувати рішення в частині викладення спірних пунктів договору щодо іменування сторін "Виконавець" та "Споживач" у відповідних відмінках та викласти пункт 1 Договору з врахуванням другого абзацу.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 4 ст. 181 Господарського кодексу України, за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги відповідачем оскаржується рішення суду в частині погодження спірних пунктів договору щодо іменування сторін "Виконавець" та "Споживач" у відповідних відмінках та викладення пункту 1 Договору без врахування другого абзацу.

З приводу наведеного колегія суддів зауважує наступне.

Правовідносини в сфері тепловодопостачання, пов'язаних з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням гарячої води регулюються низкою нормативно правових актів, до яких безпосередньо відноситься Закон України "Про житлово-комунальні послуги", Закон України "Про теплопостачання", Закон України "Про питну воду та питне водопостачання", Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 N 630 та інше.

Позивач, наголошуючи на правомірності назви сторін "Виконавець" та "Споживач", виходить з того, що останній є суб'єктом господарської діяльності з централізованого водопостачання, що поєднує в собі функції виробника та виконавця послуг холодного водопостачання, а відповідач є споживачем питної води, що, відповідно до статті 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", використовує її для забезпечення своїх господарських потреб, направлених на здійснення господарської діяльності, в даному випадку - діяльності по виробництву та постачанню гарячої води суб'єктам господарювання та мешканцям мікрорайону "Порт" в м. Конотоп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" під споживачем розуміється фізична або юридична особа, яка отримає або має отримати житлово-комунальну послугу. Під житлово-комунальною послугою при цьому розуміється результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Таким чином споживачем в розумінні Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є суб'єкт, який здійснює споживання житлово-комунальної послуги.

Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Відтак, виконавцем є суб'єкт постачання житлово-комунальної послуги.

У відповідності до приписів Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", на який безпосердньо посилається позивач, централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів,споруд,розподільних водопровідних мереж,пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Споживач питної води - юридична або фізична особа, яка використовує питну воду для забезпечення фізіологічних, санітарно-гігієнічних, побутових та господарських потреб.

Таким чином, позивач є виконавцем, а відповідач споживачем води, виключно за умови використання Державним підприємством "Конотопський авіаремонтний завод "АВІАКОН" отриманої від позивача води, як кінцевого продукту, для побутових та господарських потреб.

Слід зазначити, що поняття "господарські потреби" та поняття "господарська діяльність" не є тотожними.

Так, відповідно до ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.Однак під господарськими потребами слід розуміти забезпечення підприємства товарами, послугами необхідними для його безперервного функціонування

В той же час колегія суддів звертає увагу на наступне.

Так відповідно до Статуту позивача, одним із предметів діяльності КП ВУВКГ є збирання, очищення та розподілення води населенню і підприємствам міста.

Згідно договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води для потреб гарячого постачання від 16 січня 2015 року №830 (пункт 1 договору) позивач постачає холодну воду до теплових пунктів відповідача (бойлерних) з метою подальшого підігріву та надання послуг гарячого водопостачання мешканцям району міста чи для інших потреб. Відтак, відповідач отримує холодну воду для її підігріву з метою гарячого водопостачання мешканцям району міста чи для інших потреб.

Однак, позивач помилково визначає діяльність відповідача, як "споживання питної води" в контексті статті 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" шляхом виготовлення гарячої води та її продаж мешканцям мікрорайону "Порт" в м. Конотоп.

В даному випадку, судом апеляційної інстанції акцентується увага, що положеннями статті 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" унормовано, що "вода питна" - це вода, яка за органолептичними властивостями, хімічним і мікробіологічним складом та радіологічними показниками відповідає державним стандартам та санітарному законодавству. При цьому відповідно до пункту 1.4 Санітарних правил улаштування та експлуатації систем централізованого гарячого водопостачання, затверджених Міністерством охорони здоров'я СРСР від 15.11.1988р. № 4723-88, гаряча вода, яка надходить до споживача, незалежно від системи та способу обробки, що застосовується, повинна відповідати вимогам ГОСТ 2874-62 "Вода питьевая".

Тобто, відповідно до вимог чинного законодавства у сфері регулювання тепловодопостачання поняття "гаряча вода" не виділяється як окремий вид продукції, який виходить за межі поняття "питна вода", а також є його складовою, як і холодна вода.

За таких обставин, відносини між позивачем та відповідачем необхідно розглядати як комплекс послуг, які надаються спільно сторонами споживачам у вигляді отримання останніми питної води у гарячому вигляді. Тобто, після збирання, очищення та поставки позивачем питної води, остання шляхом підігріву на теплових пунктах відповідача подається у гарячому виді мешканцям мікрорайону "Порт" в м. Конотоп.

А отже, збирання, очищення та поставка позивачем питної води та її подальший підігрів відповідачем є частинами одного технологічного процесу - виготовлення для мешканців мікрорайону "Порт" в м. Конотоп, як споживачів, кінцевого продукту - гарячої питної води.

Оскільки ДП «АВІАКОН» не використовує отриману в резервуари воду для власних виробничих потреб, а здійснює постачання вже підігрітої води мешканцям району "Порт", останній є виконавцем послуг з централізованого постачання питної води у гарячому вигляді кінцевим споживачам - населенню. Зазначена позиція була також висловлена й Вищим господарським судом України у постанові від 25 березня 2015 року по справа № 920/1488/14 у спорі щодо постачання ДП «АВІАКОН» споживачам холодної води.

При цьому, враховуючи, що відповідно до статті 1 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", виробництво питної води - забір води з джерел питного водопостачання та доведення її якості до вимог на питну воду, позивач є саме виробником питної води.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що правовий статус сторін договору повинен залишитися в редакції відповідача - "Виробник" та "Виконавець", на підставі чого, в тексті договору сторони повинні іменуваться "Виробник" та "Виконавець" у відповідних відмінках.

Одночасно не погоджується колегія суддів із викладенням судом першої інстанції пункту 1 договору в наступній редакції: "Виконавець зобов'язується надати Споживачу послуги із централізованого постачання холодної води в об'ємі 60000 м3/рік, 5000 м3/місяць з максимальною подачею 164,4 м3/добу, але не більше затверджених лімітів, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором".

В даному випадку суд апеляційної інстанції погодужється з позицією місцевого господарського суду про недоцільність виключення з договору слова "централізованого", оскільки позивач відповідно до ліцензії здійснює діяльність саме з централізованого водопостачання та водовідведення, та керується в своїй діяльності Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року № 190, згідно пункту 2.1 яких, договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюється виключно на договірних засадах відповідно до Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" та Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

В той же час, суд першої інстанції викладаючи пункт перший договору в запропонованій редакції позивача, не звернув увагу, що даний пункт був викладений без врахування другого абзацу зазначеного пункту договору.

У судовому засіданні, сторонами було зазначено, що в протоколі узгодження розбіжностей до договору про надання з централізованого постачання холоднї та гарячої води для потреб гарячого водопостачання №830 від 16.01.2015 року було допущено описку, та в погодженій редакції не було зазначено другий абзац вказаного пункту а саме "Постачання холодної води здійснюється до теплових пунктів (бойлерних) Споживача з метою подальшого підігріву та надання послуг гарачого водопостачання мешканцям району міста чи для інших потреб. Споживач здійснює розрахунки з Виконавцем за весь обсяг питної води, яка відпущена з системи водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби".

Однак, господарським судом Сумської області не було звернуто увагу, що позивач в підставах позову просить залишити незмінним абзац 1 пункту 1 договору (Том 1 а.с.5), тобто до предмету судового дослідження повинно було входити лише встановлення правомірності виключення з абзацу 1 пункту 1 договору слова "централізованого".

Натомість суд першої інстанції вийшов за рамки позовних вимог, виклавши пункт 1 договору без врахування другого абзацу, за відсутністю обгрунтування з боку позивача необхідності такої зміни, у зв'язку з чим змінив предмет позову в частині п.1 договору, чим порушив п. 2 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, рішення суду підлягає в цій частині зміні шляхом закріплення замість формулювання "пункт 1" формулювання "абз.1 пункту 1".

В іншій частині рішення суду першої інстанції, яка не оскаржується з боку відповідача, колегія суддів не вбачає підстав для зміни або скасування судового рішення.

Так проаналізувавши протокол розбіжностей до договору стосовно пункту 14 договору, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що оcтанній має бути викладений в редакції відповідача, з огляду на наступне.

Частиною другою статті 632 Цивільного кодексу України, передбачено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Тариф на централізоване водопостачання відноситься до державних регульованих цін (стаття 191 Господарського кодексу України).

Згідно статей 13, 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", послуги з водопостачання віднесено до житлово-комунальних послуг, ціни/тарифи на які затверджує національна комісія, що здійснює державне регулювання в сфері комунальних послуг.

Указом Президента України від 10.09.2014 року за № 715/2014 затверджено Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, яку наділено повноваженнями встановлювати тарифи на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП.

Відповідно до вищезгаданого Положення, до повноважень НКРЕКП належить встановлення тарифів на комунальні послуги для суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП.

Комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Отже, тариф на послуги, що надаються згідно договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води для потреб гарячого водопостачання № 830 від 16.01.2015 року, не може встановлюватись договором.

В той же час, одностороння зміна тарифів в договорі, на якій наполягає позивач, обмежує право відповідача на реалізацію захисту власного інтересу, оскільки така зміна не потребує його згоди, а отже відповідач не буде мати можливості звернутися до суду для врегулювання спірного питання.

Судом першої інстанції вірно зауважено, що тарифи на послуги з централізованого постачання гарячої води визначаються згідно Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.10.2014 року за № 146 Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб'єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг, згідно якої до складу тарифу входять витрати на придбання холодної води на послуги з централізованого постачання гарячої води. У разі ж зміни тарифу на постачання холодної води у договорі в односторонньому порядку, відповідач не зможе в такому ж порядку змінити тариф на гаряче водопостачання, оскільки такі зміни повинні здійснюватись у відповідності з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 20.06.2014 року № 766 "Про затвердження Процедури встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води" (далі - Постанова).

Так, згідно вищезазначеної Постанови, у разі необхідності зміни тарифу на централізоване постачання гарячої води, відповідач повинен подати до Національної комісії заяву за встановленою формою, а також відповідні розрахунки, підтвердні матеріали і документи, що використовувались під час проведення таких розрахунків.

Згідно пункту 3.2 Постанови, строк розгляду заяви становить 30 календарних днів, та є значно більшим аніж встановлений Позивачем строк сповіщення про зміну тарифу на постачання холодної води, що унеможливлює своєчасне реагування відповідача на таку зміну.

А відтак, змінений тариф має визначатися (відображатися) сторонами у договорі (пункт 5 договору).

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що редакція відповідача пункту 15 договору в її останньому реченні ("У разі, якщо Виробник не припинив подачу води після розірвання Договору, Виконавець оплачує послуги з постачання води по тарифам, які діяли до їх збільшення".) є некоректною, оскільки це призведе до спричинення збитків позивачеві.

У зв'язку з особливостями встановлення тарифу на послуги водопостачання, та враховуючи особливу мету подальшого використання наших послуг (отриманої води) відповідачем, позивачем правомірно пропонується включити до тексту положення про розрахунок по нових тарифах без складання додаткових документів в разі якщо додаткова угода про їх зміну не підписана споживачем і не повернута виконавцю та обов'язковість подання споживачем відмови від укладання додаткової угоди як підставу для розірвання договору.

З огляду на вищевикладене, пункт 15 договору має бути викладено в редакції протоколу узгодження розбіжностей до договору.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем запропоновано включення в текст договору пункту 20, який передбачає пред'явлення претензій за неправильну виписку рахунків не пізніше 30 днів з дня одержання рахунку, а також оплату повної суми рахунку незалежно від пред'явлення такої претензії.

Оскільки рахунок є документом па підставі якого здійснюється оплата за надані послуги, а сам розмір оплати встановлюється на підставі тарифу, затвердженого сторонами, і відповідач, як державне підприємство, у разі виставлення рахунку за ціною, більшою ніж оговорена у договорі, не має права оплачувати такий рахунок, такий пункт договору є недоречним в даному випадку, а тому пункт 20 за пропозицією відповідача підлягає виключенню з договору.

Щодо пропозиції позивача доповнити пункт 25 договору абзацом наступного змісту: "За відсутність факту реєстрації податкових накладних в ЄРПН та/або порушення порядку заповнення податкової накладної, що виникло з вини Виконавця та не дає права Споживачу на включення сум ПДВ до податкового кредиту, Виконавець відшкодовує збитки, понесені Споживачем, у розмірі суми податку на додану вартість по даним накладним", колегія суддів, погоджуючись з позицією суду першої інстанції вважає таке доповнення таким, що не суперечить нормам чинного законодавства України та є прийнятним для обох сторін.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи той факт, що висновки суду першої інстанції не відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги відповідача та зміни рішення господарського суду Сумської області від 05.05.15 у справі № 920/398/15 в другому та третьому абзаці пункту 2 резолютивної частини рішення суду.

Керуючись статтями 99, 101, п. 4 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Конотопський авіаремонтний завод «АВІАКОН» задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 05.05.15 у справі № 920/398/15 змінити шляхом викладення другого та третього абзацу пункту 2 рішення в наступній редакції:

"В тексті Договору сторони іменуються "Виробник" та "Виконавець" у відповідних відмінках;

-абз.1 пункту 1: Виконавець зобов'язується надати Споживачу послуги із централізованого постачання холодної води в об'ємі 60000 м3/рік, 5000 м3/місяць з максимальною подачею 164,4 м3/добу, але не більше затверджених лімітів, а Споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором"

В іншій частині рішення залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 17 липня 2015 року

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Івакіна В.О.