ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.07.2015 Справа № 905/392/15

Господарський суд Донецької області у складі

головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Сковира Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці «Дружківкатепломережа»

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості в розмірі 21366, 17 грн., з яких сума основного боргу 15254, 66 грн., індекс інфляції - 4787, 36 грн., 3% річних в розмірі 114, 71 грн., пеня-1209, 44 грн.,

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа", звернувся до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, в якому просить суд стягнути з останнього заборгованість в розмірі 21366, 17 грн., з яких сума основного боргу 15254, 66 грн., індекс інфляції - 4787, 36 грн., 3% річних в розмірі 114, 71 грн., пеня- 1209, 44 грн.

Правовою підставою позову представник позивача під час розгляду справи вважає норми статей 11, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України та 193, 265, 232, 343 Господарського кодексу України, Закон України " Про теплопостачання", Правила з надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постанової КМУ від 21.07.2005 р. №630.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем порушені умови договору про постачання теплової енергії від 27 листопада 2006 року № 617 в частині своєчасності та повної оплати одержаної теплової енергії за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року. Внаслідок чого, основна сума заборгованості відповідача за надані послуги з теплопостачання становить 15254, 66 грн.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховані відповідачу за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з жовтня 2014року по квітень 2015 року інфляційні витрати у розмірі 4787, 36 грн., 3% річних у розмірі 114, 71 грн., пеню - 1209, 44 грн.

Відповідно до пункту 7.2.3 договору позивачем нарахована пеня за період з листопада 2014 року по травень 2015 року у розмірі 1209,44 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений. Через канцелрію суду надав заву, в якій зазначив. що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Заяв про розгляд справи у його відсутності та заперечень на заявлений позов не надійшло.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Суд, вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, -

ВСТАНОВИВ:

Договором постачання теплової енергії № 617, укладеним 27 листопада 2006 року між ВО "Дружківкатепломережа" обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі по тексту -договір) визначено, що енергопостачальна організація (позивач) бере на себе зобов'язання постачати Споживачу (відповідач) теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується сплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами у терміни передбачені цим договором. (п.1 договору)

Сторонами під час підписання договору узгоджено всі його істотні умови. Зокрема, у розділі першому договору сторонами визначено та погоджено предмет цього договору, у розділі другому - умови і порядок постачання теплової енергії, у розділах третьому-четвертому - права та обов'язки сторін, у розділі шостому - порядок розрахунків, у розділі сьомому - відповідальність сторін, а у розділі десятому - строк дії договору.

Договір підписано обома сторонами, доказів відмови від договору до матеріалів справи не надано, у зв'язку з чим, за висновками суду вказаний договір є чинним.

Факт постачання теплової енергії підтверджується наявним в матеріалах справи актом включення опалення, який підписаний без зауважень (а.с. 14).

Таким чином, зобов'язання, викладені в договорі від 27 листопада 2006 року № 617 позивачем виконувались належним чином.

Згідно із пунктом 6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до тарифів.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (пункт 6.2 договору).

Пунктом 6.3 договору встановлено, що Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Теплопостачальній організації вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Додатком до Договору №1 визначено обсяги постачання теплової енергії споживачу ФОП ОСОБА_1 (а.с.7).

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивачем складено рахунки заборгованості відповідача від 27.10.2014 року на суму 274,34 грн; від 11.11.2014 року на суму 1547,87 грн; від 12.12.2014 року на суму 2428,81 грн; від 14.01.2015 року на суму 2691,68грн; від 06.02.2015 року на суму 2476, 82 грн; від 17.03.2015 року на суму 2863,47 грн; від 20.04.2015 року на суму 429,23 грн. (а.с.15,17-22).

Як вбачається з матеріалів справи, вказані розрахунки були направлені поштою на адресу відповідача.

Відповідно до пункту 6.5 договору Споживачі, що не мають приладів обліку сплачують за спожиту теплоенергію згідно з договірними навантаженнями.

Згідно із пунктом 6.6 договору Споживач виконує звірку розрахунків за спожиту теплову енергію з підписанням акту звірки щомісяця.

Вищевказані акти підписані та скріплені печаткою підприємства та направлено засобами поштового зв'язку відповідачу, зауважень на даний акт від останнього не надходило.

Отже, відповідно до пункту 18 "Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затвердженими Постановою Кабінетів Міністрів України від 21.07.2005 №630, встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і у пункті 23 Правил, положення якого носять юридично обов'язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги щодо стягнення основної суми боргу в розмірі 15 254,66 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача суми пені в розмірі 1209,44 грн., 3% річних в розмірі 114 71 грн., інфляційних витрат в розмірі 4787,36 грн., необхідно зазначити наступне.

Пунктом 5.6 договору встановлено, що за весь період несвоєчасної сплати за теплову енергію споживачу нараховується пеня в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 100% загальної суми.

Згідно із частиною 3 статті 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій " за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши арифметичний розрахунок пені, суд визнає його вірним, сума 1209,44 грн. підлягає задоволенню за рахунком позивача.

Договором визначено, що за прострочення сплати теплової енергії споживач за вимогою постачальника зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь термін прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

На підставі вищевказаного договору, позивачем надані розрахунки 3% річних у сумі 114,71 грн. та інфляційні нарахування у сумі 4787,36 грн. (а.с.11-12).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком суду розмір 3% річних та індексу інфляції більший ніж заявлений позивачем, однак суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому вимоги позивача про стягнення 3% річних у сумі 114,71 грн та індексу інфляції в сумі 4787,36 грн. підлягають задоволенню за його розрахунком.

Згідно із рекомендаціями Верховного Суду України № 62-97р від 03.04.1997 щодо порядку нарахування індексів інфляції при розгляді судових справ індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць. Для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів виконання у повному обсязі зобов'язань зі сплати послуг з постачання теплової енергії за договором від 27 листопада 2006 року № 617 та оплати суми боргу в розмірі 21 366,17 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, про стягнення заборгованість в розмірі 21366,17 грн., з яких сума основного боргу 15254, 66 грн., індекс інфляції - 4787, 36 грн., 3% річних в розмірі 114, 71 грн., пеня- 1209, 44 грн. - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84200, АДРЕСА_1) на обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" суму основного боргу в розмірі 15 254,66 (п'ятнадцять тисяч двісті п'ядесят чотири тисячі) грн. 66 коп. за наступними реквізитами: структурний підрозділ «Єдиний розрахунковий центр» ОКП «Донецьктеплокомуненерго» на р/р 4621 в КФ Приватбанк м. Краматорськ, МФО 335548, ОКПО 26221744 та на користь ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" на р/р 3780 в КФ Приватбанк м. Краматорськ, МФО 335548, - заборгованість з урахуванням 3% річних в розмірі 114 (сто чотирнадцять) грн. 71 коп., заборгованість з урахуванням індексу інфляції - 4787( чотири тисячі сімсот вісімдесят сім) грн. 36 коп., заборгованість з урахуванням пені - 1209 (одна тисяча двісті дев'ять) грн. 44 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (84200, АДРЕСА_1) на користь ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в особі виробничої одиниці "Дружківкатепломережа" на р/р 3780 в КФ Приватбанк м. Краматорськ, МФО 335548, витрати зі сплати судового збору в сумі 1 827 (одна вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява