УХВАЛА

14.07.2015Справа № 9/38

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько -

американське підприємство "Леонко - арт"

Про видачу наказу (дублікату) та видачу ухвали про поновлення строків на

пред'явлення наказу до виконання

У справі № 9/38

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько -

американське підприємство "Леонко - арт"

До Київської митниці

Про здійснення митного оформлення

Суддя Головатюк Л. Д.

Представники сторін:

Від позивача Єфремов В. В. (дов. № б/н від 09.07.2015)

(заявника): Дербеньова С. В. (дов. № б/н від 09.07.2015)

Козлов Л. директор

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997 (резолютивна частина якого ухвалою Арбітражного суду міста Києва від 17.03.1997 була викладена в наведеній нижче редакції) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько - американське підприємство "Леонко - арт" до Київської митниці про здійснення митного оформлення автомобіля "Хундай - Соната" позовні вимоги задоволено. Зобов'язано Київську митницю в строк по 01.04.1997 здійснити митне оформлення автомобіля "Хундай - Соната", двигун № 082512, кузов КМНСF34ТХSU220190, що є іноземною інвестицією, без сплати мита, податку на додану вартість, акцизного збору, що нараховується з митної вартості імпортованих товарів.

15.06.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько - американське підприємство "Леонко - арт" надійшла заява б/н від 15.06.2015 (вх. № 06-29.1/10000/15 від 15.06.2015), відповідно до якої заявник просить суд видати йому на руки наказ суду (дублікат) по справі № 9/38 та ухвалу про поновлення строків для пред'явлення наказу до виконання.

Резолюцією Заступника Голови Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 заяву б/н від 15.06.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько - американське підприємство "Леонко - арт" передано для розгляду судді Головатюку Л. Д.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько - американське підприємство "Леонко - арт" про видачу наказу (дублікату) та ухвали про поновлення строку пред'явлення наказу до виконання від 15.06.2015 призначено на 14.07.2015.

14.07.2015 через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва заявником подано пояснення у справі № 9/38 та клопотання у справі № 9/38.

В судове засідання 14.07.2015 представники заявника з'явилися та надали суду усні пояснення по суті заяви, в яких подану заяву підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду від 24.06.2015 не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до норм ст. 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви. За результатами розгляду заяви виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві і боржнику.

Справа Арбітражного суду міста Києва № 9/38 була знищена в зв'язку зі збігом терміну її зберігання. При цьому, журнали реєстрації виконавчих проваджень, переданих державним виконавцям Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції м. Києва з 1999 по 2011 роки, також знищені за закінченням терміну зберігання, як і документи Київської митниці за 1997, 1998, 1999 роки.

Згідно тверджень заявника наказ виданий на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997 йому не надсилався, а був переданий судом для виконання судовому виконавцю.

З огляду на вказане заявником до матеріалів заяви б/н від 15.06.2015 (вх. № 06-29.1/10000/15 від 15.06.2015) з об'єктивних причин не надано копію/оригінал наказу виданого на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997.

Водночас, із матеріалів наданих заявником суду для розгляду заяви про поновлення строку для пред'явлення судового наказу до виконання вбачається, що Наказ виданий на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997 був пред'явлений до виконання судовому виконавцю, що опосередковано підтверджується належним чином завіреними копіями листів № 18 від 03.04.1997 та вих. № 9/38 від 07.04.1997 (03-2/117) та положеннями діючого на той час законодавства.

Так, відповідно до ст. 115 Арбітражного процесуального кодексу України (в редакції від 06.03.1996, яка була чинна на момент винесення рішення у даній справі) рішення, ухвала, постанова арбітражного суду набирають законної сили негайно після їх прийняття і підлягають обов'язковому виконанню підприємствами, організаціями, посадовими особами.

Статтею 116 Арбітражного процесуального кодексу України визначено, що виконання рішення арбітражного суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ надсилається одночасно з рішенням.

Накази про стягнення грошових сум видаються стягувачеві або надсилаються йому рекомендованим чи цінним листом, а про стягнення сум у доход бюджету - місцевим органам податкової служби і виконуються у встановленому порядку через установи банку. Решта наказів виконується судовими виконавцями.

У разі повного або часткового задоволення первісного і зустрічного позовів накази про стягнення грошових сум видаються окремо по кожному позову.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону Української PCP "Про судоустрій України" (в редакції від 20.04.1994, яка діяла на момент ухвалення рішення Арбітражним судом міста Києва від 28.02.1997 у справі №9/38) судові виконавці перебувають при районних (міських) судах і призначаються Міністром юстиції Республіки Крим, начальниками управлінь юстиції обласних, Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій за поданням голови районного (міського) суду.

Згідно ст. 65 Закону Української PCP "Про судоустрій України" на судових виконавців покладається виконання рішень, ухвал і постанов по цивільних справах, виконання вироків, ухвал і постанов по кримінальних справах у частині майнових стягнень, а також інших рішень і постанов у передбачених законом випадках.

Разом з тим, здійснення виконавчих дій до прийняття Закону України "Про державну виконавчу службу" та Закону України "Про виконавче провадження" здійснювалось на підставі ст.ст. 115 - 122 Арбітражного процесуального кодексу України та Інструкції про виконавче провадження, затвердженої наказом Міністерства юстиції СРСР від 15.11.1985 №22 (далі у тексті - Інструкція №22).

Відповідно до п. 7) ст. 1 Інструкції №22 за правилами, викладеними в даній Інструкції, підлягають виконанню рішення органів арбітражу в передбачених законом випадках.

Статтями 2 та 3 Інструкції №22 визначено, що виконання перелічених у cт. 1 актів проводиться судовими виконавцями, які перебувають при районних (міських) народних судах.

Керівництво діяльністю судових виконавців покладається на голів районних (міських) народних судів і народних суддів.

Згідно ст. 8 Інструкції №22 виконання рішення проводиться судовим виконавцем за місцем проживання, або за місцем роботи боржника, або за місцем знаходження його майна в межах міста або району, обслуговується районним (міським) народним судом, при якому перебуває судовий виконавець. Якщо боржником є юридична особа, то виконання провадиться за місцем знаходження його органу або майна.

У відповідності до ст. 22 Інструкції 22, судовий виконавець приступає до виконавчих дій на підставі виконавчого документа, виданого в порядку, встановленому ЦПК союзної республіки.

Проведення виконавчих дій без виконавчого документа не допускається, за винятком повторної перевірки актів про відсутність майна у боржника і випадку, передбаченого статтею 146 цієї Інструкції.

До виконавчих документів, визначених ст. 23 Інструкції №22, належать накази органів арбітражу, що видаються в передбачених законом випадках на підставі рішень арбітражу і рішень третейських судів по спорах між державними установами, підприємствами, кооперативними та громадськими організаціями.

Разом з тим, згідно ст. 238 Інструкції №22 судовому виконавцю канцелярією суду передаються лише ті виконавчі документи, за якими має бути здійснене примусове виконання або здійснюватися контроль за виконанням на території району (міста), що обслуговується даними судом.

Виконавчі документи, за якими виконання повинно бути вироблено на території суду іншого району (міста), направляються до відповідного суду безпосередньо канцелярією районного (міського) народного суду.

Вищезазначеними нормами законодавства України, що діяли на момент ухвалення рішення Арбітражним судом міста Києва у даній справі, визначено алгоритм дій при видачі та пред'явленню до виконання наказу арбітражного суду.

Таким чином, рішення Арбітражного суду міста Києва від 28.02.1997 у справі №9/38 та виданий на підставі вказаного рішення наказ, надсилався судовому виконавцю, тобто був пред'явлений до виконання, та на руки позивачу не видавався.

Згідно тверджень керівника заявника - Козлова Леона наданих в судовому засіданні, оскільки він постійно проживає на території США, йому як керівнику заявника не було відомо про невиконання наказу виданого на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997, до того моменту поки в червні 2015 року він не приїхав в Україну на урядове запрошення інвесторів.

Відповідні твердження керівника заявника опосередковано підтверджуються статутом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько - американське підприємство "Леонко - арт", в п. 1.2.3. якого зазначено, що учасником товариства є, зокрема, корпорація "Леонко ІНК", що розташована за адресою: США, 11235, м. Нью - Йорк, Бруклін, Хаббард Стріт, 2514, в особі діючого на підставі статута Президента Леоніда Козлова.

Згідно відповіді Київської митниці ДФС України від 13.07.2015 митне оформлення автомобіля "Хундай - Соната", двигун № 082512, кузов КМНСF34ТХSU220190 в базі даних електронних копій митних декларацій Київської митниці ДФС відсутнє.

Вказане дає підстави суду для висновків, що наказ виданий на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997 був пред'явлений до виконання, виконаний не був, проте був знищений та, що, на сьогоднішній день, строк пред'явлення його до виконання сплив.

За викладених обставин на підставі доказів наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що заявником наведено обґрунтовані підстави пропуску строку пред'явлення наказу виданого на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997 до виконання, представлено суду докази об'єктивної неможливості виконати вищевказаний наказ у встановлений у ньому строк, отже суд визнає зазначені заявником причини пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання поважними та поновлює строк для пред'явлення наказу виданого на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997 до виконання.

Як встановлено судом з 1997 року по 2014 рік Київська митниця (Київська регіональна митниця) була в декілька етапів реорганізована в Київську міську митницю ДФС. Так, відповідно до Указу Президента України від 18 березня 2013 року № 141/2013 "Про Міністерство доходів і зборів України" та постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 229 "Про утворення територіальних органів Міністерства доходів і зборів" та Положення про Київську міжрегіональну митницю Міністерства доходів та зборів України від 17 квітня 2013 року № 70 було створено Київську міжрегіональну митницю Міндоходів як територіальний орган Міністерства доходів і зборів України та реорганізовано Київську регіональну митницю Державної митної служби України шляхом приєднання до Київської міжрегіональної митниці Міндоходів. Правонаступником Київської регіональної митниці визнано Київську міжрегіональну митницю Міндоходів.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України "Про утворення територіальних органів Державної фіскальної служби та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" від 6 серпня 2014 року N 311 Кабінетом Міністрів України було постановлено утворити Київську міську митницю ДФС, як юридичну особу публічного права територіальних органів Державної фіскальної служби та реорганізовано Київську міжрегіональну митницю Міндоходів шляхом приєднання до Київської міської митниці ДФС.

Правонаступником Київської міжрегіональної митниці Міндоходів визначено Київську міську митницю ДФС.

Згідно Положення про Київську міську митницю ДФС, затвердженого Наказом ДФС України від 20.08.2014 № 54 Київська міська митниця Державної фіскальної служби України є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується Державній фіскальній службі України, є юридичною особою, має печатку із зображенням Державного Герба України, коду ЄДРПОУ і свого найменування.

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

У відповідності до п. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

У п. 1.4. постанови Пленуми Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції"від 26.12.2011р. №18 зазначено, що статтею 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні цієї норми ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом тих чи інших обставин.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про необхідність здійснення заміни сторони судового процесу Київської митниці її правонаступником Київською міською митницею ДФС (03680, м. Київ, бул. Івана Лепсе, буд. 8 - а; ідентифікаційний код 39422888).

Керуючись ст. 25, ст. 86, ст. 119 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько - американське підприємство "Леонко - арт" про поновлення строку для пред'явлення судового наказу до виконання б/н від 15.06.2015 задовольнити.

2. Відновити пропущений строк для пред'явлення наказу Арбітражного суду міста Києва виданого на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997 про зобов'язання Київської митниці в строк по 01.04.1997 здійснити митне оформлення автомобіля "Хундай - Соната", двигун № 082512, кузов КМНСF34ТХSU220190, що є іноземною інвестицією, без сплати мита, податку на добавлену вартість, акцизного збору.

3. Строк пред'явлення наказу до виконання до 14.07.2016.

4. Замінити сторону судового процесу у справі № 9/38, а саме відповідача - Київську митницю на її правонаступника - Київську міську митницю ДФС (03680, м. Київ, бул. Івана Лепсе, буд. 8 - а; ідентифікаційний код 39422888).

5. Дана ухвала є невід'ємною частиною Наказу виданого на виконання рішення Арбітражного суду міста Києва у справі № 9/38 від 28.02.1997.

6. Дану ухвалу може бути оскаржено в порядку передбаченому ГПК України.

Суддя Л. Д. Головатюк