УХВАЛА

13.07.2015№ 910/12352/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/12352/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Гарантія», м. Київ,

до Київської міської клінічної лікарні №1, м. Київ,

про стягнення 54 770,40 грн.,

за участю представників:

позивача - Майорової Л.Г. (директор; паспорт серія НС №100419);

Медведської В.В. (довіреність від 12.06.2015 №71-і/в);

відповідача - Асипенко Т.О. (довіреність від 13.01.2015 №79),

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Гарантія» (далі - ПрАТ «СК «Гарантія») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Київської міської клінічної лікарні №1 (далі - Лікарня): 49 730,40 грн. збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди обладнання від 23.11.2000 №7 (далі - Договір) і 5 040 грн. вартості виконаних робіт за договором на виконання робіт від 06.11.2014 №20141218-1, а всього 54 770,40 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2015 порушено провадження у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медичний центр «Гарантія» (далі - Центр) 15.06.2015 подало суду заяву, в якій зазначило, що: позивач припинив свою діяльність шляхом перетворення в Центр; згідно із статутом, затвердженим рішенням установчих зборів учасників від 29.03.2015 та зареєстрованим державним реєстратором 04.06.2015, Центр є правонаступником ПрАТ «СК «Гарантія».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.06.2015 ПрАТ «СК «Гарантія» замінено на його правонаступника - Центр.

Лікарня 13.07.2015 подала суду клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи, мотивоване тим, що:

відповідач вважає наданий позивачем висновок технічної експертизи від 06.11.2014 (далі - Висновок) та акт технічної експертизи від 21.01.2015 №21012015-2 (далі - Акт) неналежними та недопустимими доказами, такими, що складені в порушення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30.12.2004 № 144/5; далі - Інструкція) і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 за №705/3145;

з наданих позивачем Висновку та Акта не вбачається, які методи та/або методика була застосована, а також нормативно-правові акти;

у Договорі та в акті про передачу обладнання взагалі не зазначено комплектності ендохірургічного обладнання, а спеціалістами товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Медсервіс» на власний розсуд зазначена комплектність обладнання; при цьому, нібито під час повернення обладнання потребують ремонту такі комплектуючі як освітлювач ксеоновий «ЗФА-0101» та відеокамера медична «ЗФА-МВТ 2002»; а за Актом заміни потребує Xenon Lamp PE 175 BF та ENDO-VIDEO CAMERA MVT 2002 №00098, тобто різні комплектуючи обладнання.

На вирішення судової експертизи відповідач просить поставити такі питання:

«Яким підприємством і коли виготовлено ендохірургічне обладнання за договором оренди обладнання №7 від 23 листопада 2000 року (за умови наявності маркувальної інформації або відповідних супровідних документів)?»;

«Який термін використання (придатності) ендохірургічного обладнання за договором оренди обладнання №7 від 23 листопада 2000 року з урахуванням вимог Інструкції по експлуатації, інших встановлених нормативно-технічних вимог?»;

«Яка ринкова ціна ендохірургічного обладнання за договором оренди обладнання №7 від 23 листопада 2000 року на момент його отримання, 09 січня 2001 року, та на момент його повернення, 06 листопада 2014 року, з урахування його можливого та фактичного зносу?»;

«Чи були в наявності ендохірургічного обладнання за договором оренди обладнання №7 від 23 листопада 2000 року на момент його отримання, 09 січня 2001 року, такі комплектуючи як освітлювач ксеоновий «ЗФА-0101» та відеокамера медична «ЗФА-МВТ 2002». Якщо так, то який термін їх використання (придатності) та чи є дефекти (пошкодження) цих комплектуючих освітлювач (ксеоновий «ЗФА-0101» та відеокамера медична «ЗФА-МВТ 2002»)? Якщо так, то які та під впливом яких причин (факторів) вони могли виникнути? Чи є ці дефекти наслідком можливого та фактичного зносу при врахуванні вимог Інструкції по експлуатації, інших встановлених нормативно-технічних вимог?»;

«Чи підлягають ремонту та відновленню пошкоджені комплектуючи (ксеоновий «ЗФА- 0101» та відеокамера медична «ЗФА-МВТ 2002») обладнання за договором оренди обладнання №7 від 23 листопада 2000 року?»;

«Яка їх вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу ендохірургічного обладнання за договором оренди обладнання №7 від 23 листопада 2000 року?»;

«Якою є вартість працездатних складових (залишків) ендохірургічного обладнання за договором оренди обладнання №7 від 23 листопада 2000 року?».

Представник відповідача у судовому засіданні 13.07.2015 підтримав вказане клопотання та просив його задовольнити.

Представники позивача заперечили проти задоволення клопотання відповідача про призначення товарознавчої експертизи.

Відповідно до частини першої 41 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання відповідача про призначення у справі судової товарознавчої експертизи виходячи з такого:

відповідач в своєму клопотанні про призначення судової товарознавчої експертизи посилається на те, що Висновок та Акт, надані позивачем, складені в порушення Інструкції та є неналежними доказами у даній справі, проте враховуючи, що вказані документи були складені не на виконання ухвали суду та не в межах розгляду судової справи, Висновок не може вважатися висновком судової експертизи;

предметом даного спору є стягнення з відповідача збитків, понесених позивачем у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором;

з огляду на наведене призначення судової товарознавчої експертизи в даній справі є недоцільним та безпідставним, оскільки питання, які виникають у вирішеннні даного спору, можуть бути досліджені за допомогою зібраних у справі інших доказів та пояснень сторін.

Представники позивачів у судовому засіданні надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Разом з тим, представники сторін подали суду клопотання про продовження строку розгляду справи.

Відповідно до частини першої статті 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, проте частиною третьою вказаної статті передбачено, що у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи.

Частиною третьою статті 77 ГПК України встановлено, що суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі. Судом в розгляді даної справи оголошено перерву до 27.07.2015 о 12 год. 30 хв.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 69, 77, 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання представників сторін про продовження строку розгляду спору.

2. Продовжити строк розгляду спору до 29.07.2015 включно.

Суддя О. Марченко