ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2015 року Справа №904/2029/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Малику С.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Семещенко В.О., довіреність №1075 від 10.07.14;

від відповідача: Чекодаєв Ю.В., довіреність б/н від 06.06.15.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/2029/15

за позовом компанії Kaeser Kompressoren SE, Coburg, Germany

до товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг", м. Дніпропетровськ

про припинення порушення прав власника знаків для товарів та послуг, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року до господарського суду Дніпропетровської області звернувся позивач компанія Kaeser Kompressoren SE із позовною заявою до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг", в якій просив заборонити використовувати знак для товарів і послуг "Kaeser" за міжнародною реєстрацією №1017027 в тому числі в мережі Інтернет на веб-сайті www.koprig.com.ua. (а.с.3-7)

Ухвалою суду від 13.03.2015 року порушено провадження у справі (а.с.1).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року (суддя Крижний О.М.) позов задоволено повністю. Заборонено товариству з обмеженою відповідальністю "Коприг" використовувати знак для товарів і послуг "Kaeser" за міжнародною реєстрацією №1017027 в тому числі в мережі Інтернет, в тому числі на веб-сайті www.koprig.com.ua.

Рішення мотивовано, зокрема, положеннями статті 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", що передбачають виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється на використання знака для товару, введеного під цим знаком в цивільний оборот власником свідоцтва чи за його згодою, за умови, що власник свідоцтва не має вагомих підстав забороняти таке використання у зв'язку з подальшим продажем товару.

Так суд, з урахуванням того, що визначальним в розгляді даної справи є дослідження питання правомірності введення товару в господарський оборот, тобто правомірності придбання товару відповідачем, дійшов до висновку, з урахуванням оглянутої в судовому засіданні продукції Kaeser (регулювальний клапан за каталожним номером 204550), наданий відповідачем рахунок від 29.11.2007 року (виданий Компанією S.W. Print Trading e.K.), встановив, що докази самої поставки, розмитнення товару тощо - відсутні, як і відсутні докази придбання продукції в імпортера товару, що знаходиться на території України.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не доведено правомірність введення товару в цивільний оборот (придбання), а тому відсутнє вичерпання прав. Щодо договору про виконання робіт відповідно до набору Інтернет - послуг, то він свідчить про те, що дії щодо використання знаку для товарів і послуг "Kaeser" на веб-сайті www.koprig.com.ua здійснені саме відповідачем, а тому відповідальність покладається на нього.

Не погодившись з рішенням господарського суду, до апеляційної інстанції звернувся відповідач із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуваний судовий акт. В обґрунтування своїх вимог представник посилається на наступне:

- вказуючи про те, що вирішальною обставиною є дослідження питання правомірності введення товару в господарський оборот, суд поклав обов'язок доведення цієї обставини на відповідача, порушивши принцип презумції правомірності правочину, оскільки власник речі не має обов'язку доводити правомірність набуття ним права власності;

- позивач, вказуючи про порушення права власності на торговельну марку, жодним чином не довів, що відповідач у незаконний спосіб набув право власності на товари його виробництва майже вісім років тому, а пояснення надані відповідачем про те, що термін зберігання документів складає менше ніж вісім років не знайшли свого відображення у оскаржуваному рішенні (суд обмежив права власності відповідача);

- суд помилково вважає, що введення у цивільний оборот товару це те саме, що придбання товару відповідачем, оскільки існують три концепції вичерпання прав на об'єкти інтелектуальної власності, а саме: національна, регіональна та міжнародна. Зміст ч.6 ст.16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" не визначає ані територію, на якій товари, позначені торговельною маркою, мають бути введені у цивільний оборот, ні поняття «введення в цивільний оборот», ні які саме дії мають бути здійснені щодо товарів, щоб вони вважалися введеними в цивільний оборот для цілей принципу вичерпання прав. Тобто, на думку відповідача, відсутність конкретизації дозволяє зробити висновок, що після першого продажу товару, позначеного торговельною маркою, правовласник втрачає право забороняти використання такої марки на товарі, введеному в оборот.;

- суд не надав оцінки тому, що відповідач пропонує товари інших виробників (запасні частини та комплектуючі для техніки виробництва позивача);

- відповідач жодним чином не порушує право власності на торговельну марку позивача, оскільки використовує її виключно з ціллю відрізнися одного товару від іншого;

- в матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення відповідачем неправомірного правочину щодо товарів виробництва позивача, чи товарів інших виробників, що можуть використовуватись у обладнанні виробництва позивача;

- позначення торговельної марки позивача, що розміщено на головній сторінці сайту вказує про те, що відповідач є постачальником товарів, що не є виробництва позивача, але можуть використовуватися, як комплектуючи та витратні матеріали в обладнанні виробництва позивача (тобто зазначення на сайті торговельної марки позивача використовується лише для ідентифікації виробників компресорного обладнання);

- не є допустимим доказом протокол огляду, складений Поляковою Ю.М. (т.в. обов'язки приватного нотаріусу м. Москви Новопашиної У.С.) на підставі заяви гр. Латифа Р.В., в силу порушень при його отриманні, оскільки: по-перше, згідно положень статті 102, 103 Засад законодавства Російської Федерації про нотаріат від 11.02.1993 року, нотаріус не наділений повноваженнями забезпечувати докази у господарському процесі; по-друге, протокол складений т.в. обов'язки нотаріуса, посада якого не зазначена та повноваження якого нічим не підтверджені; по-третє, громадянин Латиф Р.В. немає жодного відношення до цієї справи (докази його зацікавленості відсутні, що суперечить змісту статті 102 Засад законодавства Російської Федерації про нотаріат).

30.06.2015 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а рішення господарського суду винесено у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи.

16.07.2015 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови. Представники сторін надали пояснення по справі навели обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства.

Перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

03.07.2009 року за позивачам зареєстровано торгову марку «Казер» (Kaeser), згідно з даними Витягу з міжнародного реєстру марок від 03.12.2013 року №1017027 (а.с.22-33), з якого вбачається, що:

- строк дії реєстрації закінчується 03.07.2019 року;

- торговельну марку "Kaeser" зареєстровано для товарів 06, 07, 09, 11, 16 класів та послуг 37, 41, 42 класів Міжнародної класифікації товарів і послуг для реєстрації знаків;

- правова охорона торговельної марки "Kaeser" поширюються на територію України з 03.07.2009 року.

В липні 2014 року позивач виявив, що відповідач на своєму веб-сайті використовує знак "Kaeser" для товарів і послуг, права на який належить компанії Kaeser Kompressoren SE та просив усунути порушення, шляхом припинення використання відповідного знака в мережі Інтернет (а.с.36-38,40). Листами від 27.11.2014 року та 13.01.2015 року повідомлено про звернення позивача до суду, в разі не виконання вимог законодавства та припинення порушення права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг "Kaeser" (а.с.41-45).

В м. Москва (Російська Федерація) 20.02.2015 року, на підставі заяви гр. Латифа Р.В. від 20.02.2015 року вх. №83/02-48, Полякова Ю.Н. (т.в. обов'язки нотаріуса Новопашиной У.С.). в порядку ст.ст. 102, 103 Засад законодавства Російської Федерації про нотаріат від 11.02.1993 року, проведено огляд наступних доказів: інформація на сторінці в мережі Інтернет, розміщена на сайті http://www.koprig.com.ua/koprig/storytech/storytechnika.html (запасні частини для будівельної техніки), з відкриттям даної сторінки в Інтернеті, та про що складено протокол огляду (бланк 77АБ6355325), (а.с.53-63).

З додатків до протоколу від 20.02.2015 року вбачається, що на сайті www.koprig.com.ua в мережі Інтернет відповідач розмістив інформацію про продаж товарів і послуг "Kaeser". Оскільки відповідач заперечує визнання веб-сайта www.koprig.com.ua, як власного з посиланням на Договір від 16.01.2013 року №16/01 (далі - Договір, а.с.88-94), укладений між ним та СПДФ Єгоровим О.О., як на підставу звільнення від відповідальності щодо розміщеної не ньому інформації, в т.ч. і про продаж товарів і послуг "Kaeser", апеляційний господарський суд дослідив даний договір та встанови, відповідно до п.1.1, 1.2, 1.3 Договору виконавець (СПДФ Єгоровим О.О.) зобов'язується виконати роботу відповідно переліку Інтернет - послу, обраних замовником (відповідачем) та затверджених в Додатку №3 («Вид і вартість Інтернет - послуг), що є невід'ємною частиною цього Договору. Об'єм і склад робіт по створенню веб-сайта (якщо дана послуга обрана) затверджується сторонами в Додатку №1 («Технічне завдання»), що є невід'ємною частиною цього Договору.

Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 16.01.2014 року (п.9.1 Договору).

Цим спростовується довід відповідача про його необізнаність щодо розміщеної в мережі Інтернет (веб-сайт www.koprig.com.ua) інформації про продаж товарів і послуг торгівельної марки "Kaeser".

У відповідності до вимог статті 498 ЦК України торговельною маркою може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень, які придатні для вирізнення товарів (послуг), що виробляються (надаються) однією особою, від товарів (послуг), що виробляються (надаються) іншими особами. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, літери, цифри, зображувальні елементи, комбінації кольорів.

Набуття права інтелектуальної власності на торгівельну марку засвідчується свідоцтвом (ч.1 ст.494 ЦК України).

Майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є: право на використання торговельної марки; виключне право дозволяти використання торговельної марки; виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором (ст.495 ЦК України).

Обсяг правової охорони торговельної марки "Kaeser" визначається наведеним у свідоцтві її зображенням та переліком товарів і послуг, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи видно, що обсяг правової охорони позивача охоплює 07 клас товару «клапани тиску», що було порушено відповідачем (а.с.23).

Відповідно до частини 4 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» використанням знака визнається:

- нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення);

- застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано;

- застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Щодо посилань відповідача на положення ч.6 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», то дана норма не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки доказів введення товару в цивільний оборот власником свідоцтва або за його згодою не надано.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, оскільки воно відповідає встановленим фактичним обставинам справи, а отже відсутні передбачені законом підстави для його скасування.

В постанові пленумом Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №6 «Про судове рішення», зокрема, визначено, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Керуючись статтями 101-103, 105 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Коприг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/2029/15 відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/2029/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складений 17.07.2015 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков