ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.07.2015 Справа № 920/1111/15

Суддя Коваленко О.В., розглянувши матеріали (вх. 1632)

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Украдор», м. Шостка, Сумська область,

до відповідача:Приватного підприємства «ОККО - Нафтопродукт», м. Львів,

про визнання договорів купівлі - продажу паливо - мастильних матеріалів недійсними

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Украдор» звернулось до господарського суду Сумської області з позовною заявою № 24 від 09.07.2015 року в якій просить суд визнати недійсними договори купівлі - продажу паливо - мастильних матеріалів укладених між ТОВ «Украдор» та ПП «ОККО - Нафтопродукт» м. Львова.

При дослідженні матеріалів позовної заяви судом було встановлено, що позивач порушив правила об'єднання позовних вимог звернувшись до суду з кількома вимогами, які належить розглядати в порядку різного судочинства.

Приписами ст. 58 та п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Вказане положення також міститься у пункті 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Також, слід зазначити, що позивач не надав належних доказів сплати судового збору у порядку, який встановлений законодавством, а саме:

Відповідно до ст. ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011 року за подання позовної заяви, що має немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Вказане положення також міститься в Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 25.08.2011 року №01-061175/2011.

Відповідно до п. 2.2. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» N 3674-VI від 08.07.2011 року за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (1 218 грн. 00 коп.)

Позивачем додано до позовної заяви, як доказ сплати судового збору, платіжне доручення № 64 від 09.07.2015 року про сплату судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп., а потрібно було сплатити судовий збір в розмірі 1 218 грн. 00 коп. по кожному з оспорюваних договорів.

Крім того, відповідно до п.п. 2.20-2.22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору.

Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, то заява повертається господарським судом з підстав передбачених пунктом 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

З вищезазначеного платіжного доручення не вбачається за подання якої конкретно позовної заяви сплачений судовий збір, не зазначено до кого саме ця заява подається.

Судом також було встановлено, що позивач не подав суду належних доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що у період з 01.08.2012 р. по 30.09.2012 р. ТОВ «Украдор» придбало на автозаправних станціях ПП «ОККО - Нафтопродукт» розташований в м. Суми за готівку 51666,31 л паливо - мастильних матеріалів на загальну суму 572 793 грн. 00 коп.

На підтвердження укладених договорів відповідач видав податкові накладні та чеки реєстраторів розрахункових операцій, які зберігались у бухгалтерії товариства по вул. Шевченко, 45 в м. Шостка, Сумської області.

Але, під час обшуку, що проводився офісному приміщенні ТОВ «Украдор» 31.01.2013 року старший слідчий з ОВС СВ ДПС у Сумській області Демченко С.О. їх вилучив і в даний час вони знаходяться на зберіганні в ОВС СВ ДПС у Сумській області по вул. Іллінська, 13 в м. Суми.

Вважає дані договори недійсними, оскільки вони не укладались у письмовій формі.

На підтвердження своєї позиції додає до позовної заяви: копію свідоцтва про державну реєстрацію ТОВ «Украдор», копію довідки про включення позивача до ЄДРПОУ, копію протоколу обшуку від 31.01.2013 року, платіжне доручення про сплату судового збору № 64 від 09.07.2015 року та поштову квитанцію з описом вкладення про відправлення копії заяви відповідачу.

Згідно з ст.ст. 32, 33, 36 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін. Обов'язок доказування і обов'язок подання доказів покладається на сторони. Докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Однак позивачем, в порушення Господарського процесуального кодексу України, не надано вищезазначених доказів ні в оригіналі, ні в завірених належним чином копіях, не подано клопотання про витребування таких доказів.

Відсутність у матеріалах справи оспрюваних договорів, податкових накладних та чеків реєстраторів розрахункових операцій, як основних належних та допустимих доказів, позбавляють суд можливості встановити факт наявності або відсутності правовідносин між сторонами, суб'єктивний склад правовідносин та інші факти, які є суттєвими при порушенні провадження у справі.

Також слід довести до відома, що відповідно до ст. 15 Господарського процесуального суду України, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі, як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

При дослідженні матеріалів позовної заяви судом було встановлено, що відповідач - Приватне підприємство «ОККО - Нафтопродукт» знаходиться за адресою: вул. Пластова,1, м. Львів, 79056.

Отже, звертатись з позовною заявою з вказаного спору потрібно у відповідності до територіальної підсудності справ господарському суду.

На підставі викладеного, при зазначених обставинах господарський суд не має достатніх правових підстав для порушення провадження у справі та повертає позовну заяву і додані до неї документи позивачу.

При цьому, суд доводить до відома, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 3,4,5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. Позовні матеріали повернути позивачу.

2. Ухвалу надіслати сторонам, позивачу - разом із позовною заявою № 24 від 09.07.2015 року на 19 аркушах з додатками на 7 аркушах, в т.ч. оригінал платіжного доручення № 64 від 09.07.2015 року на 1 аркуші, оригінал фіскального чека № 00022 від 10.07.2015 року на 1 аркуші, опис вкладення на ім'я ПП «ОККО - Нафтопродукт» від 10.07.2015 року на 1 аркуші, поштовий конверт.

Суддя О.В. Коваленко