ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р.Справа № 911/5681/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк", м. Київ,
до 1. приватного підприємства "Комбіагроіндастрі", смт. Бабаї Харківського району Харківської області, 2. приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Леінарт Трейдінг Лімітед" (Leinart Trading Limited), Лондон Великобританія,
про стягнення 727572602,64 грн.
за участю представників:

позивача - Павловський О.М. (за довіреністю, в режимі відеоконференції),

1-відповідача - не з'явився, 2-відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк", м. Київ, звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів, 1. приватного підприємства "Комбіагроіндастрі", 2. приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Леінарт Трейдінг Лімітед" (Leinart Trading Limited), в якій просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за простими векселями: серія АА№ 22635281 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635282 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635283 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635284 від 08.08.2013 року; серія АА № 22635285 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635286 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635287 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635288 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635289 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635290 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635291 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635292 від 08.08.2013 року; серія АА№ 22635293 від 08.08.2013 року; серія АА № 22635294 від 08.08.2013 року; серія АА № 22635295 від 08.08.2013 року; серія АА № 2700673 від 08.08.2013 року; серія АА№ 2700674 від 08.08.2013 року; серія АА№ 2700675 від 08.08.2013 року; серія АА№ 2700676 від 08.08.2013 року; серія АА№ 2700677 від 08.08.2013 року; серія АА№ 2700678 від 08.08.2013 року; серія АА№ 2700679 від 08.08.2013 року; серія АА№ 2700680 від 08.08.2013 року; серія АА№ 2700681 від 08.08.2013 року; серія АА№ 2700682 від 08.08.2013 року; серія АА № 2700683 від 08.08.2013 року, в загальному розмірі 727572602,64 грн. (сімсот двадцять сім мільйонів п'ятсот сімдесят дві тисячі шістсот дві гривні шістдесят чотири копійки), яка складається із заборгованості за векселями в розмірі 650000000,00 грн. (шістсот п'ятдесят мільйонів гривень) та процентів в розмірі 77572602,64 грн. (сімдесят сім мільйонів п'ятсот сімдесят дві тисячі шістсот дві гривні шістдесят чотири копійки). Позивач просить стягнути судовий збір та покласти судові витрати на відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачами порушені умови договору врахування простих векселів № В-090813/15 від 09.08.2013р.

Ухвалою суду від 14.01.2015р. порушено провадження у даній справі, даною ухвалою суду відповідно до вимог Конвенції "Про вручення за кордоном судових та позасудових документів по цивільним та комерційним справам" від 15.11.1965 року, справу призначено до розгляду на 11 червня 2015р. о 10:00 год.

Ухвалою від 11.06.2015р. розгляд справи був відкладений на 07.07.2015р. о 12:30 год. у зв'язку з неявкою сторін та необхідністю уточнення адреси 2-відповідача згідно відповіді Royal Courts of Justice Group Queen's Bench Division на судове доручення.

Ухвалою суду від 02.07.2015р. задоволено клопотання ПАТ "Брокбізнесбанк" про його участь у судовому засіданні 07 липня 2015р. в режимі відеоконференції, проведення якої доручено господарському суду м. Києва.

Представник позивача приймає участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

1-відповідач у призначене судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений ухвалою суду, яка направлялась за місцезнаходженням 1-відповідача, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак поштове відправлення повернуто поштою за закінченням терміну зберігання.

2-відповідачу ухвала про порушення провадження у справі направлялась у відповідності з вимогами Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, підписаної в Гаазі 15 листопада 1965 р.

На адресу суду надійшла відповідь Royal Courts of Justice Group Queen's Bench Division, з якої вбачається про необхідність уточнення адреси Leinart Trading Limited, у зв'язку з чим судове доручення не виконано.

Від позивача через канцелярію суду надійшла заява, в якій зазначено, що рішенням господарського суду Чернівецької області від 25.05.2015р. у справі № 926/41/15 встановлений факт ліквідації підприємства 2-відповідача та просить врахувати це при розгляді даної справи.

Суд зазначає, що судом вжито усіх належних та допустимих заходів для повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи, однак відповідачі не отримали ухвалу суду з незалежних від суду причин.

За таких обставин суд вважає відповідачів такими, що належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідачів за наявними у справі матеріалами.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

09.08.2013 року між АТ "Брокбізнесбанк" (позивач, банк) та приватною компанією з обмеженою відповідальністю "Леінарт Трейдінг Лімітед" (2-відповідач, векселедержатель) було укладено договір № В-090813/15 врахування простих векселів (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов'язався прийняти та оплатити прості векселі, а 2-відповідач зобов'язався передати прості векселі.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що загальна номінальна вартість простих векселів, що враховуються, становить 650 000 000,00 (шістсот п'ятдесят мільйонів) гривень та 12% (дванадцять відсотків) річних. Відповідно до пункту 1.3 Договору вартість врахування простих векселів становить 650 000 000,00 (шістсот п'ятдесят мільйонів) гривень.

Згідно пункту 2.1. Договору передача простих векселів здійснюється 2-відповідачем протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання цього Договору. Векселі передаються шляхом здійснення 2-відповідачем на зворотній частині простих векселів індосаменту на ім'я позивача та фізичної передачі їх позивачу. Передача векселів оформлюється Актом приймання-передачі простих векселів.

Згідно пункту 2.2. Договору право власності на прості векселі переходить до позивача з моменту підписання Акту приймання-передачі простих векселів.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" індосамент - передавальний напис на ордерному цінному папері, що посвідчує перехід прав на цінний папір та прав за цінним папером до іншої особи в установленому законодавством порядку.

Відповідно до пункту 4 статті 4 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" право власності на ордерний цінний папір переходить іншій особі шляхом вчинення на ордерному цінному папері передавального запису (індосаменту). Індосамент може бути бланковим - без зазначення особи, стосовно якої повинні бути виконані зобов'язання, або ордерним - із зазначенням такої особи.

2-відповідач на зворотній частині простих векселів здійснив індосамент на ім'я позивача тобто передав позивачу прості векселі згідно Додатку №1 до Договору, що підтверджується актом приймання-передачі простих векселів - Додатком № 2 до Договору, отже, до позивача перейшло право власності на прості векселі.

Відповідно до статті 194 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов'язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа іншим особам.

Згідно частини 1 статті 195 ЦК України групами цінних паперів, які можуть знаходитись в цивільному обороті на території України, є пайові, боргові, товаророзпорядчі, похідні, а також інші групи цінних паперів, передбачені в законі.

Пунктом 2 частини 5 статті 3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що борговими цінними паперами є цінні папери, що посвідчують відносини позики і передбачають зобов'язання емітента сплатити у визначений строк кошти відповідно до зобов'язання. До боргових цінних паперів відносяться, зокрема і векселі.

Згідно частини 1 статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" вексель це цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов'язань та стягнення за векселями визначаються Законом України "Про цінні папери та фондовий ринок".

Закон України "Про обіг векселів в Україні» визначає особливості обігу векселів в Україні, який полягає у видачі переказних та простих векселів, здійсненні операцій з векселями та виконанні вексельних зобов'язань у господарській діяльності, відповідно до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі, з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та відповідно до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів.

Згідно ст. 1 даного Закону, законодавство України про обіг векселів складається із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, та із Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі", Закону України "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 року про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів", цього Закону та інших прийнятих згідно з ними актів законодавства України.

Вексельні правочини, в першу чергу, регулюються нормами спеціального вексельного законодавства, а також загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов'язання (статті 202-211,215-236, 509-609 ЦК України).

Відповідно до статті 75 Уніфікованого закону простий вексель містить: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Частиною 2 статті 76 Уніфікованого закону зазначено, що простий вексель, строк платежу в якому не зазначено, вважається таким, що підлягає оплаті за пред'явленням.

Згідно статті 77 Уніфікованого закону, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів.

Відповідно до ст. 4 вищевказаного Закону видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, фінансових векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів.

01.08.2014 року позивачем був підписаний Акт № А-010814/05 пред'явлення векселів до платежу, за яким позивач пред'явив приватному підприємству "Комбіагроіндастрі" (1-відповідач) до оплати 26 (двадцять шість) простих векселів на суму 25 000 000,00 грн. кожний, за сплатою 12% річних, за якими ПП "Комбіагроіндастрі" є векселедавцем, зі строком платежу - за пред'явленням, дата видачі 08.08.2013р., м. Сімферополь.

Позивачем пред'явлено 1-відповідачу до оплати наступні векселі :

серії АА № 22635281 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635282 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635283 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635284 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635285 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635286 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635287 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635288 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635289 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635290 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635291 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635292 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635293 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635294 від 08.08.2013 року; серії АА № 22635295 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700673 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700674 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700675 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700676 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700677 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700678 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700679 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700680 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700681 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700682 від 08.08.2013 року; серії АА № 2700683 від 08.08.2013 року.

Відповідно до пункту 2 Акту пред'явлення платіж за векселями 1-відповідач повинен був здійснити 06.08.2014 року в загальній сумі 727 572 602,64 грн., яка складається із заборгованості за векселями в розмірі 650 000 000,00 грн. та процентів за період з 08.08.2013 року по 05.08.2014 року включно в розмірі 77 572 602,64 грн.

Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України (постанова Правління НБУ від 16.12.2002р. № 258) встановлює, що врахування векселя - це придбання банком векселя до настання строку платежу за ним у векселедержателя за грошові кошти з дисконтом.

В той же час, п. 6.4. Положення про порядок формування та використання резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банків, що за кредитними операціями у вигляді врахування векселів кошти надаються одній особі, а погашення заборгованості здійснюється іншою.

Векселі було складено 08.08.2013 року, позивач є законним держателем простих векселів.

Згідно статті 34 Уніфікованого закону переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.

Акт пред'явлення було направлено 1-відповідачу 01.08.2014 року, що підтверджується експрес-накладною 59 0000 6838 9295 перевізника "Нова пошта".

Таким чином, позивач дотримався строків пред'явлення векселів до платежу, як це передбачено Уніфікованим законом.

Статтею 43 Уніфікованого закону передбачено, що держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб при настанні строку платежу, якщо платіж не був здійснений.

Згідно статті 44 Уніфікованого закону відмова в акцепті або у платежі повинна бути підтверджена засвідченим автентичним документом (протест у неакцепті або у неплатежі).

Протест в неакцепті повинен бути здійснений протягом строку, визначеного для пред'явлення для акцепту. Якщо у випадку, передбаченому у першому абзаці статті 24, перше пред'явлення мало місце в останній день строку, то протест ще може бути здійснений наступного дня.

Протест у неплатежі за переказним векселем, який підлягає оплаті на визначену дату або у визначений строк від дати складання чи від пред'явлення, повинен бути здійснений в один із двох робочих днів, які настають за в днем, у який вексель підлягає оплаті. Якщо йдеться про вексель зі строком платежу за пред'явленням, то протест повинен бути здійснений у порядку для здійснення протесту у неакцепті, вказаному у попередньому абзаці.

1-відповідачем не був здійснений розрахунок по пред'явленим векселям, у зв'язку з чим за Актом пред'явлення векселів до платежу, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Л.В. 08.08.2014 року по всім векселям, які зазначені в Акті пред'явлення векселів до платежу, були складені протести про неоплату векселів.

В частині 1 статті 47 Уніфікованого закону передбачено, що всі трасанти, акцептанти, індосанти і особи, які забезпечують авалем платіж за переказним векселем, є солідарно зобов'язаними перед держателем.

Статтею 5 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" визначено, що особа, яка розмістила (видала) ордерний цінний папір, та індосанти за ним відповідають перед його законним володільцем солідарно, якщо інше не встановлено законом. У разі задоволення вимоги законного володільця ордерного цінного паперу про виконання посвідченого цим папером І зобов'язання однією або кількома особами з числа тих, хто має такі зобов'язання, особи, що індосували цінний папір, набувають право зворотної вимоги (регресу) щодо інших осіб, які мають зобов'язання за цінним папером.

Відмова від виконання зобов'язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов'язання або на його недійсність не допускається.

Статтею 70 Уніфікованого закону передбачено, позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

Позовні вимоги держателя до індосантів і до трасанта погашаються після закінчення одного року від дати протесту, здійсненого у встановлений строк, або від дати настання строку платежу, якщо є застереження "обіг без витрат".

Позовні вимоги індосантів один до одного і до трасанта погашаються із закінченням шести місяців, які відраховуються з дня, коли індосант акцептував вексель і здійснив платіж за ним, або з дня, коли до нього був пред'явлений позов.

На день подачі позову до суду зобов'язання сплатити суму в загальному розмірі 727 572 602,64 грн. приватним підприємством "Комбіагроіндастрі" та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "ЛЕІНАРТ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД" виконано не було.

Відповідно до статті 198 ЦК України особа, яка розмістила (видала) ордерний цінний папір, та індосанти за ним відповідають перед його законним володільцем солідарно, якщо інше не встановлено законом. У разі задоволення вимоги законного володільця ордерного цінного паперу про виконання посвідченого цим папером зобов'язання однією або кількома особами з числа тих, хто зобов'язався за цінним папером, вони набувають право зворотної вимоги (регресу) щодо інших осіб, які зобов'язалися за цінним папером.

Відповідно до Постанови Пленум Верховного Суду України від 08.06.2007, № 5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів" вексельні правочини (зокрема, щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов'язання (статті 202 - 211, 215 - 236, 509 - 609 Цивільного кодексу України (далі - ЦК)). Тому за відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми ЦК з урахуванням їх особливостей.

Пунктом 17 вищезазначеної постанови передбачено, що відповідно до статей 43, 77 Уніфікованого закону держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб при настанні строку платежу, якщо останній не був здійснений, а також до настання строку платежу за таких умов: якщо мала місце повна або часткова відмова здійснити акцепт.

Відповідно до статті 198 ЦК України особа, яка розмістила (видала) ордерний цінний папір, та індосанти за ним відповідають перед його законним володільцем солідарно, якщо інше не встановлено законом. У разі задоволення вимоги законного володільця ордерного цінного паперу про виконання посвідченого цим папером зобов'язання однією або кількома особами з числа тих, хто зобов'язався за цінним папером, вони набувають право зворотної вимоги (регресу) щодо інших осіб, які зобов'язалися за цінним папером.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (стаття 543 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем до матеріалів справи додана копія рішення господарського суду Чернівецької області від 25.05.2015р. у справі № 926/41/15 за позовом ПАТ "Брокбізнесбанк" до 1.ТОВ "Чернівці-СПБТ", 2. приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Леінарт Трейдінг Лімітед" про солідарне стягнення заборгованості за договором врахування простих векселів від 09.08.2013р.

В рішенні суду зазначено, що 07.05.2015 року на адресу суду надійшов лист від компетентного органу Великобританії щодо теперішнього стану відповідача 2 - приватної компанії з обмеженою відповідальністю LEINART TRADING LIMITED, в якому, зокрема, зазначається, що вищезазначена компанія з 17.06.2014 року є ліквідованою, у зв'язку з чим вказаним рішенням суду провадження у справі щодо вказаного підприємства було припинено.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Частиною 2 ст.104 ЦК України передбачено, що юридична особа є такою, що припинилась, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 609 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо припинено діяльність суб'єкта господарювання, який був однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускається правонаступництва.

Отже, враховуючи, що рішенням суду, яке набрало законної сили встановлений факт припинення юридичної особи - підприємства 2-відповідача, суд дійшов висновку, що провадження у справі відносно приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ЛЕІНАРТ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД" в частині солідарного стягнення з неї боргу в сумі в розмірі 77572602,64 грн. підлягає припиненню.

Судом встановлено, що 1-відповідач дійсно порушив свої зобов'язання по оплаті простих векселів, а відтак позовні вимоги до нього є правомірними.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з 1-відповідача - ПП "Комбіагроіндастрі" суми заборгованості за векселями та заборгованості за процентами.

Позивачем разом з позовною заявою подано клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все майно і грошові кошти в межах суми заявлених вимог, які знаходяться на рахунках ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "КОМБІАГРОІНДАСТРІ" та ПРИВАТНОЇ КОМПАНІЇ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛЕІНАРТ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД".

Суд зазначає, що клопотання про вжиття заходів забезпечення позову відносно 2-відповідача не розглядається судом у зв'язку з припиненням провадження у справі відносно нього.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст.67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд приймає до уваги те, що сума, заявлена позивачем до стягнення, є значною, відповідач не приймає заходів щодо погашення заборгованості, з матеріалів справи вбачається, що останнім часом 1-відповідач здійснив перереєстрацію місця свого знаходження.

Суд вважає, що вказані факти можуть свідчити про те, що 1-відповідач уникає виконання своїх зобов'язань.

Суд вважає, що є очевидна небезпека заподіянню шкоди правам та інтересам позивача, захист цих прав може стати неможливим без прийняття відповідних заходів забезпечення, та для відновлення прав позивача необхідні будуть значні зусилля та витрати.

Наведене дає суду пiдстави стверджувати про необхiднiсть вжиття заходiв забезпечення позову, оскiльки у вiдповiдача є реальна можливiсть своїми дiями ускладнити в майбутньому виконання рiшення суду, що свiдчить про ймовiрнiсть порушення майнових iнтepeciв позивача у разi задоволення господарським судом позову.

Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про те, що для забезпечення майнових iнтepeciв позивача по справi та з урахуванням ймовiрностi утруднення у майбутньому виконання рiшення суду, необхiдно вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу, в межах суми позову, оскiльки застосування таких заходiв до виконання рішення суду спiввiдноситься з обставинами справи, поданими доказами, враховує вимоги чинного законодавства вiдносно розумностi та адекватності заходiв до забезпечення позову конкретним обставинам справи.

Суд також зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти, заявляючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно 1-відповідача, позивачем не доведена відсутність або недостатність грошових коштів у відповідача, у зв'язку з чим суд відмовляє в клопотанні в частині вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно 1-відповідача.

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на 1-відповідача.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 49, п.6 ч.1 ст.80, статями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "Комбіагроіндастрі" (62403, Харківська область, Харківський район, смт. Бабаї, провул. Шевченка, буд. 14, кв. 1, код 33713255) на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, пр-т Перемоги, 41, код 1935700,00 грн. заборгованості за векселями, 77572602,64 грн. заборгованості по процентам.

Стягнути з приватного підприємства "Комбіагроіндастрі" (62403, Харківська область, Харківський район, смт. Бабаї, провул. Шевченка, буд. 14, кв. 1, код 33713255) на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 73080,00 грн.

В частині стягнення боргу із приватної компанії з обмеженою відповідальністю "ЛЕІНАРТ ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД", Лондон, провадження у справі припинити.

Клопотання про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи забезпечення позову до виконання рішення суду шляхом накладення арешту на грошові кошти приватного підприємства "Комбіагроіндастрі" (62403, Харківська область, Харківський район, смт. Бабаї, провул. Шевченка, буд. 14, кв. 1, код 33713255) в межах суми 727572602,64 грн.

Стягувачем є Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, пр-т Перемоги, 41, код 19357489).

В задоволенні клопотання в іншій частині відмовити.

Повне рішення складено 13.07.2015 р.

Суддя В.О. Яризько