ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2015 р.Справа № 916/1918/15

За позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 5791,30 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

Суть спору: Позивач - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеси звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, у якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси заборгованість з орендної плати у розмірі 5193,18 грн., заборгованість з компенсації податку на землю у розмірі 135,12 грн., заборгованість з відшкодування ВЕР у сумі 76,80 грн., пеню у розмірі 230,40 грн., штраф у розмірі 155,80 грн.

Відповідач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 відзив на позовну заяву та витребувані судом документи не надав, відповідач у судові засідання не з'явився, свого права на захист не використав, хоч і повідомлявся про час та місце проведення судового засідання належним чином. З огляду на вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив.

27.12.2000р. між Міністерством оборони України (Орендодавець) в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління та Приватним підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди № 290/2000/ГоловКЕУ нежитлових приміщень площею 460,2 кв. м., розташованих за адресою: Одеська область, м. Котовськ, АДРЕСА_1 - солдатська чайна).

10.07.2008р., у зв'язку з прийняттям на бухгалтерський облік (баланс) КЕВ м. Одеси будівель та споруд, а також з метою приведення умов Договору у відповідність до вимог діючого законодавства між Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеси та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено додаткову угоду № 183-д-с/2008/КЕВ м. Одеси до договору оренди № 290 від 27.12.2000р., згідно умов якої Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлове приміщення загальною площею 460,2 кв. м. військового містечка № 1, розташоване за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1, що знаходиться на балансі КЕВ м. Одеси.

Згідно до п. 1.1. Договору, в редакції додаткової угоди №21д-с/2012/КЕВ від 20.04.2012р., сторонами договору було змінено характеристики об'єкта оренди та зазначено, що: Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлове приміщення загальною площею 107,4 кв. м. в будівлі солдатської чайної АДРЕСА_1, вартість якого визначена на 21.01.2012р. за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки 264295грн. без ПДВ.

З урахуванням п. 3.1 договору, в редакції додаткової угоди №21д-с/2012/КЕВ від 20.04.2012 р., орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (січень 2012р.) на рівні 1800 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди.

Згідно до п. 3.2 договору (в редакції додаткової угоди № 227-д-с/2009/КЕВ м. Одеси від 30.12.2009р.) орендна плата у розмірі 100% перераховується до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Орендодавця в територіальному органі Державного казначейства щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

У відповідності до п. 10.1 договору в редакції додаткової угоди №21д-с/2012/КЕВ від 20.04.2012 р. строк дії договору №290 поширювався до 27.12.2014 р.

Згідно до п. 5.11 договору (в редакції додаткової угоди № 227-д-с/2009/КЕВ м. Одеси від 30.12.2009р.) Орендар зобов'язався здійснювати витрати, пов'язані з утриманням орендованого майна, у т.ч. фактичні комунальні платежі.

Відповідно до п. 5.12 договору (в редакції додаткової угоди № 227-д-с/2009/КЕВ м.Одеси від 30.12.2009р.) Орендар зобов'язався щомісячно компенсувати Орендодавцю кошти у розмірі частини податку на землю пропорційно площі землі 460,2 кв. м, яку займає здане в оренду нерухоме майно, а також прилегла до будівлі чи споруди земельна ділянка, на яку Орендодавцю відповідно до чинного законодавства надається право користування для досягнення мети оренди.

Як вбачається з письмових пояснень представника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси, викладених у позовній заяві, в порушення вимог Договору, відповідачем сплачувалась орендні платежі несвоєчасно та не у повному обсязі. З наведених підстав у вересні 2014р. Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеси було подано до господарського суду Одеської області позовну заяву про розірвання договору оренди, повернення орендованого приміщення та стягнення заборгованості з орендної плати, яка виникла у період з січня 2014р. по вересень 2014р. (заборгованість з орендної плати у розмірі 13305,37грн., заборгованість з відшкодування ВЕР - 35,68 грн., заборгованість з компенсації податку на землю - 67,56грн., пеню - 790,90грн., штраф - 399,16грн.)

Чинним рішенням господарського суду Одеської області від 24.11.2014р. у справі №916/3659/14 позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси задоволено у повному обсязі, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати у розмірі 13305,37грн., заборгованість з відшкодування ВЕР - 35,68 грн., заборгованість з компенсації податку на землю - 67,56грн., пеню - 790,90грн., штраф - 399,16грн, розірвано договір оренди №290/2000/ГКЕУ від 27.12.2000р. та зобов'язано відповідача повернути орендоване приміщення.

Як вбачається з даних електронної системи „Діловодство спеціалізованого суду", рішення господарського суду Одеської області по справі від 24.11.2014р. у справі №916/3659/14 не оскаржувалось та набрало законної сили в порядку ст. 85 ГПК України, у зв'язку з чим 12.12.2014р. видано відповідні накази суду.

У зв'язку з тим, що до моменту розірвання договору оренди №290/2000/ГКЕУ від 27.12.2000р. (який співпадає з набранням законної сили рішенням суду у справі №916/3659/14) у відповідача зберігався обов'язок своєчасно сплачувати орендну плату та платежі за договором, позивачем розраховано орендну плату за період з жовтня 2014р. по листопад 2014р. у розмірі 5193,18 грн., компенсацію податку на землю за період з жовтня 2014р. по листопад 2014р. у сумі 135,12 грн., заборгованість з відшкодування експлуатаційних витрат за період з червня 2014 р. по липень 2014р. у сумі 76,80 грн.

Згідно п. 3.4 Договору (в редакції додаткової угоди № 227-д-с/2009/КЕВ м. Одеси від 30.12.2009р.) орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент виникнення заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. А згідно до п. 3.7 договору (в редакції додаткової угоди № 227-д-с/2009/КЕВ м. Одеси від 30.12.2009р.) у разі, якщо на дату орендної плати заборгованість за нею становить не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

У зв'язку з допущеним відповідачем простроченням сплати орендних платежів, позивачем здійснено розрахунок пені (за фактичний період прострочення по 01.02.2015р.) у розмірі 230,40 грн. та штрафу (у розмірі 3% від суми заборгованості) у сумі 155,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням умов Договору відповідачем щодо своєчасного внесення передбачених договором платежів та направлені на стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 5193,18 грн., заборгованості з компенсації податку на землю у розмірі 135,12 грн., заборгованості з відшкодування ВЕР у сумі 76,80 грн., пені у розмірі 230,40 грн., штрафу у розмірі 155,80 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Згідно положень ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 прийнятих на себе зобов'язань за умовами договору оренди №290/2000/ГКЕУ від 27.12.2000р. щодо своєчасної сплати орендної плати за користуванням переданим в оренду майном, відшкодування ВЕР та щодо сплати компенсації податку на землю.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси про стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 5193,18 грн., заборгованості з компенсації податку на землю у розмірі 135,12 грн., заборгованості з відшкодування ВЕР у сумі 76,80 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем, суд вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені, наведеної в листі Національного банку України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на виконання Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", сума простроченого платежу помножена на розмір пені за кожен день прострочення у відсотках, розділена на сто та помножена на кількість днів прострочення платежу буде дорівнювати сумі пені за прострочення платежу.

Згідно п. 3.4 Договору (в редакції додаткової угоди № 227-д-с/2009/КЕВ м. Одеси від 30.12.2009р.) орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент виникнення заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати. А згідно до п. 3.7 договору (в редакції додаткової угоди № 227-д-с/2009/КЕВ м. Одеси від 30.12.2009р.) у разі, якщо на дату орендної плати заборгованість за нею становить не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача щодо сплати Відповідачем пені у розмірі 230,40грн. та штрафу у розмірі 155,80 грн., вважає його вірним, а вимоги позивача заявлені на його підставі правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси зі стягненням з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 5193,18 грн., заборгованості з компенсації податку на землю у розмірі 135,12 грн., заборгованості з відшкодування ВЕР у сумі 76,80 грн., пені у розмірі 230,40 грн., штрафу у розмірі 155,80 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 грн. покладаються на відповідача та підлягають стягненню до державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (66300, АДРЕСА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, 13; код 08038284; р/р 0394 в ГУДКСУ в Одеській області, МФО 828011) заборгованість з орендної плати у розмірі 5193 (п'ять тисяч сто дев'яносто три) грн. 18 коп., 135 (сто тридцять п'ять) грн. 12 коп. заборгованості з компенсації податку на землю, 76 (сімдесят шість) грн. 80 коп. заборгованості з відшкодування ВЕР, пеню у розмірі 230 (двісті тридцять) грн. 40 коп., штраф у розмірі 155 (сто п'ятдесят п'ять) грн. 80 коп. та 1827(тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 20 липня 2015 р.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко