РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015Справа №910/11046/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ДОЗОР СЕРВІС»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «ЕМАРІ»
Простягнення 13 896, 34 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Лоєнко К.Ю. - за дов.;

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідача про стягнення з останнього на свою користь заборгованість за надані послуги згідно із Договором №130/09/СО12 від 29.02.2012р. про спостерігання за пожежною сигналізацією та технічне обслуговування пожежної сигналізації на об'єкті в розмірі 8 712, 00 грн. основного боргу, пеню в розмірі 1 595, 89 грн., 3% річних в розмірі 525, 25 грн., інфляційні витрати в розмірі 3 603, 20 грн.

15.06.2015р. Позивач через відділ діловодства суду надав заяву про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути суму основної заборгованості в розмірі 8 712, 00 грн., пеню в розмірі 596, 36 грн., 3% річних в розмірі 497, 20 грн., інфляційні втрати в розмірі 6 659, 93 грн., а всього 16 465, 49 грн. відповідно договору №130/09/СО12 від 29.02.2012р. про спостерігання за пожежною сигналізацією та технічне обслуговування пожежної сигналізації на об'єкті.

Судом заява про збільшення розміру позовних вимог прийнята до розгляду, оскільки дана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема збільшити розмір позовних вимог.

Як визначено в п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 18.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Під збільшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік збільшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціна позову.

Згідно з ч.3 ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач.

Отже, позивач збільшив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 16 465, 49 грн., тому має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, представників не направляв, про поважні причини неявки суд не повідомив, пояснень, витребуваних ухвалою суду від 29.04.2015 р. про порушення провадження у справі не подав. Водночас, ухвала суду від 29.04.2015р. направлена на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців: 04070, м. Київ, вул. Братська, 6, поверх 1. Дана ухвала від 29.04.2015р. була повернута суду поштою з зазначенням: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Тому повернення суду ухвали від 29.04.2015р. з зазначенням: «за закінченням встановленого строку зберігання» з урахуванням конкретних обставин даної справи є належним доказом виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасника судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій, тому спір розглядається за наявними у справі доказами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

За клопотанням Позивача, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, спір у даній справі вирішено у строк у відповідності п. 3 ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29 лютого 2012 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір №130/09/СО12 від 29.02.2012р. про спостерігання за пожежною сигналізацією та технічне обслуговування пожежної сигналізації на об'єкті (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, Позивач доручає, а Відповідач приймає на себе зобов'язання по технічному обслуговуванню системи пожежної сигналізації (СПС) та спостеріганню за пожежною автоматикою, яка підключена до системи передавання тривожних сповіщень (надалі - Радіоблок), та технічному обслуговуванню Радіоблока (надалі - Послуги) на об'єкті Відповідача.

Відповідно до п. 1.2. Договору, послуги надаються Відповідачу на об'єкті: приміщення ресторану, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Братська, 6.

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що Відповідач зобов'язаний прийняти Послуги, зазначені в п. 1.1. Договору та оплатити їх в строки та розмірах, які обумовлені в цьому Договорі.

Як вбачається з Додатку №1 до Договору щомісячна плата за спостерігання за пожежною сигналізацією складає 792, 00 грн.

Відповідно до п. 3.2. Договору, плата за Послуги встановлюється в розмірі суми, приведеної в Додатку №1 цього Договору та перераховується щомісячно на розрахунковий рахунок Позивача не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 3.4. Договору до закінчення поточного місяця Позивач надає Відповідачу два примірника акта здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), який останній зобов'язаний до 10 числа наступного місяця підписати і повернути один примірник підписаного акта Позивачу.

Судом встановлено, що Позивач за умовами Договору виконав покладені на нього, відповідно до умов Договору зобов'язання в повному обсязі і надав Відповідачу для підписання відповідні Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Однак, враховуючи заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог, Відповідачем, в порушення умов Договору, не оплачені послуги, надані Договором на загальну суму в розмірі 8 712, 00 грн.

Акти здачі-прийняття виконаних робіт (наданих послуг), копії яких знаходяться в матеріалах справи підписані обома сторонами спору та прийнятті Відповідачем з зазначенням: «Роботи виконані в повному об'ємі з належною якістю. Сторони претензій одна до одної не мають».

Таким чином, виходячи з зазначеного, послуги надані Позивачем є такими, що надані Відповідачу з виконанням усіх вимог Договору, а отже підлягають оплаті.

Однак, станом на день звернення до суду основна заборгованість Відповідача перед Позивачем в розмірі 8 712, 00 грн. не була сплачена.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

Договір №130/09/СО12 від 29.02.2012р. про спостерігання за пожежною сигналізацією та технічне обслуговування пожежної сигналізації на об'єкті, укладений між Позивачем та Відповідачем за своєю правовою природою є договором про надання послуг та є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися - належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Матеріали справи свідчать, що Відповідачем не виконані зобов'язання за договором в частині сплати боргу за Договором в розмірі 8 712, 00 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент винесення рішення у справі настав.

Факт наявності боргу у Відповідача за Договором №130/09/СО12 від 29.02.2012р. про спостерігання за пожежною сигналізацією та технічне обслуговування пожежної сигналізації на об'єкті в розмірі 8 712, 00 грн. Позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та Відповідачем не спростований, і тому ця сума має бути стягнута з Відповідача.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 5.3. Договору, у разі затримки платежів, передбачених п. п. 3.1., 3.2. Договору, Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу, за кожний прострочений день, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Отже, порушення відповідачем строків оплати, передбачених п. п. 3.1., 3.2. Договору, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Тому, Позивачем також правомірно заявлена вимога про стягнення з Відповідача пені за неналежне виконання зобов'язання, відповідно до договору.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення.

Таким чином, за прострочення терміну платежу з відповідача належить стягнути пеню у сумі 596, 36 грн., відповідно до розрахунку Позивача з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим.

З огляду на наявність прострочення грошового зобов'язання, Позивач також правомірно нарахував Відповідачу борг з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Згідно здійсненого Позивачем розрахунку, з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим, з Відповідача підлягає стягненню 497, 20 грн. 3% річних та 6 659, 93 грн. індексу інфляції.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕМАРІ» (04070, м. Київ, вул. Братська, 6; поверх 1; Код: 38090352) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дозор Сервіс» (03083, м. Київ, пр.-т. Науки, 54-Б, літера А, нежиле приміщення №377; поштова адреса: 04107, м. Київ, вул. Татарська, 2; Код: 33442495) основну заборгованість в розмірі 8 712 (вісім тисяч сімсот дванадцять) грн. 00 коп., пеню в розмірі 596 (п'ятсот дев'яносто шість) грн. 36 коп., 3% річних в розмірі 497 (чотириста дев'яносто сім) грн. 20 коп., індекс інфляції в розмірі 6 659 (шість тисяч шістсот п'ятдесят дев'ять) грн. 93 коп. та судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.07.2015р.

Суддя І.І.Борисенко