ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р.Справа № 922/5347/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ольшанченка В.І.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Технологічна група "Екіпаж" (Україна, м. Харків)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювіс" (Російська Федерація, м. Бєлгород)
про стягнення 3386862,52 руб. РФ,
за участю представників:

позивача - Корольчука Ю.Ю. (довіреність на здійснення представництва в суді, в господарському суді, в органах виконавчої служби та в інших установах, організаціях від 26.03.14 р.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 3204875,00 руб. РФ заборгованості по сплаті поставленої продукції згідно експортних митних декларацій ЕК10АА №807100000/2014/032243 від 01.08.2014 р. та ЕК10АА №807100000/2014/035147 від 22.08.2014 р. (форма МД-2), специфікацій №12 від 08.08.2013 р., №35 від 17.07.2014 р., №36 від 18.07.2014 р., №37 від 29.07.2014 р., №38 від 29.07.2014 р., №39 від 18.08.2014 р. до контракту №001/01-ВЕД-13 від 12.02.2013 р., що складає еквівалент 1033251,70 грн. з урахуванням офіційного курсу гривні до російських рублів, встановленого НБУ на дату подачі позову та сплату судового збору 19.11.2014 р.: 10 рублів=3,2240 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 181987,52 руб. РФ штрафу за несвоєчасну сплату поставленої продукції згідно вищевказаних експортних митних декларацій та специфікацій до зазначеного контракту, що складає еквівалент 58672,78 грн. з урахуванням офіційного курсу гривні до російських рублів, встановленого НБУ на дату підпису позову та сплату судового збору 01.07.2014 р.: 10 рублів=3,4824 грн.

Свої позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем умов контракту №001/01-ВЕД-13 від 12.02.2013 р.

Позивач надав заяву про уточнення вимог позову в частині офіційного курсу гривні до російських рублів, встановленого НБУ на дату подачі позову 19.11.2014 р., в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача 3204875,00 руб. РФ заборгованості по сплаті поставленої продукції згідно експортних митних декларацій ЕК10АА №807100000/2014/032243 від 01.08.2014 р. та ЕК10АА №807100000/2014/035147 від 22.08.2014 р. (форма МД-2), специфікацій №12 від 08.08.2013 р., №35 від 17.07.2014 р., №36 від 18.07.2014 р., №37 від 29.07.2014 р., №38 від 29.07.2014 р., №39 від 18.08.2014 р. до контракту №001/01-ВЕД-13 від 12.02.2013 р., що складає еквівалент 1033251,70 грн. з урахуванням офіційного курсу гривні до російських рублів, встановленого НБУ на дату подачі позову 19.11.2014 р.: 10 рублів=3,2240 грн. Також, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 181987,52 руб. РФ штрафу за несвоєчасну сплату поставленої продукції згідно вищевказаних експортних митних декларацій та специфікацій до зазначеного контракту, що складає еквівалент 58672,78 грн. з урахуванням офіційного курсу гривні до російських рублів, встановленого НБУ на дату подачі позову 19.11.2014 р.: 10 рублів=3,2240 грн.

Розглянувши надану заяву, суд вважає за можливе прийняти її до розгляду.

Також, позивач надав додаткові пояснення до позовної заяви про стягнення грошової заборгованості та штрафу (пені).

25.05.2015 р. арбітражний суд Бєлгородської області надіслав до господарського суду Харківської області підтвердження про вручення представнику ТОВ "Ювіс" копії ухвали господарського суду Харківської області від 20.04.2015 р., про що свідчать копія протоколу судового засідання від 14.05.2015 р. по справі №А08-3171/2015, копія ухвали Арбітражного суду Бєлгородської області від 14.05.2015 р. по справі №А08-3171/2015 про виконання судового доручення, підтвердження про вручення документа, довіреність №10/2014 від 09.10.2014 р. та матеріальний носій аудіозапису судового засідання від 14.05.2015 р.

30.06.2015 р. арбітражний суд Бєлгородської області надіслав до господарського суду Харківської області підтвердження про вручення представнику ТОВ "Ювіс" копії ухвали господарського суду Харківської області від 20.05.2015 р., про що свідчать ухвала Арбітражного суду Бєлгородської області від 18.06.2015 р. по справі №А08-4045/2015 про виконання судового доручення іноземного суду, підтвердження про вручення документа, довіреність №10/2014 від 09.10.2014 р. та матеріальний носій аудіозапису судового засідання від 18.06.2015 р.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча відповідач був належними чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчать підтвердження про вручення документа та повідомлення про вручення поштових відправлень.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

12.02.2013 р. між сторонами був укладений контракт №001/01-ВЕД-13 (надалі - контракт), за яким продавець (позивач) зобов'язується продати, а покупець (відповідач) зобов'язується придбати електрозахисні засоби та приладдя (надалі - продукція), партіями, згідно специфікацій (додатки до даного контракту), що є невід'ємними частинами контракту, на умовах викладених нижче.

Відповідно до п. 2.1 контракту сторони визначили, що покупець зобов'язується придбати продукцію в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у специфікаціях (додатки до контракту) на кожну партію продукції.

Згідно з п. 3.1 контракту поставка продукції здійснюється у відповідності з торговими термінами "Інкотермс-2000" Базис і строки поставки зазначаються у специфікаціях (додатках до даного контракту) та товаросупровідних документах (інвойс, рахунок-фактура і т.п.).

Пунктом 4.2 контракту сторони визначили, що оплата по цьому контракту здійснюється в рублях РФ, за кожну партію продукції в строки та на умовах згідно специфікацій.

Сторони уклали специфікації до контракту №001/01-ВЕД-13 від 12.02.2013 р. за №1 від 12.02.2013 р. на суму 1818950,00 рублів РФ, №2 від 19.02.2013 р. на суму 600400,00 рублів РФ, №3 від 08.04.2013 р. на суму 2571190,00 рублів РФ, №4 від 10.04.2013 р. на суму 221370,00 рублів РФ, №5 від 17.04.2013 р. на суму 651660,00 рублів РФ, №6 від 15.05.2013 р на суму 99480,00 рублів РФ, №7 від 04.06.2013 р. на суму 38010,00 рублів РФ, №8 від 04.07.2013 р. на суму 212080,00 рублів РФ, №9 від 04.07.2013 р. на суму 3179300,00 рублів РФ, №10 від 25.07.2013 р. на суму 579000,00 рублів РФ, №11 від 07.08.2013 р. на суму 124250,00 рублів РФ, №12 від 08.08.2013 р. на суму 567290,00 рублів РФ, №13 від 09.08.2013 р. на суму 294000,00 рублів РФ, №14 від 23.08.2013 р. на суму 3763500,00 рублів РФ, №15 від 06.09.2013 р. на суму 4342500,00 рублів РФ, №16 від 11.09.2013 р. на суму 270380,00 рублів РФ, №17 від 25.09.2013 р. на суму 820000,00 рублів РФ, №18 від 25.09.2013 р. на суму 730000,00 рублів РФ, №19 від 14.10.2013 р. на суму 3760,00 рублів РФ, №20 від 24.10.2013 р. на суму 2169770,00 рублів РФ, №21 від 07.11.2013 р. на суму 3185810,00 рублів РФ, №22 від 07.11.2013 р. на суму 2415000,00 рублів РФ, №23 від 07.11.2013 р. на суму 2911500,00 рублів РФ, №24 від 13.11.2013 р. на суму 135190,00 рублів РФ, №25 від 14.11.2013 р. на суму 2489700,00 рублів РФ, №26 від 14.11.2013 р. на суму 773800,00 рублів РФ, №27 від 14.11.2013 р. на суму 946400,00 рублів РФ, №28 від 11.12.2013 р. на суму 43800,00 рублів РФ, №29 від 28.01.2014 р. на суму 27210,00 рублів РФ, №30 від 11.03.2014 р. на суму 1337950,00 рублів РФ, №31 від 16.04.2014 р. на суму 282286,00 рублів РФ, №32 від 12.05.2014 р. на суму 2578748,00 рублів РФ, №33 від 23.06.2014 р. на суму 1879448,00 рублів РФ, №34 від 08.07.2014 р. на суму 516440,00 рублів РФ, №35 від 17.07.2014 р. на суму 614500,00 рублів РФ, №36 від 18.07.2014 р. на суму 5005200,00 рублів РФ, №37 від 29.07.2014 р. на суму 233616,00 рублів РФ, №38 від 29.07.2014 р. на суму 6017,00 рублів РФ, №39 від 18.08.2014 р. на суму 439702,00 рублів РФ, №40 від 22.09.2014 р. на суму 159000,00 рублів РФ, №41 від 01.10.2014 р. на суму 147480,00 рублів РФ, №42 від 07.11.2014 р. на суму 1414436,00 рублів РФ та №43 від 22.10.2014 р. на суму 471530,00 рублів РФ.

В кожній із зазначених вище специфікацій сторони визначили, що: продавець постачає продукцію партіями згідно кожної окремої специфікації та заявок покупця на умовах поставки FCA - м. Харків протягом 30 календарних днів з моменту отримання заявки; оплата по кожній окремій специфікації здійснюється в рублях РФ протягом 80 календарних днів з моменту поставки продукції.

Позивач виконав свої зобов'язання щодо поставки продукції у повному обсязі, однак, відповідач не виконав належним чином умови контракту в частині оплати вартості партії продукції, отриманої по рахунку-фактурі №599 від 29.07.2014 р. на суму 1515173,00 рублів РФ, рахунку-фактурі №662 від 18.08.2014 р. на суму 1689702,00 рублів РФ та митним деклараціям форми МД-2 ЕК10АА №807100000/2014/032243 від 01.08.2014 р. на суму 1515173,00 рублів РФ та ЕК10АА №807100000/2014/035147 від 22.08.2014 р. на суму 1689702,00 рублів РФ, протягом 80 календарних днів з моменту поставки відповідної продукції, чим порушив п. 4.2 контракту, не сплативши грошові кошти у сумі 3204875,00 рублів РФ, внаслідок чого у нього виникла прострочена заборгованість у сумі 3204875,00 рублів РФ.

Правовий статус юридичної особи відповідача підтверджується копією відомостей, сформованих з сайту ФПС Росії з використанням сервісу "Відомості про державну реєстрацію юридичних осіб, індивідуальних підприємців, селянських (фермерських) господарств" з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб станом на 17.04.2015 р. Організаційно-правова форма відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю, Державний реєстраційний номер та дата внесення в ЄДРЮО запису, що містять зазначені відомості - 480, 17.03.2008 р., реєстраційний номер 06, індивідуальний податковий номер .

Згідно зі статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Пунктом 9.2 вищевказаного контракту сторони визначили, якщо вони не зможуть дійти згоди протягом 30 днів з дня перших переговорів, то дані розбіжності повинні бути врегульовані господарським (арбітражним) судом за місцем знаходження продавця. Рішення суду є кінцевим та обов'язковим для обох сторін, але може бути замінено мировою угодою між сторонами.

Статтею 11 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності (надалі - Угода), укладеної державами - учасницями СНД у м. Києві 20.03.1992 р., встановлено правила застосування цивільного законодавства однієї держави - учасниці СНД на території іншої держави - учасниці СНД. За цими правилами, зокрема, права та обов'язки сторін за договором визначаються законодавством країни - місця укладання такого договору, якщо інше не передбачено угодою сторін.

Таким чином, господарський суд застосовує до спірних відносин законодавство України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2 контракту сторони визначили, якщо покупець не здійснив оплату в строки згідно п. 4.2, продавець вправі звернутися зі стягненням з покупця штрафу в розмірі 0,3% від вартості неоплаченої продукції за кожний день прострочення, але не більше вартості замовленої, відвантаженої та неоплаченої продукції.

На підставі пункту 7.2 контракту, ст.ст. 610, 612 ЦК України та ч. 6 ст. 231 ГК України, позивач нарахував відповідачу штраф у розмірі 0,3% від вартості поставленої і неоплаченої продукції за кожний день прострочення у сумі 181987,52 рублів РФ.

Як свідчать матеріали справи, після звернення позивача з позовом (21.11.2014 р.), відповідач сплатив позивачу заборгованість за контрактом №001/01-ВЕД-13 від 12.02.2013 р. в сумі 3204875,00 рублів РФ, що підтверджується копіями банківських виписок з особового рахунку позивача, а також копією акту звірки взаємних розрахунків станом на 26.06.2015 р. за контрактом №001/01-ВЕД-13 від 12.02.2013 р., підписаним уповноваженими особами обох сторін та скріпленим печатками обох сторін.

Оскільки спір врегульовано самими сторонами після звернення позивача з позовом, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за контрактом №001/01-ВЕД-13 від 12.02.2013 р. в сумі 3204875,00 рублів РФ в зв'язку з відсутністю предмету спору, відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів сплати штрафу у розмірі 0,3% від вартості поставленої і неоплаченої продукції за кожний день прострочення у сумі 181987,52 рублів РФ або будь-яких заперечень.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі 0,3% від вартості поставленої і неоплаченої продукції за кожний день прострочення у сумі 181987,52 рублів РФ обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню частково - у сумі 43393,57 рублів РФ, виходячи з наступного.

По-перше, у пункті 7.2 сторони визначили відповідальність у вигляді штрафу за прострочку оплати у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, що відповідно до положень ст. 549 ЦК України є пенею, а не штрафом. Таким чином, сторони помилково назвали відповідальність за прострочку платежу, встановлену у п. 7.2 контракту, штрафом, оскільки це по суті є пеня.

По-друге, статтею 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" обмежений розмір пені за прострочку платежу подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, оскільки сторонами фактично встановлена відповідальність за прострочку платежу, то до неї підлягають застосування положення статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 549, 610, 629, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 5, 76 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст.ст. 33-35, 43, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України,

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості за контрактом №001/01-ВЕД-13 від 12.02.2013 р. в сумі 3204875,00 рублів РФ в зв'язку з відсутністю предмету спору.

2. В решті позову відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювіс" (308001, Російська Федерація, м. Бєлгород, пл. Літвінова, 9. Код ОКПО 83598443) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Технологічна група "Екіпаж" (61001, Україна, м. Харків, МСП, вул. Єнакіївська, 4. Код ) штраф у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період з 21.10.2014 р. по 19.11.2014 р., у сумі 43393,57 рублів РФ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювіс" (308001, Російська Федерація, м. Бєлгород, пл. Літвінова, 9. Код ОКПО 83598443) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Технологічна група "Екіпаж" (61001, Україна, м. Харків, МСП, вул. Єнакіївська, 4. Код ) судовий збір у сумі 20944,84 гривень.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.07.2015 р.

Суддя В.І. Ольшанченко