Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" липня 2015 р. Справа № 17/5007/133/11.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Шніт А.В., розглянувши скаргу Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на дії відділу примусового виконання рішень Департамету Державної виконавчої служби України та визнання протиправною і скасування постанови про арешт коштів боржника

у справі за позовом: Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до: Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради

про стягнення 27636365,90грн

присутні:

від стягувача: Поліщук Н.Г. - дов. №73/16 від 07.07.15.

від боржника (скаржника): Борушевська А.А. - дов. №6259/16 від 24.12.2014 (брала участь в судовому засіданні 07.09.2015) Кімак З.К. - дов. №61/16 від 12.01.2015

від Департаменту ДВС України: Пилипенко О.С. - дов. №20-22/126 від 27.04.2015 (брав участь в судовому засіданні 07.09.2015) Фещенко Д.М. - дов. №20-22/123 від 27.04.2015

У судовому засіданні 09.07.2015 в порядку ст.77 ГПК України оголошувалась перерва до 21.07.2015

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 02.02.2012 у справі 17/5007/133/11 позов задоволено, стягнуто з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 24220214,93грн - заборгованості, 1067037,10грн - пені, 682532,27грн - інфляційних нарахувань, 599544,50грн - 3% річних, 56460,00грн - витрат по сплаті судового збору (а.с. 79-80, т.1).

На виконання вищезазначеного рішення суду 21.02.2012 видано наказ (а.с. 82, т.1).

16.06.2015 до суду від КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради надійшла скарга вих.№3316/16 від 16.06.2015 на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 08.05.2015 ЗВП №41851495 (а.с. 44-46, т. 5).

В обґрунтування поданої скарги боржник посилається на ст.19-1 Закону України «Про теплопостачання», ст.60 Закону України «Про виконавче провадження», Постанову Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 «Про затвердження порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу», а також на наявність Додаткового договору №1 до банківського рахунку №2603/2079 (у національній валюті) від 23.09.2014 та на Повідомлення Національного банку України №2852/23 від 30.04.2015.

Представник скаржника в судовому засіданні скаргу №3316/16 від 16.06.2015 підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у ній та в додаткових поясненнях №3598 від 09.07.2015 до скарги (а.с. 73-74, т.5). Пояснив, що скаржник наполягає на скасуванні спірної постанови ДВС, насамперед у частині, що стосується накладення арешту на рахунки боржника, а саме: 2079 (код валюти 980) і 2079 (код валюти 978), відкриті у Філії - Житомирському обласному управлінні ПАТ "Державний ощадний банк України". Додав, що 2079 (код валюти 980) - це поточний рахунок зі спеціальним режимом використання для зарахування коштів, які надходять за теплову енергію від категорії "релігійні організації", а 2079 (код валюти 978) - це рахунок, відкритий під реалізацію проектів міста за фінансуванням міжнародних фінансових установ. Тому, вважає, що накладення арешту на кошти вказаних рахунків є неправомірним. В обґрунтування своїх доводів зіслався, зокрема, на вимоги ст.19-1 Закону України "Про теплопостачання".

Представник ДВС у судовому засіданні проти скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на скаргу, наданому до суду 20.07.2015 (а.с. 115-117, т.5). Пояснив, що ст.65 Закону України "Про виконавче провадження", який є спеціальним нормативно-правовим актом, станом на день винесення оскаржуваної постанови, встановлено вичерпний перелік випадків, коли арешт на кошти боржника в межах виконавчого провадження не може бути накладено. При цьому, кошти на рахунках, зазначених у цій постанові ДВС, не входять до даного переліку. В обґрунтування своїх заперечень також посилається на Інструкцію Національного банку України №22 «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», якою не встановлено будь-яких обмежень щодо накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на спеціальних рахунках в банківських установах.

Представник стягувача в засіданні суду проти скарги заперечив з підстав, викладених у письмовому запереченні №31/13-2527 від 08.07.2015 (а.с. 102-106, т.5) та запереченні №31/13-2670 від 17.07.2015 на додаткові пояснення до скарги (а.с. 110-112, т.5). Зауважив, що рішення суду в даній справі не виконується з 2012 року, чим стягувачу завдаються великі збитки, тоді як боржник є підприємством, що володіє обіговими коштами та активами, на які може бути накладене стягнення. Вважає, що кошти, які знаходяться на рахунку №2079, не входять до виключного переліку коштів, на які не накладається арешт, згідно ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на день винесення оскаржуваної постанови).

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши скаргу на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України, матеріали справи, а також матеріали виконавчого провадження ВП 32276114, ЗВП 41851495 (а.с. 84-100, т.5), суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст.116 ГПК України визначено, що виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За змістом ст.17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, у тому числі наказів господарських судів.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п.6 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження").

Статтею 52 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Отже, керуючись вказаними нормами закону, 08.05.2015 державним виконавцем винесено оскаржувану постанову про арешт коштів боржника - Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради, згідно якої накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках: №2079 (код валюти 980), №2079 (код валюти 978), №2079 (код валюти 978), №2079 (код валюти 756), №2079 (код валюти 980), №2079 (код валюти 756), відкриті в Житомирському обласному управлінні ПAT "Державний ощадний банк України" (а.с. 52, т.5).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з додаткового договору №1 до банківського рахунку №2603/2079 від 23.09.2014 (а.с. 59-63, т.5), Комунальним підприємством "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради в Житомирському обласному управлінні ПAT "Державний Ощадний банк України" на виконання постанови КМУ від 18.06.2014 №217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу" відкрито поточний р а х у н о к і з с п е ц і а л ь н и м р е ж и м о м в и к о р и с т а н н я - №2079 (код валюти 980) - для зарахування коштів, що надходять за спожиту теплову енергію від категорії споживачів «релігійні організації».

За змістом ч.5 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, зокрема, кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання" та статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику".

При цьому, згідно ст. 19-1 Закону України "Про теплопостачання" оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні організації в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється. На кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, не може бути звернено стягнення за зобов'язаннями гарантованого постачальника, теплогенеруючих, теплопостачальних та теплотранспортуючих організацій. О п е р а ц і ї н а п о т о ч н и х р а х у н к а х і з с п е ц і а л ь н и м р е ж и м о м в и к о р и с т а н н я н е п і д л я г а ю т ь з у п и н е н н ю.

Слід зазначити, що в матеріалах справи знаходиться лист №6337/16 від 25.12.2014, яким боржник повідомляв Відділ примусового виконання рішень ДВС України про відкриття рахунку №2079, що є рахунком зі спеціальним режимом використання для зарахування коштів, які надходять за теплову енергію від категорії «релігійні організації» (а.с. 64, т.5).

Крім того, в оспорюваній постанові ДВС про арешт коштів боржника від 08.05.2015 зазначено рахунок 2079 (код валюти 978), відкритий у Філії - Житомирському обласному управлінні ПАТ "Державний ощадний банк України".

Даний рахунок відкритий під реалізацію проектів міста за фінансуванням міжнародних фінансових установ, про що свідчить Повідомлення Національного банку України №2852/23 від 30.04.2015 про реєстрацію кредитного договору №38147 від 23.02.2012 та сам кредитний договір (а.с. 76-80, т.5).

За умовами зазначеного кредитного договору кошти в обов'язковому порядку повинні бути спрямовані на модернізацію теплового обладнання, в іншому випадку це може призвести до зриву впровадження відповідних проектів.

Дійсно, відповідно до п.43 Постанови Кабінету Міністрів України №153 від 15.02.2002 «Про створення єдиної системи залучення, використання та моніторингу міжнародної технічної допомоги» реципієнт забезпечує цільове використання міжнародної технічної допомоги під час реалізації проектів (програм).

Згідно п.45 зазначено Постанови реципієнт веде облік використаних коштів, які надаються в рамках міжнародної технічної допомоги у вигляді фінансових ресурсів (грантів), а бенефіціар за результатами моніторингу згідно з додатком 3 до цього Порядку здійснює нагляд за цільовим використанням міжнародної технічної допомоги.

Пунктом 46 Постанови в разі виявлення нецільового використання реципієнтами міжнародної технічної допомоги під час реалізації проекту (програми) бенефіціар порушує питання щодо усунення реципієнтами виявлених порушень. У разі коли порушення не усунено, бенефіціар зобов'язаний подати Мінекономрозвитку пропозиції щодо зупинення реалізації проекту (програми) до усунення реципієнтами виявлених порушень або у разі неможливості усунення виявлених порушень - щодо анулювання рішення про державну реєстрацію проекту (програми), що тягне за собою припинення проекту (програми).

Отже, рахунок 2079 (код валюти 978), відкритий у Філії - Житомирському обласному управлінні ПАТ "Державний ощадний банк України", дійсно призначений під реалізацію відповідного міжнародного проекту, тому кошти, які надходять на цей рахунок, повинні бути використані за цільовим призначенням.

Слід зазначити, що суд не бере до уваги посилання стягувача та Відділу примусового виконання рішень ДВС України в обґрунтування заперечень проти скарги на те, що станом на день винесення оскаржуваної постанови ч.5 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» не містила посилання на ст.19-1 Закону України «Про теплопостачання» як на підставу звільнення від накладення арешту на кошти боржника, враховуючи наступне.

Дійсно, як суд зазначав вище, ч.5 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції від 14.05.2015) передбачено, що не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, зокрема, кошти, що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання" та статті 151 Закону України "Про електроенергетику".

Проте, необхідно зауважити, що згідно ч.3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, я к щ о в и я в л е н о п о р у ш е н н я п о р я д к у н а к л а д е н н я а р е ш т у, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

Разом з тим, ч.5 ст.65 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий з а р і ш е н н я м с у д у.

Крім того, суд не бере до уваги посилання Відділу примусового виконання рішень ДВС України в обгрунтування заперечень проти скарги на Інструкцію Національного банку України №22 «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», так як Закон України "Про теплопостачання" має вищу юридичну силу, ніж інструкція Національного банку України, яка за своєю правовою природою є лише підзаконним нормативно-правовим актом.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що з коштів КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, які знаходяться на рахунках №2079 (код валюти 980) і №2079 (код валюти 978), відкриті у Філії - Житомирському обласному управлінні ПАТ "Державний ощадний банк України" необхідно зняти арешт.

При цьому, слід вказати, що в обґрунтування зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунках боржника №2079 (код валюти 978), №2079 (код валюти 756), №2079 (код валюти 980), №2079 (код валюти 756), відкритих у Житомирському обласному управлінні ПAT "Державний ощадний банк України" та зазначених в оскаржуваній постанові (а.с. 52, т.5), скаржником ніяких доказів суду не надано і такі в матеріалах справи відсутні. Тому, підстав щодо зняття арешту з коштів на даних рахунках нема.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги вих.№3316/16 від 16.06.2015 на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 08.05.2015 ЗВП №41851495, а саме - щодо зняття арешту з коштів, які знаходяться на рахунках №2079 (код валюти 980) і №2079 (код валюти 978), відкритих у Філії - Житомирському обласному управлінні ПАТ "Державний ощадний банк України". В іншій частині вимог - скаргу залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго "Житомирської міської ради №3316/16 від 16.06.2015 на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС України про визнання протиправною та скасування постанови про арешт коштів боржника від 08.05.2015 ЗВП №41851495 задовольнити частково.

2. Зняти арешт з коштів на рахунках Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Київська, 48, ідент. код 35343771) №2079 (код валюти 980) і №2079 (код валюти 978), відкритих у Філії - Житомирському обласному управлінні ПАТ "Державний ощадний банк України".

3. В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала господарського суду може бути оскаржена у встановленному законом порядку.

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з пов.)

4 - ВДВС (наручно)