ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2015 р. Справа № 909/637/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., при секретарі судового засідання Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Військового прокурора Івано-Франківського гарнізону

Західного регіону України

вул. Чорновола, 9, м. Івано-Франківськ, 76018

в інтересах держави в особі

Державної екологічної інспекції у Львівській області,

вул.Стрийська,98, м. Львів,79026

Корчинської сільської ради Сколівського району Львівської області

с. Корчин, Сколівський район, Львівська область, 82616

до відповідача: Державного підприємства

"Івано-Франківський військовий лісопромкомбінат"

вул.Ребета,6, м. Івано-Франківськ,76014

про відшкодування шкоди завданої навколишньому природному середовищу в сумі 11 181,28 грн.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Негрич Н.М. - прокурор, (довіреність №40-1930 від 23.06.2015 р.);

від позивача Державної екологічної інспекції у Львівській області: не з'явився;

від позивача Корчинської сільської ради Сколівського району Львівської області: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Львівській області подав позов до Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про відшкодування шкоди завданої навколишньому середовищу в сумі 11 181,28 грн.

Ухвалою суду від 10.06.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі і призначено розгляд справи на 23.06.2015 року. Ухвалою суду від 23.06.2015 року відкладено розгляд справи на 09.07.2015 року. Ухвалою суд від 09.07.2015 року відкладено розгляд справи на 23.07.2015 року.

В судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити. Представники позивача Державної екологічної інспекції у Львівській області та Корчинсткої сільської ради Сколівського району Львівської області в судове засідання не з'явилися. Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причини неявки суду не відомі. З приводу цього варто вказати таке.

Відповідно до підпункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі повноважних представників позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд встановив таке.

В період з 06.05.2015 року по 20.05.2015 року Державною екологічною інспекцією у Львівській області проведено перевірку щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій то об'єктів природно-заповідного фонду Сколівським лісгоспом ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

За словами позивача, в ході проведеної перевірки встановлено, що для здійснення у 2014 році рубок Сколівським військовим лісгоспом видано лісорубні квитки на проведення суцільних санітарних рубок у відповідності до п. п. 27,28 Санітарних правил в лісах України, на підставі дозволу Львівського обласного управління лісового та мисливського господарства №817/02-ох від 08.05.2014 року, акту лісопаталогічного обстеження спеціальної комісії насаджень, що потребують суцільної санітарної рубки, плану проведення санітарно-оздоровчих заходів в лісах Сколівського військового лісгоспу на 2014 рік, погодженого Департаментом екології та природних ресурсів Львівської ОДА 28.04.2014 року та затвердженого Львівським обласним управлінням лісового та мисливського господарства та ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

Позивач стверджує, що станом на 01.01.2015 року установлено порушення термінів вивезення деревини з рубок 2014 року, передбачених у лісорубних квитках до 31.12.2014 року у Корчинському лісництві:

- лісорубний квиток №442157 від 24.06.2014, квартал 10 виділ 5 (10) площа 3,1 га, у встановлений термін не вивезено 290 м3 деревини, з них 33 м3 ділової та 257 м3 дров, а також не очищено у визначений термін усю площу.

Позивач вказує на те, що за наслідками складено Акт №111-04/259 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про додержання режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду Сколівським військовим лісгоспом ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" та визначено розмір стягнень за вищевказані порушення на суму 11 181, 28 грн., а саме:

Корчинське лісництво:

- лісорубний квиток №442157 від 24.06.2014, квартал 10 виділ 5 (10), площа 3,1 га, у встановлений термін не вивезено 290 м3 деревини, з них 33 м3 ділової та 257 м3 дров - нараховано шкоди у сумі 5457, 28 грн., а також не очищено у визначений термін усю площу - нараховано шкоди у сумі 5724 грн.

Позивач стверджує, що зазначені порушення завдали матеріальної шкоди державним інтересам на загальну суму 11 181,28 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач відзиву на позов та будь-яких пояснень стосовно обставин справи суду не подав, в судове засідання не з'являвся.

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Відповідно до ст.121 Конституції України прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Вказана норма Конституції України реалізована шляхом звернення військового прокурора Івано-Франківського гарнізону Західного регіону України до господарського суду з позовною заявою №7/40-1777 вих-15 від 08.06.2015 року (вх. №6326/15 від 09.06.2015) до ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу.

Статтею 17 Лісового кодексу України (надалі за текстом - ЛК України) встановлено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Статтею 19 ЛК України передбачено, що постійні лісокористувачі зобов'язані: забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Відповідно до п.2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2007 р. № 761 - підприємства, установи, організації і громадяни, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів (далі - лісокористувачі), зобов'язані не допускати захаращення лісових ділянок, суміжних з лісосіками та територіями, які розчищаються для будівництва та інших потреб; незалежно від виду рубки проводити очищення лісосік від порубкових решток способами і в строки, визначені Мінагрополітики за поданням Держлісагентства, погодженим з обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями, органом виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим; не залишати недоруби (не вирубані своєчасно призначені для рубки окремі дерева або групи дерев на розпочатих рубкою лісосіках) та заготовлену деревину на місцях рубок після закінчення строків її заготівлі і вивезення.

Як вбачається з матеріалів справи, Сколівським військовим лісгоспом ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", який є постійним лісокористувачем, видано лісорубний квиток №9 від 24.06.2014 року для проведення санітарно-оздоровчих заходів.

В результаті перевірки, здійснюваної Державною екологічною інспекцією в період з 06.05.2015 року по 20.05.2015 року, складено акт №111-04/259 згідно якого по Сколівському військовому лісгоспу станом на 01.01.2015 року встановлено порушення термінів вивезення деревини з рубок 2014 року, встановлених в лісорубних квитках до 31.12.2014 року, а саме: Корчинське лісництво - лісорубний квиток №442157 від 24.06.2014 року, квартал 10 виділ 5 (10), площа 3,1 га. В установлений термін не вивезено 290 м3 деревини, з них 33 м3 ділової та 257 м3 дров.

Статтею 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до ст.69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно ст.107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

В спірному випадку, враховуючи подані докази, в суду є всі підстави вважати, що відповідачем порушено вимоги чинного природоохоронного законодавства, щодо очищення місць рубок, що призвело до негативних наслідків у вигляді заподіяння шкоди. Відповідач в судовому засіданні вказаного жодним чином перед судом не спростував. Крім того, беззаперечним доказом такого порушення є Акт №111-04/259 Державної екологічної інспекції у Львівській області, який на момент прийняття рішення по справі є чинним, докази оскарження вказаного Акту з боку відповідача в суду відсутні.

Відповідно до п.52 Санітарних правил в лісах України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1995 р. № 555 - за вчинені підприємствами, організаціями, установами та громадянами порушення цих Правил встановлюються такі розміри стягнень: за несвоєчасне очищення або з порушенням вимог лісового законодавства місць рубок від порубкових залишків, захаращення просік, доріг, смуг, завширшки 30 метрів, що прилягають до лісосік, - за кожний гектар неочищеної або захаращеної території - половина таксової вартості деревини, зрубаної з одного гектара лісосіки (сплата суми стягнення не звільняє лісозаготівельника від проведення очищення місць рубок у визначені терміни).

Розрахунок завданої шкоди відображено в наявних в матеріалах справи: 1) розрахунку розміру стягнень за не вивезення в установлений лісорубним квитком №442157 від 24.06.2014 року термін заготовленої деревини - 5457 грн. 28 коп.; 2) розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу неочисткою площі від порубкових решток - 5724 грн. Загальних розмір шкоди становить 11 181 грн. 28 коп., який підлягає стягненню з відповідача.

Пунктом 7 частини 3 ст.29 Бюджетного кодексу України встановлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), зокрема, є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

Відповідно до ст.691 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, зокрема, 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об'єднаних територіальних громад, що створюються згідно із законом та перспективним планом формування територій громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Враховуючи викладені обставини, дослідивши подані позивачем докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В силу статті 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 121, 124 Конституції України, ст.ст. 17, 19, 107 Лісового кодексу України, п.7 ч.3 ст.29, ст.691 Бюджетного кодексу України, ст. 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст.ст. 32, 43, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" / вул. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014, / 3 354 грн. 38 коп. (три тисячі триста п'ятдесят чотири гривні тридцять вісім копійок), що становить 30 % грошових стягнень за шкоду до Державного бюджету України, 5 590 грн. 64 коп. (п'ять тисяч п'ятсот дев'яносто гривень шістдесят чотири копійки), що становить 50% грошових стягнень за шкоду до спеціального фонду місцевого бюджету Корчинської сільської ради Сколівського району Львівської області (р/р 0521, УДКСУ у Сколівському районі, , МФО 825014, код бюджетної класифікації платежу 24062100), 2 236 грн. 26 коп. (дві тисячі двісті тридцять шість гривень двадцять шість копійок), що становить 20% грошових стягнень за шкоду до спеціального фонду місцевого бюджету Львівської обласної ради.

Стягнути з державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" / вул. Ребета, 6, м. Івано-Франківськ, 76014, / в доход державного бюджету України судовий збір у сумі 1 827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) за наступними платіжними реквізитами: найменування суду - господарський суд Івано-Франківської області, рахунок 3002 - Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) за кодом класифікації доходів бюджету 22030001, отримувач - УДКСУ у м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, код ЄДРПОУ отримувача - 37952250, Банк - ГУДКСУ в Івано-Франківській області МФО банку - 836014.

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.07.15

Суддя Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Гавінська Л.Д. 24.07.15