РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015Справа №910/15073/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ ГРУП"

про стягнення 116 782,82 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Родич С.В. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явленні вимоги про стягнення 116 782,82 грн. неустойки за прострочення здійснення відповідачем поставки товару по договору купівлі-продажу № 01/2712 від 27.12.2013р.

01.07.2015р. через канцелярію суду позивач подав документи для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача у засіданні суду підтримав позовні вимоги, подав клопотання про долучення до справи документів.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Ухвали суду по справі були надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ станом на 18.06.2015р. та повернені до суду із зазначенням причини повернення: «не знаходиться».

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2013 року між позивачем (покупець за договором) та відповідачем (продавець) був укладений договір купівлі-продажу № 01/2712, відповідно до якого продавець зобов'язався поставити продукцію, згідно Специфікації, (надалі-товар), а покупець - прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до п.2.2 договору, кількість товару, яка підлягає передачі у власність покупцю визначається Специфікаціями, які є невід'ємною частиною договору.

Сторони погодили у пп.3.1-3.2 договору, що продавець здійснює поставку товару покупцю на умовах - DDP (Інкотермс-2010), товар доставляється покупцю, очищений від мита та ризиків: м.Київ, проспект Науки,3. Поставка товару здійснюється протягом 20 банківських днів з моменту виконання покупцем умов п.5.2.1 даного договору.

Згідно п.3.3 договору, приймання-передача товару по кількості та якості здійснюється представниками обох сторін на складі покупця згідно наданих продавцем супровідних документів на товар.

Умовами п.5.2 договору встановлено умови здійснення розрахунків: оплата вартості товару за даним договором здійснюється покупцем частинами у наступного порядку:

- Попередня оплата у розмірі 50% загальної вартості товару, вказаній у відповідній специфікації, підлягає оплаті протягом 5 банківських днів після підписання даного договору (п.5.2.1);

- Остаточний розрахунок 50% підлягає оплаті протягом 5 банківських днів з моменту отримання товару покупцем (п.5.2.2).

18.11.2014р. продавець та покупець поголили та підписали Специфікацію № 2 до договору, в якій визначили перелік товару, що поставляється та його ціну, у відповідності до п.4.1 договору, у сумі 176 943,67 грн.

Продавець виставив покупцю для оплати рахунок-фактуру № ВТ-0000081 від 18.11.2014р. на суму 176 943,67 грн., термін поставки 20 банківських днів.

Позивач на виконання умов договору, 27.11.2014р. здійснив попередню оплату по договору у розмірі 88 471,83 грн., що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

Таким чином, виходячи з умов п.3.2 договору, строк поставки товару по вказаній специфікації №2 до договору № 01/2712 від 27.12.2013р. настав - не пізніше 25 грудня 2014р.

Позивач вказує, що відповідач свої зобов'язання щодо поставки оплаченого товару вчасно не здійснив, у зв'язку з чим на адресу ТОВ «ВТ Груп» позивачем була надіслана претензія №350 від 30.03.2015р. з вимогою здійснити поставку оплаченого товару або повернути отримані кошти у сумі 88 471,83 грн. та сплатити штрафні санкції.

07.05.2015р. продавець здійснив поставку товару за видатковою накладною № РН-0000009 від 07.05.2015р. на суму 230 057,28 грн.

При цьому у листі № 0207 від 07.05.2015р., адресованому позивачу, відповідач зазначив, що за умовами п.5.2.2 договору остаточний розрахунок за товар оплачується покупцем по комерційному курсу Євро на день оплати, загальна суму до сплати по Специфікації № 2 від 18.11.2014р. становить 7372,70 Євро, тому загальна вартість обладнання склала 230 057,28 грн.

У відповідь на вказаний лист позивач листом № 522 від 14.05.2015р. та претензією № 520 від 14.05.2015р. надав відповідачу свої пояснення щодо того, що договірними відносинами сторін, у т.ч. п.5.2.2 договору, не передбачено обов'язку оплати товару за комерційним курсом Євро та звернувся із вимогою оплати суми 116 782,82 грн. неустойки за прострочення здійснення поставки товару. Вказана вимога залишена відповідачем без реагування.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення 116 782,82 грн. неустойки за прострочення здійснення відповідачем поставки товару по договору купівлі-продажу № 01/2712 від 27.12.2013р. за період з 26.12.2014р. по 07.05.2015р. відповідно до п.7.2 договору.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина перша статті 692 ЦК України).

Отже, двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов'язків. Так, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов'язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов'язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі (вказана правова позиція викладена у постанові ВСУ від 19.08.2014 № 910/14263/13).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7.2 договору визначено, що в разі порушення терміну поставки продавець сплачує неустойку у розмірі 0,5% від вартості непоставленого в строк товару за кожен день прострочення, протягом 10 календарних днів з моменту виставлення покупцем відповідної претензії, якщо сторонами не буде погоджено інше.

Оскільки факт прострочення відповідачем зобов'язань щодо поставки обумовленого договором товару встановлений судом та відповідачем не спростований, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом, вимоги позивача про стягнення з відповідача встановленої п.7.2 договору суми 116 782,82 грн. неустойки задовольняються судом.

Відповідач письмового відзиву та свого контр розрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Судові витрати, відповідно до ст.49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТ ГРУП" (02093, м.Київ, вул.Бориспільська, буд.9, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Київський маргариновий завод" (03039, м.Київ, проспект Науки, буд.3, ) 116 782 (сто шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 82 коп. неустойки, 2335 (дві тисячі триста тридцять п'ять) грн. 66 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак