РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015Справа №910/12760/15

За позовомПублічного акціонерного товариства "Європейский газовий банк"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська газова група"
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп"
Прозвернення стягнення на предмет іпотеки
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Юр М.А., представник, довіреність № 7-56/05 від 27.05.2015;
Від відповідача: не з'явився;
Від третьої особи: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Європейский газовий банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Оберемка Романа Анатолійовича звернулося до суду з позовом від 14.05.2015 № 1216-7-21 про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Європейська газова група" в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" за кредитним договором від 29.06.2011 № 436-290611 в розмірі 7 768 517,58 доларів США, встановити спосіб реалізації предмета іпотеки та на період до моменту реалізації предмета іпотеки передати його в управління іпотекодержателю.

Провадження у справі за вказаними вимогами було порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12760/15 від 20.05.2014, яку призначено до розгляду на 09.06.2015.

09.06.2015 в судове засідання з'явився лише представник позивача, який надав суду додаткові документи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

Зважаючи на неявку представника відповідача, ухвалою від 09.06.2015 розгляд справи було відкладено на 23.06.2015 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" - позичальника грошових коштів за кредитним договором від 29.06.2011 № 436-290611.

У судове засідання, призначене на 23.06.2015, відповідач і третя особа уповноваженого представника не направив, хоча був належним чином і завчасно повідомлений про дату, час і місце розгляду справи (повідомлення про вручення 16.06.2015 копії ухвали від 09.06.2015 в матеріалах справи), вимоги ухвал суду у справі № 910/12760/15 не виконав, відзиву на позовну заяву не надав, заявлені вимоги не оспорив.

Третя особа також не забезпечила явку свого представника, письмових пояснень по суті спору не подала, незважаючи на обізнаність з датою, часом і місцем проведення засідання (повідомлення про вручення 18.06.2015 копії ухвали від 09.06.2015 в матеріалах справи).

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги обмеженість процесуальних строків вирішення спору та відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Представник позивача під час розгляду спору по суті заявлені вимоги підтримав та просив про наступне:

- в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" перед Публічним акціонерним товариством Публічне акціонерне товариство "Європейский газовий банк" за кредитним договором від 29.06.2011 № 436-290611 звернути стягнення на предмет іпотеки: земельну ділянку, загальною площею 39,960 га, що розташована в Київській обл., Макарівський р-н, Макарівська селищна рада, кадастровий номер: :00:013:0067 і належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Європейська газова група";

- за рахунок предмета іпотеки задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства "Європейский газовий банк" по стягненню заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" за кредитним договором від 29.06.2011 № 436- 290611 в розмірі 7 768 517,58 доларів США, що складається з: сума кредиту - 6 205 932,15 доларів США; сума відсотків за користування кредитом - 1 134 351,66 доларів США; сума неустойки - 428 233,77 доларів США;

- встановити спосіб реалізації предмета іпотеки, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за ціною, яка буде визначена під час проведення виконавчих дій;

- на період до моменту реалізації предмета іпотеки відповідно до ст. 34 Закону України "Про іпотеку", у порядку встановленому рішенням суду предмет іпотеки передати в управління Публічному акціонерному товариству "Європейский газовий банк";

- всі судові витрати по справі покласти на відповідача.

Як слідує з позовної заяви, письмових пояснень позивача та усних пояснень його представника, позовні вимоги мотивовані правомочністю Публічного акціонерного товариства Європейский газовий банк" як іпотекодержателя заставного майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська газова група"; на отримання від останнього переданого в іпотеку майна в рахунок погашення простроченої заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" як позичальника грошових коштів за кредитним договором 29.06.2011 № 436- 290611 та додатковими угодами до нього.

Відповідно до розрахунку позивача така заборгованість становить собою:

- 6 205 932,15 доларів США, що еквіваленто 139 333 292,44 грн. - борг по кредиту;

- 1 134 351,66 доларів США, що еквівалентно 25 468 043,76 грн. - борг зі сплати відсотків за користування кредитом;

- 180 162,85 доларів США, що еквівалентно 4 044 949,65 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків;

- 248 070,92 доларів США, що еквівалентно 5 569 596,51 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Європейский газовий банк" в якості позикодавця та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" в якості позичальника 29.06.2011 уклали кредитний договір № 436-290611 про надання банком вказаному позичальнику невідновлювальної відкличної кредитної лінії зі сплатою відсотків за користування кредитом і комісії банку.

До зазначеного договору неодноразово вносилися зміни, а 17.03.2014 сторони домовилися викласти кредитний договір в іншій редакції, що було оформлено договором про внесення змін.

За спірним кредитним договором (в редакції договору про внесення змін від 17.03.2014) позичальнику, тобто третій особі надавалася відновлювальна мультивалютна відклична кредитна лінія з лімітом максимальної заборгованості 6 275 022,00 доларів США на період до 03.04.2015 з метою поповнення оборотних коштів і сплатою відсотків за користування кредитом (20 % в доларах США та 30 % у національній валюті України).

Відповідно до п.п. 4.3.1 до обов'язків позичальника за кредитним договором було віднесено обов'язок використовувати кредит на визначені договором цілі та повернути банку кредитні кошти в повному обсязі у строк до 03.04..2015, сплатити проценти за користування кредитними коштами, а також усі штрафні санкції та комісії у разі їх виникнення.

Згідно з п.п. 4.3.2 позичальник зобов'язується щомісячно, починаючи з останнього банківського робочого дня звітного місяця по 25 число місяця, наступного за місяцем нарахування процентів, а також в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в тому числі, у зв'язку з порушенням виконання умов цього договору, або в день кострового розірвання цього договору сплачувати плату за кредитом на визначений у договорі рахунок.

У п.п. 4.3.5 кредитного договору сторони погодили, що у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитом позичальник зобов'язується сплачувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобов'язань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості.

27.02.2012 Публічне акціонерне товариство "Європейский газовий банк" в якості іпотекодержателя та Товариство з обмеженою відповідальністю "Європейська газова група" в якості іпотекодавця уклали договір іпотеки № 919-270212/І, що був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько Альбіною Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 344.

У п. 1.1 іпотечного договору сторони встановили, що ним забезпечується вимога іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору від 29.06.2011 № 436-290611, укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп", а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення його строку дії.

Згідно з п. 1.2 договору іпотеки Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" зобов'язане в строки, визначені кредитним договором повернути іпотекодержателю кредит у розмірі фактичного залишку за кредитною лінією, сплатити відсотки за користування ним, а також можливу неустойку в розмірі подвійної ставки Національного банку України.

Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки предметом іпотеки є земельна ділянка, яка стане власністю іпотекодавця після укладення ним іпотечного договору, площею 39,690 га, що розташована в Київській області, Макарівський район, Макарівська селищна рада, кадастровий номер: :00:013:0067, право на набуття якої у власність іпотекодавця в майбутньому підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. 27.02.2012 за реєстровим № 326 та державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 319882 від 11.10.2006, виданого Макарівською районною державною адміністрацією Київської області на підставі розпорядження Макарівської РДА від 06.10.2006 № 957, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 821. Цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

За домовленістю сторін станом на дату укладення договору іпотеки загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 52 359 000,00 грн.

За умовами договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки та реалізувати його відповідно до розділу 5 цього договору у випадку невиконання або часткового невиконання іпотекодавцем зобов'язань за цим договором або боржником за кредитним договором (у тому числі, по сплаті будь-яких платежів, які повинні бути здійснені відповідно до кредитного договору) та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи чуми процентів, неустойки, відшкодування витрат на утримання заставленого майна, витрат, пов'язаних з пред'явленням вимоги за кредитним договором і зверненням стягнення на предмет іпотеки, реалізацію предмету іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням кредитного договору та/або умов іпотечного договору (п.п. 3.1.2).

У разі порушення (часткового порушення) іпотекодателем умов кредитного договору або умов цього договору, іпотекодержатель надсилає боржнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення (п. 5.1).

Відповідно до п. 5.2 договору іпотеки іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов'язання у випадках, якщо у момент настання строку виконання зобов'язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні в установлений кредитним договором строк суми кредиту або при несплаті або частковій несплаті у встановлені кредитним договором строки сум процентів або сум неустойки (пені, штрафних санкцій).

При цьому, за умовами п. 5.3 договору іпотеки іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання за кредитним договором, забезпеченого цією іпотекою, а якщо його вимога не буде задоволена - звернути стягнення на предмет іпотеки:

- у разі надання іпотекодавцем недостовірної інформації іпотекодержателю згідно з п. 2.1 цього договору, в тому числі, при непопередженні іпотекодержателя про всі відомі іпотекодавцю права та вимоги інших осіб на предмет іпотеки;

- у разі порушення іпотекодавцем будь-якого обов'язку, встановленого цим договором.

Згідно з п. 5.4 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У п.п. 5.5.1 договору іпотеки вказується, що у випадку невиконання іпотекодавцем письмової вимоги іпотекодержателя про усунення порушених зобов'язань за цим або боржником за кредитним договором у встановлений іпотекодержателем строк, така вимога задовольняється за рахунок предмета іпотеки за вибором іпотекодержателя, у порядку, що передбачений ст. 37 Закону України "Про іпотеку" - шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки, або ст. 38 - шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві.

Також договором іпотеки було передбачено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачене рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем (п.п. 5.5.2).

Факт виконання Публічним акціонерним товариством "Європейский газовий банк" своїх зобов'язань за кредитним договором і додатковими угодами до нього у частині надання грошових коштів у кредит Товариству з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по особовому рахунку.

Отримання позичальником таких коштів і відповідні посилання позивача у справі не були заперечені в ході розгляду справи як відповідачем, так і Товариством з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп", залученим до участі у справі в якості третьої особи.

За твердженнями позивача, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" допустило прострочення виконання грошового зобов'язання за кредитним договором в редакції договору про внесення змін, у зв'язку з чим банк був вимушений звернутись до суду з метою стягнення заборгованості в примусовому порядку.

До заявленого позову Публічним акціонерним товариством "Європейский газовий банк" не було приєднано доказів направлення позичальнику за кредитним договором або ж його майновому поручителю вимоги про сплату боргу і усунення порушення договірних зобов'язань, що не є, згідно з позицією законодавця, підставою, котра унеможливлює звернення до суду з позовною заявою. Так, у ч. 1 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України "Про іпотеку" положення ч. 1 цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку

Таким чином, суд не вбачає неправомірності в тому, що Публічне акціонерне товариство "Європейский газовий банк" не направило позичальнику коштів за кредитним договором та іпотекодержателю письмову вимогу про усунення порушень кредитного договору і сплату боргу.

Згідно з позовною заявою, неналежне виконання позичальником взятих на себе зобов'язань, а саме: прострочення повернення частин кредиту, несплата відсотків за користування кредитними коштами призвело до виникнення у Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" заборгованості, яка станом на 27.04.2015 складала 7 768 517,58 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом 27.04.2015 дорівнювало 174 415 882,36 грн., з яких:

- сума заборгованості за кредитом: 6 205 932,15 доларів США, що еквівалентно 139 333 292,44 грн.;

- сума заборгованості за відсотками: 1 134 351,66 доларів США, що еквівалентно 25 468 043,76 грн. за період з 26.06.2014 по 26.04.2015;

- пеня за несвоєчасне повернення кредиту: 248 070,92 доларів США, що еквівалентно 5 569 596,51 грн., нарахована за період з 18.06.2014 по 26.04.2015;

- пеня за несвоєчасне погашення відсотків: 180 162,85 долари США, що еквівалентно 4 044 949,65 грн. за період з 26.06.2014 по 26.04.2015.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом та на момент вирішення спору по суті Товариство з обмеженою відповідальністю "Європейська газова група" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" жодного разу не заперечили факт прострочення позичальника у правовідносинах з банком за кредитним договором, розміру нарахованої заборгованості та/або штрафних санкцій, доказів належного виконання грошових зобов'язань за кредитним договором як позичальником, так і його майновим поручителем (іпотекодавцем) не подали, хоча ухвали суду у справі № 910/12760/15 отримували своєчасно.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Виходячи з приписів ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а норми ст.ст. 525, 526 цього ж кодексу встановлюють, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату відсотків, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Статтею 11 Закону України "Про іпотеку" передбачається, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Статтею 12 цього ж Закону визначено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

У ст. 590 Цивільного кодексу України вказується, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Заявляючи до суду позовні вимоги про звернення стягнення на нерухоме майно, позивач у справі мотивує і обґрунтовує їх наявністю у відповідача обов'язків майнового поручителя за належне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" грошових зобов'язань за кредитним договором внаслідок укладення описаного вище іпотечного договору та ґрунтує свої позовні вимоги саме на умовах іпотечного договору та нормах винного законодавства, як передбачають задоволення вимог кредитора у зобов'язанні за рахунок майна майнового поручителя боржника (позичальника). Також, позивач чітко описує майно, що виступило предметом іпотеки.

Наведені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи дають підставу вести мову про правомірність вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок задоволення вимог позикодавця за кредитним договором.

У ст. 39 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Позивач в позовній заяві просить суд встановити спосіб реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах, тому вартість предмета іпотеки повинна бути встановлена суб'єктом оціночної діяльності, під час здійснення виконавчого провадження. Так, як вартість предмета іпотеки може змінитися (стан предмета іпотеки може бути погіршений) враховуючи час, протягом якого буде проводитися виконавче провадження.

У п.п. 4.4.3., 4.4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" зазначено, що з урахуванням положення ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а у разі відсутності такої згоди - на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Водночас господарський суд за необхідності може згідно із ст. 41 Господарського процесуального кодексу України вирішити питання про призначення у справі відповідної судової експертизи. У випадку застосування процедури продажу предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, навіть за наявності згоди сторін щодо початкової ціни продажу предмета іпотеки, початкова ціна такого продажу повинна бути встановлена на підставі висновку суб'єкта оціночної діяльності про оцінку майна, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку" початкова ціна продажу не може бути нижчою за 90 відсотків вартості майна, визначеної шляхом його оцінки.

Враховуючи все викладене вище позовні вимоги задовольняються судом повністю як обґрунтовані і такі, що доведені належними доказами відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний.

Щодо вимог позивача про передачу в управління Публічному акціонерному товариству "Європейский газовий банк" предмета іпотеки на період до моменту його примусової реалізації за рішенням суду, то суд не вбачає достатніх підстав для їх задоволення, оскільки позивач не вказав на обставини , які можу становити фізичну чи будь-яку іншу загрозу предмету іпотеки та не визначив жодних мотивів чи обґрунтувань такій своїй вимозі.

Так, у ст. 34 Закону України "Про іпотеку" Після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки і з метою отримання продукції, плодів та доходів, забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням предмет іпотеки на підставі договору між іпотекодавцем і іпотекодержателем або рішення суду може бути переданий іпотекодержателю або іншій особі в управління на період до його реалізації у порядку, встановленому цим Законом. Управління майном здійснюється відповідно до законодавства та умов, визначених договором чи рішенням суду.

У поданому позові не йдеться про необхідність забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська газова група" згідно з його цільовим призначенням.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, в тому числі, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Оскільки у даному випадку саме уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась до господарського суду з позовом від імені Публічного акціонерного товариства "Європейский газовий банк", то вона звільняється від сплати судового збору.

Згідно зі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в доход державного бюджету.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 38, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Звернути стягнення на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Європейська газова група" (03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, 37, ідентифікаційний код 35591462) нерухоме майно - земельну ділянку, площею 39,690 га, що розташована в Київській області, Макарівський район, Макарівська селищна рада, кадастровий номер: :00:013:0067, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 27.02.2012 № 919-270212/І, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько Альбіною Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 344 в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Сеторі Консалтінг груп" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, 13, ідентифікаційний код 34414474) за кредитним договором від 29.06.2011 № 436-290611 в сумі 7 768 517,58 доларів США, що еквівалентно 174 415 882,36 грн. перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (04073, м. Київ, просп. Московський, 16, ідентифікаційний код 34693790) шляхом проведення прилюдних торгів, встановивши початкову ціну продажу на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час здійснення виконавчого провадження.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Європейська газова група" (03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, 37, ідентифікаційний код 35591462) в доход Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 01.07.2015 р.