ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.07.15р. Справа № 904/4174/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ", м. Кременчук Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтрон", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 41 938,57 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: Шиліна Ю.Д., довіреність №4 від 05.01.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" звернулось до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтрон" на свою користь основний борг у розмірі 34 602,77 грн., пеню у розмірі 4 913,60 грн. та штраф у розмірі 2 422,20 грн., загалом на суму 41 938,57 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.12.2014 року відповідачем було виставлено рахунок-фактуру № 492 на суму 40 003,20 грн. на оплату поставки картону прокладочного марки А. Позивач здійснив попередню оплату вартості товару у розмірі 40 003,20 грн., що підтверджується банківською випискою від 16.12.2014 року, однак відповідач зобов'язання за договором № 1-02/10-14 від 02.10.2014 року виконав частково та поставив товар лише на суму 5 400,43 грн., внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість та відповідно нараховані штрафні санкції на загальну суму 41 938,57 грн.

Відповідач проти позову заперечує, у відзиві на позов зазначає, що відповідачем була направлена на адресу позивача, окрім продукції на суму 5 400,43 грн., також продукція на суму 5 350,43 грн., однак позивач відмовся приймати іншу частину продукції.

Відповідач стверджує, що позивач навмисно відмовляється приймати залишок продукції, тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час, та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

13.07.2015 року до господарського суду від відповідача надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи на вересень місяць у зв'язку із тяжким станом здоров'я батька представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтрон" - Бабаян Т.В.

Згідно абз. 2 п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Виходячи з вищенаведеного, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки відповідач не обмежений колом представників щодо явки в судове засідання для належного представництва його інтересів.

Окрім того, суд зазначає, що в черговий раз відкласти розгляд справи суд не має можливості у зв'язку із закінченням строку розгляду справи, встановленого ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи був відкладений з 10.06.2015 року на 24.06.2015 року та з 24.06.2015 року на 14.07.2015 року.

Ухвалою господарського суду від 24.06.2015 року строк розгляду спору продовжений на 15 днів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 14.07.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення..

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.10.2014 року між Публічним акціонерним товариством "АвтоКрАЗ" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комтрон" (продавець) був укладений договір № 1-02/10-14 (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого продавець зобов'язується поставити й передати у власність покупця паперову продукцію в асортименті, надалі товар, згідно додатків до договору (Специфікацій), а покупець прийняти й оплатити товар на умовах, визначених цим договором. Ціна вказується виходячи з базисних умов поставки, вказаних у пункті 2.1.

Строк дії Договору передбачений п. 10.1. Договору, відповідно до якого даний Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 року, а за умови, якщо жодна із сторін за двадцять днів до закінчення терміну дії Договору, не повідомить у письмовій формі про його припинення, договір вважається пролонгованим на наступний календарний рік.

Згідно п. 2.1. Договору поставка товару здійснюється автотранспортом на умовах FCA Дніпропетровськ, відповідно до міжнародних правил Інкотермс-2010.

Поставка товару здійснюється протягом 5-ти календарних днів після надходження попередньої оплати покупця. Продавець не поставляє товар без узгодження з покупцем номенклатури та кількості ь(п. 2.2. Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачена 100% попередня оплата, в національній валюті України, по банківським реквізитам продавця вказаним у Договорі.

Датою розрахунку за товар є дата надходження коштів на поточний рахунок продавця (п. 4.2. Договору).

Також, сторони погодили та підписали Специфікацію до спірного Договору (а.с. 13), за умовами якої загальна сума продукції, що поставляється, становить 40 003,20 грн.

Наведена Специфікація підписана з боку позивача та з боку відповідача, відповідно скріплені печатками підприємств.

11.12.2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Комтрон" Публічному акціонерному товариству "АвтоКрАЗ" виставлений рахунок № 492 на суму 40 003,20 грн. на попередню оплату поставки картону прокладочного марки А.

Публічне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" здійснило попередню оплату за картон прокладочний марки А згідно рахунку № 492 від 11.12.2014 року у сумі 40 003,20 грн., що підтверджується банківською випискою від 16.12.2014 року на суму 40 003,20 грн. (а.с. 15).

Оплачений, на підставі умов Договору позивачем товар, відповідач поставив частково на суму 5 400,43 грн., на підтвердження чого позивач надав до суду копію видаткової накладної № 349 від 19.12.2014 року (а.с. 17). Суму попередньої оплати вартості продукції у сумі 34 602,77 грн. (40 003,20 грн. - 5 400,43 грн.) не повернув, зобов'язання за Договором належним чином не виконав.

У зв'язку з нездійсненням відповідачем поставки товару у повному обсязі, позивач звернувся до відповідача листом № 242-51/50 від 26.03.2015 року із вимогою про повернення грошових коштів у розмірі 34 602,77 грн., які були перераховані на рахунок відповідача як попередня оплата за спірним договором.

Однак, будь-якої відповіді на зазначений лист від відповідача позивач не отримав.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Якщо обов'язок зводиться до сплати грошей, то він стає грошовим зобов'язанням.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доказів повернення суми попередньої оплати товару в розмірі 34 602,77 грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Суд не приймає заперечення відповідача щодо відмови позивача приймати залишок непоставленого товару, так як доказів того, що позивач заявив відмову від прийняття товару відповідач не надав.

Відповідач надав до суду лише видаткову накладну № 82 від 27.04.2015 року на суму 5 350,43 грн. із підписом та печаткою з боку підприємства відповідача. Дана накладна не містить підпису та печатки з боку підприємства позивача, а також не містить жодного зазначення щодо відмови від прийняття продукції.

Суд звертає увагу на той факт, що Договором передбачений строк для поставки товару (протягом 5-ти календарних днів після надходження попередньої оплати). Позивач здійснив попередню оплату товару 16.12.2014 року, а часткова поставка товару, яку відповідач просить щоб прийняв позивач, відбулася 27.04.2015 року.

Наведе також підтверджує позивач у наданих до суду поясненнях від 14.07.2015 року, у яких зазначає, що намір відповідача здійснити поставку на суму 5 350,43 грн. відбувся після вимоги позивача про повернення попередньої оплати.

Окрім того, відповідач просить суд зобов'язати позивача прийняти залишок непоставленої продукції, сума якої, за наведеного вище, складає 34 602,77 грн., однак надає видаткову накладну за якою сума продукції, яку має намір поставити відповідач складає 5 350,43 грн., що не передбачає повного виконання зобов'язання щодо поставки продукції за спірним договором.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми попередньої оплати у розмірі 34602,77 грн.

Також, згідно п. 7.2. Договору при простроченні поставки товару, а також строків вказаних в п. 8.2. продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, а при простроченні більше 30-ти днів додатково штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Стосовно наведеного, господарський суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 216 та частиною 2 ст. 217 ГК України передбачена господарсько-правова відповідальність учасників господарських відносин за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором, у вигляді відшкодування збитків, штрафних санкцій та оперативно-господарських санкцій.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються у розмірі передбаченому договором згідно з частиною 4 ст. 231 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до вимог ст. 199 ГК України виконання господарського зобов'язання забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Право учасників господарських відносин встановлювати інші ніж передбачено ЦК України види забезпечення виконання зобов'язань визначено частиною 2 ст. 546 ЦК України, що узгоджується із свободою договору встановленою ст. 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов'язань встановленням окремого виду відповідальності - договірної санкції, за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Господарський суд зазначає, що у даному випадку штрафні санкції, які позивач просить стягнути з відповідача у вигляді, за своєю правовою природою не є пенею та штрафом у розумінні чинного законодавства, а є договірною санкцією, що не суперечить положенням законодавства (наведене узгоджується із положеннями Постанови Верховного суджу України від 22.11.2010 року у справі № 14/80-09-2056).

Так позивач просить стягнути з відповідач на свою користь пеню на суму 34602,77 грн. за період з 22.12.2014 року по 12.05.2015 року у сумі 4 913,60 грн.

Судом перевірений розрахунок позивача та виявлена помилка, яка пов'язана з кількістю днів прострочення виконання зобов'язання щодо поставки продукції.

Так, позивач зазначає днем початку періоду прострочення 22.12.2014 року, однак, враховуючи той факт, що попередня оплата була здійснена 16.12.2014 року, відповідно останніми днем поставки є 21.12.2014 року (неділя). У зв'язку з тим, що останній день поставки є вихідним днем, відповідно даний день підлягає перенесенню на перший робочий день - 22.12.2014 року, тому першим днем прострочення виконання зобов'язання щодо поставки товару є 23.12.2014 року.

У зв'язку з наведеним, пеня на суму 34 602,77 грн. за період з 23.12.2014 року по 12.05.2015 року становить 4 878,99 грн.

Також, позивач просить стягнути з відповідач на свою користь штраф на суму 34 602,77 грн. за період з 22.12.2014 року по 12.05.2015 року у сумі 2 422,20 грн.

Судом перевірений розрахунок позивача та виявлена помилка, аналогічна тій, яка допущена у викладеному вище розрахунку пені, відповідно, позивачем у розрахунку невірно визначена загальна кількість днів.

За наведеного, штраф на суму 34 602,77 грн. за період з 23.12.2014 року по 12.05.2015 року становить 2 422,19 грн.

Отже, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково і з відповідача підлягає стягненню 41 903,95 грн. (основний борг у розмірі 34 602,77 грн., пеня у розмірі 4 878,99 грн. та штраф у розмірі 2 422,19 грн.).

Відповідно до частини 1 статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном "власність" розуміє також грошові кошти, що підлягають поверненню. Невиконанням обов'язку щодо повернення коштів за непоставлений товар відповідач порушує права позивача, безпідставно не передаючи грошові кошти у власність позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 825,49 грн.

Керуючись ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комтрон" (49040, м. Дніпропетровськ, вул. Фучика, 30/401, ідентифікаційний код 23357791) на користь Публічного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (39631, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Київська, 62, ідентифікаційний код 05808735) попередню оплату у розмірі 34 602,77 грн., пеню у розмірі 4 878,99 грн., штраф у розмірі 2 422,19 грн. та судовий збір у розмірі 1 825,49 грн., про що видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 15.07.2015 року.

Суддя О.М. Крижний