ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2015 р.Справа № 923/863/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Жекова В.І.,

суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

(Склад колегії суду визначено згідно з повторним протоколом про автоматичний розподіл справ між суддями від 10.07.2015р.)

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

Представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

розглянувши апеляційну скаргу

Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області

на ухвалу Господарського суду Херсонської області

від 04.06.2015 р. (про повернення заяви без розгляду)

у справі № 923/863/15

за заявою Державної податкової інспекції у м. Херсон Головного управління ДФС у Херсонській області

до Приватного виробничо-комерційного підприємства "Аверс"

про порушення справи про банкрутство

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015р., яка надіслана учасникам процесу 26.06.2015р. апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 13.07.2015р.

Учасники судового процесу відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлялись про час і місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановляння ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

В судовому засіданні, що відбулось 13.07.2015 р. відповідно до вимог ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

03.06.2015р. Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області звернулась до Господарського суду Херсонської області з заявою в порядку передбаченому ст.ст. 10, 12, 90 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» про порушення справи про банкрутство Приватного виробничо-комерційного підприємства "Аверс".

В обґрунтування заяви ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області посилалось на те, що Приватне виробничо-комерційне підприємство "Аверс" неспроможне задовольнити на протязі більше трьох місяців вимоги по сплаті податкових платежів, безспірний розмір яких сукупно становить більше трьохсот мінімальних заробітних плат.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 04.06.2015р. (суддя Пінтеліна Т.Г.) заява Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області про порушення справи про банкрутство боржника Приватного виробничо-комерційного підприємства "Аверс" повернута без розгляду.

Ухвала мотивована тим, що вимоги ДПІ не є за своїм змістом безспірними, оскільки ініціюючий кредитор не надав докази вжиття заходів щодо стягнення заборгованості з Приватного виробничо-комерційного підприємства "Аверс" за постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2014р. у справі №821/2015/14, а саме: виконавчі листі, постанови про відкриття виконавчого провадження для примусового стягнення коштів в дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу. Окрім того, в ухвалі господарського суду Херсонської області від 04.06.2015р. зазначено, що доданий до матеріалів опис вкладення про надіслання боржнику копії заяви та додатків не є належним доказом надсилання, оскільки не містить відбитку календарного штемпеля відділення поштового зв'язку.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 04.06.2015р. у справі №923/863/15 та направити справу на новий розгляд.

Звертаючись з апеляційною скаргою апелянт посилається на те, що судом першої інстанції під час винесення оскаржуваної ухвали не було досліджено в повному обсязі всі фактичні обставини справи, в саме те, що доказами в підтвердження безспірності грошових вимог кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду (постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2014р. у справі №821/2015/14) про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили. Також, апелянт зазначає, що примусове виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу платник податків за законом покладено виключно на контролюючий орган (органи доходів і зборів) за визначеною Податковим кодексом України процедурою, без залучення до неї органів державної виконавчої служби. Крім того, апелянт зазначає про те що судом не врахована наявність інкасових доручень які не виконані боржником.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, згідно з приписами ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Згідно із ч. 7 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», до заяви кредитора додаються також, зокрема, копія виконавчого документа; до заяви кредитора - органу державної податкової служби чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд повертає заяву про порушення справи про банкрутство без розгляду, якщо, зокрема, заявник - кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеною частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом, а також у зв'язку з ненаданням доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного Управління ДФС у Херсонській області подала до господарського суду Херсонської області заяву про порушення провадження у справі про банкрутство Приватного виробничо-комерційного підприємства "Аверс".

В підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора до заяви додана постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 20.06.2014р. по справі №821/2051/14, якою позов задовольнили, стягнули з Приватного виробничо-комерційного підприємства "Аверс" до бюджету кошти з рахунків підприємства у банках, що його обслуговують, та за рахунок готівки в рахунок погашення податкового боргу: по податку на прибуток приватних підприємств у сумі 953 997, 10 грн.; по податку на додану вартість у сумі 637 970, 23 грн. , та інкасові доручення, які не виконані.

Повертаючи без розгляду подану заяву, суд першої інстанції, керувався приписами ч. 3 ст. 10, ст. 11, ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та виходив з того, що ні копії виконавчих листів та постанов про відкриття виконавчого провадження, які б свідчили про примусове стягнення коштів в дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу та доказів вжиття ДПІ заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку кредитором не надано.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, оскільки його зроблено без врахування спеціальних норм матеріального та процесуального права, котрі визначають порядок примусового виконання судового рішення про стягнення податкового боргу, і які підлягали застосуванню при вирішенні питання про наявність або відсутність підстав для прийняття до розгляду заяви податкового органу про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Так, ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно із пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом першим п. 95.3 ст. 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, стосовно того, що аналіз положень Закону України "Про виконавче провадження" та Податкового кодексу України дає підстави для правового висновку про те, що примусове виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків - юридичної особи за законом покладено виключно на контролюючи органи (органи доходів і зборів) за визначеною Податковим кодексом України процедурою, без залучення до неї органів державної виконавчої служби.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 95 Податкового кодексу України, частини третьої ст. 10, частини сьомої ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів з рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України "Про виконавче провадження". Саме така правова позиція зазначена у постанові Верховного суду України від 29.04.2015р. по справі №920/629/14 (3-67гс15).

До заяви Державної податкової інспекції також були додані докази виставлення інкасових доручень боржнику від 01.07.2014р., №422; №423.

Таким чином, суд апеляційної зазначає, що господарський суд фактично не надав належної оцінки з питання вжитих заявником заходів до стягнення заборгованості у встановленому Податковим кодексом України порядку, а обмежився формальним висновком про відсутність таких заходів.

Також, судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення заяви у зв'язку з тим, що опис вкладення не оформлений належним чином, оскільки на ньому відсутній відбиток календарного штемпеля поштового відділення.

Досліджуючи наведену обставину суд апеляційної інстанції зазначає що на вказаному описі вкладення міститься найменування поштового відділення, а саме Херсон 28, а також підпис уповноваженої особи. Наведене свідчить, що заявником виконані відповідні процесуальні дії щодо відправлення документів підприємству, а отже судова колегія зазначає, що за наявності сумніву у достовірності доказу на підтвердження направлення на адресу боржника заяви з додатками, суд першої інстанції не позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи витребувати у заявника такі докази.

З огляду на викладене судова колегія вважає, що обставини на які послався господарський суд, як на підставу повернення заяви без розгляду не є такими, що у даному випадку перешкоджають розгляду заяви у порядку передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а відтак оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-106 ГПК України,

колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного Управління ДФС у Херсонській області - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 04.06.2015р. по справі № 923/863/15 - скасувати.

Справу № 923/863/15 направити до господарського суду Херсонської області на стадію прийняття заяви про порушення справи про банкрутство.

Постанова відповідно до вимог ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано14.07.2015р.

Головуючий суддя: Жеков В. І.

Судді: Аленін О.Ю.

Богатир К.В.