ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа № 925/901/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представників: позивача: Татаринов О.С. - за довіреністю, відповідача: Весеньов Є.В. - за довіреністю, представник третьої особи: не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом приватного підприємства "Янакофф"

до комунального підприємства "Аеропорт Черкаси"

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Черкаська обласна рада,

ВСТАНОВИВ :

22 травня 2015 року до господарського суду звернулося приватне підприємство "Янакофф" (позивач) з позовом до комунального підприємства "Аеропорт Черкаси" (відповідач), в якому просить суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди від 01.07.2011 № 30 шляхом викладення пункту 11.1 в новій редакції, а саме: "Цей договір укладено строком на три роки, що діє з 20.05.2015р. по 19.05.2018р. включно".

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на таке: 01 липня 2011 року між сторонами укладено договір оренди нерухомого майна № 30, згідно умов якого відповідач (орендодавець) передав, а позивач (орендар) прийняв у строкове платне користування приміщення складу спеціальних рідин площею 88 кв. м, розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 168 з метою використання під офіс на строк до 01.06.2014. Після закінчення строку дії договору позивач об'єкт оренди не повернув, продовжив добросовісно користуватися ним, тому на підставі ст. 764 ЦК України, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", пункту 5 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо спрощення умов ведення бізнесу в Україні" договір вважається продовженим та той самий термін на тих самих умовах. Позивач скористався вказаним правом, направив відповідачу проект додаткової угоди про внесення змін до договору щодо продовження його дії на три роки до 20 травня 2018 року, яку відповідач не підписав.

У письмовому відзиві на позовну заяву відповідач не визнав позовні вимоги, просить відмовити у позові повністю, посилаючись на те, що доводи позивача вважає безпідставними та такими, що не відповідають умовам договору оренди нерухомого майна, яким не передбачено будь-якої автоматичної пролонгації чи пролонгації його взагалі; згідно умов п. 5.12. та п. 11.8 договору позивач зобов'язаний був повернути орендоване майно по акту приймання-передачі, обов'язок складання якого покладається на орендаря (позивача); у зв'язку із закінченням строку дії договору 30.07.2014 директору позивача було вручено повідомлення про закінчення строку дії договору оренди нерухомого майна № 30, небажання орендодавця продовжувати його дію та повернення орендованого майна; умова додаткової угоди є абсурдною, як можна у 2015 році укласти додаткову угоду до договору, строк дії якого закінчився 11 місяців тому.

15.07.2015 представник відповідача подав до суду додатковий відзив на позовну заяву, в якому в доповнення до первинного відзиву вказав, що з моменту укладення договору оренди пройшло 4 роки, а відповідно до чинного законодавства в такому випадку перед укладенням договору оренди та перед продовженням (поновленням) договору повинна проводитись оцінка вартості предмета оренди, але належна оцінка не була проведена, тому спонукання позивача визнати судом договір оренди № 30 укладеним, без погодження суттєвих умов договору, є грубим порушенням вимог чинного законодавства; крім того, у разі пролонгації договору на строк більше 3 років, згідно статті 793 ЦК України даний договір підлягає нотаріальному посвідченню, але позивачем не вчинено ніяких дій по його нотаріальному посвідченню.

Ухвалою господарського суду від 25.06.2015 задоволено клопотання відповідача та залучено Черкаську обласну раду третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача,

Представник Черкаської обласної ради у судовому засіданні 07.07.2015 пояснила, що виходячи із умови статті 5 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" та враховуючи, що спірне приміщення менше 200 кв.м., то для укладення договору оренди цього приміщення рішення не потрібне, звернула увагу на ст. 11 Закону, за якою продовження договору оренди, якщо строк оренди більше 3 років, можливе лише після проведення оцінки його вартості.

У судовому засіданні оголошена перерва з 07 по 15 липня 2015 року.

У судове засідання 15.07.2015 представник Черкаської обласної ради не з'явилася, у листі від 14.07.2015 просила здійснювати розгляд даної справи без участі представника обласної ради.

Суд вважає можливим задовольнити клопотання представника Черкаської обласної ради та розглядати справу за її відсутності.

У судовому засіданні:

представники позивача підтримали позов з підстав, викладених у позовній заяві, заперечили проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов та у додатковому відзиві, та пояснили, що відповідач не надав позивачу заперечень проти продовження строку дії договору оренди протягом встановленого законом місячного строку, тому позивач вважає, що договір оренди є продовженим в силу ч. 2 ст. 17 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна" та ст. 764 ЦК України; Черкаська обласна рада у своїх листах, на які посилався відповідач, не писала про те, що договір оренди закінчився, а навпаки вказувала сторонам на необхідність приведення договору оренди у відповідність до чинного законодавства; позивач на вимогу відповідача замовив та отримав звіт про вартість приміщення, однак відповідно до цього висновку вартість предмета оренди менша, отже й розмір орендної плати був би також меншим; позивач звернувся з даним позовом з метою усунення виникнення спірних ситуацій щодо дії договору оренди, оскільки позивач вважає договір продовженим з 01.07.2014, належно виконує свої зобов'язання за договором оренди, своєчасно та в повних сумах оплачує рахунки відповідача, однак відповідач надав позивачу лист від 04.09.2014, в якому вказав на необхідність подання заяви на переукладення договорів оренди або їх припинення;

представник відповідача, заперечуючи проти позову, дотримувався доводів, викладених у відзивах на позовну заяву, та пояснив, що позивач не дотримався місячного строку для розгляду пропозиції, вказаної у листі, та передчасно звернувся з позовом до суду; відповідач вважає, що позивач пише у додатковій угод не про пролонгацію договору оренди, а про укладення нового договору оренди, що не може бути задоволено; підписавши договір, позивач погодився звільнити приміщення одразу після закінчення строку договору оренди, однак своє зобов'язання не виконав; факт сплати позивачем орендної плати відповідач не заперечує, однак це не свідчить про пролонгацію договору; щодо оцінки майна, то позивач замовив її не у суб'єкта оціночної діяльності, який рекомендувала обласна рада.

На підставі статті 85 ГПК України у судовому засіданні 15.07.2015 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом встановлені такі обставини.

01 липня 2011 року між КП "Аеропорт Черкаси" (орендодавець за договором, відповідач у справі) та ПП "Янакофф" (орендар за договором, позивач у справі) укладений договір № 30 оренди нерухомого майна, що належить до обласної комунальної власності (далі - Договір оренди), на підставі якого відповідач передав, а позивач прийняв по акту приймання - передачі від 01 липня 2011 року у строкове платне користування приміщення складу спеціальних рідин площею 88 кв.м, розміщене за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 168 з метою використання під офіс, вартість якого визначена згідно з актом оцінки в сумі 97800,00 грн., у тому числі ПДВ (розділ 1 Договору).

Орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди комунального майна і становить 6616,08 грн., у тому числі ПДВ, на рік (пункт 3.1 Договору).

Відповідно до пункту 5.12 Договору у разі припинення або розірвання договору орендар зобов'язаний повернути орендарю або підприємству, вказаному орендодавцем, орендоване майно в належному стані.

Чинність договору припиняється, серед іншого, внаслідок несплати орендної плати, закінчення строку, на який його було укладено, при невиконанні орендарем п. 1.2 договору в частині використання майна за призначенням (пункт 11.7 Договору).

У разі припинення договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу, майно вважається повернутим орендодавцю (балансоутримувачу) з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов'язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря (пункти 11.8, 11.9 Договору).

Договір укладено строком на три роки, що діє з 1 липня 2011 року до 1 червня 2014 року включно (пункт 11.1 Договору).

30 липня 2014 року, тобто через два місяці після закінчення строку дії договору, відповідач вручив керівнику позивача заяву № 184-01 (а.с. 51), в якій вказав на припинення договору оренди № 30 нерухомого майна, посилаючись на порушення п. 11.8 Договору, ч. 2 ст .291 ГК України та просив повернути орендоване майно у порядку, передбаченому п. 11.8 Договору .

На оплату орендної плати та відшкодування земельного податку відповідач виставляв позивачу відповідні рахунки, зокрема, позивачем надані копії рахунків відповідача № СФ-0000016 від 09 січня 2015 року на суму 22228,64грн.; № СФ-0000069 від 09 лютого 2015 року на суму 2265,88 грн.; № СФ-0000120 від 10 березня 2015 року на суму 2383,33 грн.; № СФ-0000190 від 27 квітня 2015 року на суму 2635,37 грн.

Після отримання заяви відповідача позивач орендоване майно не повернув, продовжує ним користуватися, оплачує рахунки відповідача на оплату орендної плати та відшкодування земельного податку, про що складаються двосторонні акти здачі-прийняття робіт, які підписані представниками обох сторін та затверджені їх керівниками, зокрема, позивачем надані такі акти від 31.01.2015, 28.02.2015, 31.03.2015, 30.04.2015.

Листами від 28.08.2014 та від 01.09.2014 на адресу КП "Аеропорт Черкаси" Черкаська обласна рада звертала увагу відповідача на необхідність дотримання сторонами договору оренди (зокрема і договору № 30 від 01.07.2011) взятих на себе зобов'язань та рекомендувала невідкладно привести у відповідність до вимог діючого законодавства договірні відносини між ПП "Янакофф" та КП "Аеропорт Черкаси".

04.09.2014 КП "Аеропорт Черкаси" звернувся до позивача із листом № 233-01, в якому послався на вказані вище листи Черкаської обласної ради та повідомив, що договір від 01.07.2011 року 3 30 термін дії закінчився 01 червня 2014 року, експертна оцінка проведена 11.03.2011 року, для приведення договорів оренди у відповідність до вимог діючого законодавства потрібно провести нові експертні оцінки та привести договори відповідно до вимог типового договору оренди комунального майна затвердженого рішенням Черкаської обласної ради від 15.11.2007 № 13-12/V, у зв'язку з чим потрібна заява орендаря на переукладення договорів або їх припинення. Також у цьому листі КП "Аеропорт Черкаси" повідомив, що у разі, коли протягом 7 робочих днів від ПП "Янакофф" не надійде відповідь, то КП "Аеропорт Черкаси" залишає за собою право звернутися до господарського суду для розірвання договорів.

10 жовтня 2014 року на замовлення ПП "Янакофф" затверджено звіт про незалежну оцінку ринкової вартості без врахування ПДВ окремо визначеного нерухомого майна, зокрема, приміщення складу спеціальних рідин літ. К, загальною площею 88,0 кв.м. та листом від 17.10.2014 № 17-10 позивач надіслав відповідача копію експертної оцінки майна та повідомив про згоду на приведення у відповідність до вимог чинного законодавства договорів оренди між підприємствами.

31 жовтня 2014 року на виконання умов Договору оренди позивач уклав зі страховою компанією ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал страхування" договір № 40/14-Иа/Чк добровільного страхування від вогневих ризиків та стихійних явищ об'єкту оренди за Договором № 30.

05.11.2014 відповідач надіслав позивачу лист № 298-01. в якому на лист позивача від 17.10.2014 надав копію рішення Черкаської обласної ради від 15.11.2007 про внесення змін до типового договору оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності та копію типового договору оренди комунального майна, затвердженого вказаним рішенням обласної ради, а також надав перелік акредитованих управлінням майна обласної комунальної власності суб'єктів оціночної діяльності, які проводять незалежну експертну оцінку нерухомого майна та які рекомендовані Власником для проведення оцінки комунального майна.

20 травня 2015 року позивач направив відповідачу проект додаткової угоди № 1 до договору оренди нерухомого майна, що належить до обласної комунальної власності № 30 від 01.07.2011, в якій пропонував: "1. Викласти п. 11.1 в наступній редакції: "Цей договір укладено строком на три роки, що діє з 20.05.2015р. по 19.05.2018р. включно". 2. Інші умови договору залишаються незмінними".

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими задоволенню, з огляду на таке.

Предметом спору у справі є визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди нерухомого майна комунальної власності щодо продовження дії договору оренди нерухомого майна на той самий строк, на тих самих умовах.

Сторони спірних правовідносин є юридичними особами, учасниками відносин у сфері господарювання у розумінні статей 2, 55 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Договір, до якого сторона - орендар просить визнати укладеною додаткову угоду, і на підставі якого виникли зобов'язання сторін, є господарським договором оренди комунального майна.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 статті 283 ГК України).

Особливості оренди комунального майна врегульовані статтею 287 ГК України та спеціальним Законом України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року № 2269-XII (в редакції Закону України від 14 березня 1995 року № 98/95-ВР зі змінами та доповненнями (далі - ЗУ № 2269).

Відповідно до статті 3 ЗУ № 2269 відносини щодо оренди комунального майна регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За приписом частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно частини 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

В частині 1 статті 283 ГК України вказано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності

Частиною 2 статті 291 ГК України, частиною 2 статті 26 ЗУ № 2269 передбачено, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди передбачено статтею 764 ЦК України, частиною 2 статті 17 ЗУ № 2269 та опосередковано нормами частини 4 статті 291 ГК України, згідно з якою правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

В статті 764 ЦК України вказано, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься у частині 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", на яку посилається позивач у позовній заяві, та відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він є продовженим на такий самий строк та на тих самих умовах, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечив орендодавець протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору.

Господарським судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що відповідач не надіслав позивачу протягом місяця після закінчення терміну дії договору (тобто, протягом червня 2014 року) в установленому законом порядку заяву про припинення договору оренди № 30 від 01.07.2011.

Заява від 30.07.2014 № 184-01 була отримана представником позивача 30.07.2014, тобто на місяць пізніше, ніж це встановлено Законом.

Таким чином, відповідно до вказаних вище правових норм, що визначають правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору оренди, та у зв'язку з ненадісланням позивачу як орендарю за договором оренди № 30 від 014.07.2011 протягом місяця заяви про припинення вказаного договору оренди, дія цього договору є продовженою в силу закону на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, тобто, на даний час договір оренди № 30 від 01.07.2011 діє без змін, і вказаними нормами не потребується внесення до нього змін про це.

У позовній заяві позивач посилається на частину 2 статті 17 Закону № 2269, вважає, що Договір оренди є продовженим в силу Закону, оскільки відповідач не подав позивачу заяву про припинення договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, звернення позивача до суду із даною позовною заявою представник позивача пояснив бажанням позивача усунути виникнення спірних ситуацій щодо дії Договору оренди, однак вказує термін, що сумарно є більшим, ніж строк, вказаний у договорі оренди № 30 від 01.07.2011.

З огляду на викладене вище, вимога позивача не підлягає задоволенню.

Суд вважає безпідставними та необґрунтованими доводи відповідача, виходячи з такого.

Із матеріалів справи вбачається та відповідачем не заперечено, що останній дійсно не подав позивачу протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору оренди заяву про його припинення. Вручена 30.07.2014, тобто, через місяць після того, як договір продовжив свою дію в силу закону, заява відповідача не може змінити чи відмінити встановлені законом наслідки користування орендованим приміщенням, та заднім числом припинити дію договору оренди.

Із наданих суду листів відповідача та Черкаської обласної ради вбачається, що до подання позовної заяви до суду відповідач не вважав договір оренди № 30 від 01.07.2011 припиненим та пропонував внести до нього зміни відповідно до вимог чинного законодавства та типового договору оренди, що сторони не позбавлені права зробити за взаємною згодою сторін чи звернутися із відповідним позовом до суду. У листі від 04.09.2014 відповідач вказував на можливість звернення ним до господарського суду Черкаської області для розірвання договорів оренди, а в листі від 05.11.2014 відповідач надав позивачу копію типового договору оренди та перелік суб'єктів оціночної діяльності для проведення оцінки орендованого майна, що однозначно підтверджує сприймання відповідачем спірного договору оренди як діючого.

Відповідач не вказував ні в листах, ні у відзивах на позов на те, що мав намір використовувати спірне орендоване приміщення самостійно.

Суду не подано доказів того, що до моменту вручення листа від 30.07.2014 були якісь прохання відповідача, а представниками позивача наявність таких прохань заперечено.

Заява відповідача від 30.07.2014 № 184-01 не породжує юридичних наслідків для сторін, оскільки вона надіслана поза межами місячного строку, передбаченого статтею 764 ЦК України, частиною 2 статті 17 ЗУ № 2269.

Також суд зазначає, що не слід ототожнювати правовий інститут продовження договору оренди майна на той же строк та на тих самих умовах (пролонгації договору), закріплений статтею 764 ЦК України та частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору, та переважного права добросовісного орендаря, за інших рівних умов, на поновлення договору оренди на новий строк, що, як правило, здійснюється шляхом переукладення договору відповідно до частини 1 статті 777 ЦК України та частини 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна",

Вказане відповідає висновку Вищого господарського суду України у постанові від 04.03.2008 у справі № 20/483д/07-9/605д/07.

З огляду на викладене, суд відмовляє у позові повністю.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 21.07.2015.

Суддя А.Д. Пащенко