РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015Справа №910/13777/15

За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Рідна», м. Київ,

до Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом'янського району м. Києва»

про відшкодування шкоди в розмірі 24 917,00 грн.

Суддя Комарова О.С.

Представники сторін:

від позивача: Сисоєв Є.О. (представник за довіреністю);

від відповідача: Штанько С.О. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 07 липня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

суть спору:

Позивач, Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Рідна», 29.05.2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 795(3260) від 26.05.2015 року до відповідача, Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом'янського району м. Києва», про відшкодування шкоди в розмірі 24 917,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АІ/1607315.

Ухвалою суду від 02.06.2015 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/13777/15 та призначено розгляд справи на 07.07.2015 року.

Через відділ діловодства суду 12.06.2015 року від позивача надійшли додаткові документи, які були долучені судом до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 06.07.2015 року від відповідача надійшов відзив та додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи.

В судовому засіданні 07.07.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення по суті спору. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 березня 2014 року між позивачем (надалі - Страховик) та ОСОБА_1 (далі по тексту - Страхувальник) було укладено договір добровільного страхування автотранспортних засобів № АТ 82/14 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір або Договір добровільного страхування).

Об'єктом Договору добровільного страхування є транспортний засіб "Subaru Forester", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування, на випадок пошкодження внаслідок страхових подій (випадку), зокрема - пошкодження чи знищення внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 06.12.2014 року на вул. Ушинського в м. Києві, а саме: у зв'язку із відсутністю решіток та як наслідок порушенням начальником дільниці Леміщенком С.Д. правил норм та стандартів утримання гідроспоруд КПШЕУ призвело до наїзду автомобіля "Subaru Forester", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, та його пошкодження.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль "Subaru Forester", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було пошкоджено, що підтверджується довідкою, виданою органами МВС України (копія довідки міститься в справі).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 24 917,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 16567 від 19.01.2015 року та видатковим касовим ордером від 19.01.2015 року (копії платіжного доручення та касового ордеру в матеріалах справи). Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 3660 від 19.01.2015 року (копія страхового акту в матеріалах справи).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та /юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 993 Цивільного кодексу України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні приписи містить норма ст. 27 Закону України "Про страхування".

Відповідно до постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 08.04.2015 року у справі № 760/1088/15-п (належним чином засвідчена копія постанови міститься в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення начальником дільниці утримання гідроспоруд КПШЕУ Солом'янського району - Леміщенком С.Д. правил норм і стандартів, що стосувались забезпечення безпеки для дорожнього руху при утриманні гідроспоруд решіток зливоприймачів, а саме відсутність решіток та невідповідність їх виготовлення при встановленні призвело до наїзду транспортного засобу та пошкодження автомобіля "Subaru Forester", державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Леміщенка С.Д. визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - закрито.

Аналізуючи матеріали справи, суд встановив, що вартість матеріального збитку автомобіля "Subaru Forester", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, визначено на підставі Рахунку на оплату № 4 від 19.01.2015 року та становить: 22 836,00 грн. (копія рахунку в матеріалах справи).

Позивачем 09 квітня 2015 року була надіслана вимога відповідачу, якою Приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Рідна» вдруге попереджало відповідача про необхідність звернення до суду у зв'язку із тим, що відповідачем були порушені права позивача шляхом несплати заборгованості відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди (збитків), потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з абзацом 1 пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (із змінами та доповненнями), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою існує безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли шкода є наслідком дії джерела підвищеної небезпеки - незалежно від наявності вини.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено судом, відповідачем у справі надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову та просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність права проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу Товариством з обмеженою відповідальністю «Тандем-Моторс», а відтак висновок даного товариства є недійсним. Також відповідач у своєму відзиві зазначає, що страховий акт №3660 від 19.01.2015 року, складений позивачем на підставі заказ-наряду №2 від 06.01.2015 року ТОВ «Тандем-моторс» не може бути належним доказом у справі у зв'язку з відсутністю у вказаному заказ-наряді ідентифікаційних даних автомобіля "Subaru Forester", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що доводи відповідача про відсутність належної оцінки пошкодженого транспортного засобу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки нормами Закону України "Про страхування" не передбачено обов'язковості проведення суб'єктами оціночної діяльності незалежної професійної оцінки шкоди, завданої транспортному засобу внаслідок ДТП, тобто необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки, а під оціненою шкодою в ньому розуміється передусім шкода, оцінена страховою компанією.

Як встановлено судом, у заказі-наряді №2 від 06.01.2015 року, на підставі якого складено страховий акт, зазначено VIN-код автомобіля, який відповідає "Subaru Forester", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, отже доводи відповідача про неналежність вказаного доказу спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили б про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлені до стягнення кошти, тому доводи, викладені відповідачем у відзиві, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги є доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 1 827,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Солом'янського району м. Києва» (ЄДРЮОФОП 20842474, адреса: 04176, м.Київ, вул.Електриків, будинок 29А), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Рідна» (ЄДРЮОФОП 25201716, адреса: 04053, м.Київ, вул.Артема, будинок 37-41), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 24 917,00 грн. (двадцять чотири тисячі дев'ятсот сімнадцять гривень) та судовий збір -1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 13.07.2015 року.

Суддя О.С. Комарова