ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Справа № 920/412/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Бондаренко В.П.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Грачова О.А., за довіреністю від 23.03.2015р.;

відповідача - Черкасова О.В., за довіреністю від 07.07.2015р №2.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду позивача (вх. №3459 С/1-18) на рішення господарського суду Сумської області від 14.05.2015 року у справі №920/412/15

за позовом Сумської товарної біржі "Сумиагропромбіржа", м. Суми,

до Державного підприємства "Роменське лісове господарство", м. Ромни

про стягнення 22 931,70 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 14.05.2015 року (суддя Лугова Н.П.) у задоволенні позову Сумської товарної біржі "Сумиагропромбіржа" до Державного підприємства "Роменське лісове господарство» про стягнення 22 931,70 грн. відмовлено. Оскаржуване рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами реального розміру збитків, причинного зв'язку між діями відповідача та неотриманними доходами.

Сумська товарна біржа "Сумиагропромбіржа", м. Суми із вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Сумської області від 14.05.2015р. у справі №920/412/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своєї правової позиції апелянт зазначає, що за умовами договору укладеного між позивачем та відповідачем, останній зобов'язаний доручити проведення чергового аукціону з продажу необробленої деревини саме позивачу, а тому на думку апелянта, ним правомірно розраховано суму збитків у вигляді упущеної вигоди у сумі 23060,70 грн.

Крім того, зазначає, що вказана сума збитків розрахована усереднено, без урахування об'єктивного збільшення ціни на необроблену деревину, а також впливу інфляційних процесів на розмір упущеної вигоди. Вказує на те, що сума яка розглядається, згідно п.2 ч.2 статті 22 Цивільного є збитками.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду (витяг з реєстру апеляційних скарг (справ), які пройшли автоматичний розподіл) апеляційну скаргу призначено до розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Харківського апеляційного господарського суду, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Бондаренко В.П.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.06.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Бондаренко В.П.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на "21" липня 2015 року.

У судовому засіданні 21.07.2015р. представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.10.2014 року між Сумською товарною біржею "Сумиагропромбіржа"(організатор) та Державним підприємством "Роменське лісове господарство" (продавець) укладено договір про проведення аукціону з продажу необробленої деревини № 7.

Згідно п. 1 зазначеного договору, відповідач (продавець) доручає, а позивач (організатор) бере на себе зобов'язання організувати та провести торги за умовами аукціону з продажу необробленої деревини, які проводяться відповідно до Положення про організацію та проведення аукціону з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 42 від 19.02.2007р., Регламенту організації та проведення торгів у формі аукціону з продажу необробленої деревини на СТБ "Сумиагропромбіржа" та згідно чинного законодавства України. Організатор надає право продавцю прийняти участь у торгах з продажу необробленої деревини заготівлі І, II, IV кварталу 2015 року та І кварталу 2016 року, відповідно до Графіку проведення аукціонів з продажу необроблених лісоматеріалів Державного агентства лісових ресурсів України.

Пунктом 2 договору сторони погодили права та обов'язки. Зокрема, відповідач зобов'язаний дотримуватися вимог Положення, Регламенту та чинного законодавства України; проведення аукціону доручати лише СТБ "Сумиагропромбіржа"; своєчасно подавати заявки, пропозиції з продажу необробленої деревини в розрізі лотів; нести відповідальність за достовірність інформації зазначеної у заявці; гарантувати виконання укладених на торгах угод.

Пунктом 4 договору передбачено, що продавець сплачує організатору плату за участь в кожних торгах по 100 грн. 00 коп. на підставі виписаного рахунку, що акредитує його як члена біржі на час проведення торгів. Продавець має сплатити 100,00 грн. з ПДВ не пізніше, ніж за день до проведення торгів; останній день сплати - в день торгів.

Заявка на участь у торгах з продажу необробленої деревини, заповнення якої учасниками аукціону є обов'язковою та форма якої встановлена СТБ "Сумиагропромбіржа" містить пункт 3, за яким у випадку перемоги покупець зобов'язується сплатити біржовий збір в розмірі 1,5% (без урахування ПДВ) від вартості придбаних лотів на рахунок біржі протягом трьох банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Товарно-ресурсна біржа "Сумська ресурсна біржа" на своєму офіційному сайті http://www.srbtb.com.ua розмістила Бюлетень на аукціон на 13.03.2015р., про що позивачу стало відомо 06.03.2015р. Відповідно до зазначених у бюлетені даних, одним із продавців, що подали заявку на участь в такому аукціоні, був відповідач - ДП "Роменське лісове господарство". Відповідач заявив на продаж продукцію (необроблену деревину) загальним обсягом 5200 м3, вартістю 4 226 180 грн. 00 коп. із ПДВ. На торги з продажу необробленої деревини з поставкою у II кварталі 2015р., які влаштовує позивач 13.03.2015 року, заявки від відповідача не надходили, що підтверджується відповідними Пропозиціями державних лісових господарств. Станом на 06.03.2015р. подача пропозицій від відповідача є неможливою через сплив строку.

Як зазначає позивач, за договором № 7 від 27.10.2014 року він розраховував на прибуток від проведення аукціону на своїй платформі, однак такого прибутку не отримав через проведення аналогічного аукціону 13.03.2015р. Товарно-ресурсною біржею "Сумська ресурсна біржа".

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача з позовом до господарського суду Сумської області, в якому останній просив стягнути з відповідача на свою користь 22 931 грн. 70 коп. збитків у вигляді упущеної вигоди згідно договору № 7 від 27.10.2014 року про проведення аукціону з продажу необробленої деревини.

14.05.2015р. господарським судом Сумської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Приписами статті 22 Цивільного кодексу України передбачено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Отже, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі неподання заявки на участь в аукціоні до іншої торгової біржі.

Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Згідно зі статтею 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин (зокрема, відшкодування заподіяних збитків) є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Також положеннями статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема і відшкодування збитків, а за частинами 1, 2 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність всіх чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб; вина боржника.

Колегія суддів погоджується з вірними висновками місцевого господарського суду та зазначає, що матеріали справи свідчать, що позивач, здійснюючи розрахунок можливих збитків (упущеної вигоди), виходив лише з тієї обставини, що відповідач звернувся із заявою на участь в аналогічному аукціоні до Товарно-ресурсної біржі "Сумська ресурсна біржа".

Проте, зазначена заява не є підставою для отримання біржового збору в розмірі 1,5%, а лише пропозицією щодо видів та об'ємів лісопродукції на продаж в аукціоні, який міг би і не відбутися 13.03.2015 року, а станом на 12.03.2015р. ще не відбувся.

Під збитками розуміються, зокрема, неодержані доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

А отже, місцевий господарський суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що розраховані позивачем можливі збитки є абстрактними, теоретичними, побудованими на припущенні щодо отримання доходу за результатами аукціону, який міг би не відбутися і з інших причин, незалежних від волі позивача та відповідача.

Також, сума яка заявлена до стягнення не підтверджена належними документами, що свідчили б про конкретний розмір реального прибутку, який повинен отримати позивач.

Натомість, розраховуючи можливі збитки, позивач керувався результатами попереднього аукціону від 19.11.2014 року.

Згідно із ст. 22 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України покладення обов'язку відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди можливе тільки за умови реальної можливості одержання доходу особою, яка вважає, що їй завдано шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 11.06.2014р. у справі № 5023/4983/12.

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що для задоволення позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди позивач мав би довести документами бухгалтерського та податкового обліку розмір завданих збитків, причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та неотриманими доходами та зазначити на заходи, вжиті ним щодо одержання доходів, обґрунтувати з яких міркувань він виходив при визначенні розміру упущеної вигоди.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з твердженнями апелянта, викладеними в апеляційній скарзі та зазначає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами реального розміру збитків (упущеної вигоди); причинного зв'язку між діями відповідача та неотриманими доходами, оскільки позивач не міг знати наперед результати аукціону від 13.03.2015 року навіть за участі відповідача та не надано документального підтвердження визначення розміру упущеної вигоди, а саме доказів того, що за умови участі в аукціоні відповідача, позивач одержав би зазначений розмір доходу у будь-якому випадку.

Отже, місцевий господарський суд дійшов вірного та обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення. Натомість, доводи, викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними доказами та матеріалами справи.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Сумської товарної біржі "Сумиагропромбіржа", м. Суми слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сумської товарної біржі "Сумиагропромбіржа", м. Суми без залишити задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 14.05.2015р. у справі №920/412/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 24.07.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Бондаренко В.П.