ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.07.2015р. Справа № 908/2788/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.

при секретарі судового засідання Говор О.С.

за позовом: Товариства з обмеженою вiдповiдальнiстю «Ресурс-Транзит», м.Kиїв

до вiдповiдача: Публiчного акцiонерного товариства «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк

за участю третьої особи яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект», м.Київ

про визнання припиненим договору про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лiнii N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року, іпотечного договору N З-O1Ю/6 вiд 21.03.2013 року, зобов'язання вчинити дії

Представники сторін:

від позивача: Літвінова А.С.- за довіреністю

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

вільний слухач: Савченко Д.С.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит», м.Kиїв звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк про:

- визнання припиненим договору про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року;

- визнання припиненим іпотечного договору N З-O1Ю/6 вiд 21.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №836 в частині забезпечення належного виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» за договором про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N85К-O1Ю від 31.08.2012 року;

- зобов'язання банка подати державному реєстратору згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відповідні заяви та здійснити усі необхідні дії, пов'язані із вилученням із державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей щодо обтяження нерухомого майна, а саме нежилих приміщень, які розташовані за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, що належать Публічному акціонерному товариству «Хімнафтомашпроект», м.Київ, відповідно до іпотечного договору № З-O1Ю/6 від 21.03.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №836 в частині забезпечення належного виконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит» за договором про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N85К-O1Ю від 31.08.2012 року.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на думку позивача його зобов'язання перед відповідачем за договором про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N85К-O1Ю від 31.08.2012 року, іпотечним договором N З-O1Ю/6 вiд 21.03.2013 року є припиненим на підставі ст. 606 Цивільного кодексу України, оскільки позивач є боржником відповідача за договором про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лiнiї N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року та кредитором за договорами банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14724Д-02Ф, від 16.04.2014 року №14725Д-02Ф, від 16.04.2014 року №14727Д-02Ф, від 16.04.2014 року №14726Д-02Ф, внаслідок відступлення прав вимоги фізичними особами Забаштою Світланою Михайлівною, Островською Вiкторiєю Гарiївною, Островською Дар'єю Андріївною.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.04.2015 р. позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит», м.Kиїв до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м. Донецьк про визнання припиненим договору про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N 85К-O1Ю від 31.08.2012 року, іпотечного договору N З-O1Ю/6 вiд 21.03.2013 року, зобов'язання вчинити дії направлено для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.05.2015р. порушено провадження по справі №908/2788/15.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 27.05.2015р. суд залучив в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Хімнафтомашпроект», м.Київ.

Позивач в судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судових засіданнях та у відзиву № 09/2870 від 21.05.2015р. на позовну заяву про визнання зобов'язання припиненими, який надійшов до канцелярії суду 25.05.2015р., проти позову заперечує та зазначає, що поєднання боржника та кредитора в одній особі ні за зобов'язаннями за кредитним договором, ні за зобов'язаннями за договором банківського вкладу не відбулось, у зв'язку з чим у позивача немає належних підстав для посилання на ст. 606 Цивільного кодексу України, крім того відповідач просить суд вийти за межі позовних вимог та визнати недійсними: договір відступлення прав вимоги за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014р. № 14724 Д-02Ф, що укладений між позивачем та Забаштою Світланою Михайлівною; договір відступлення права вимоги за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14725Д-02Ф, що укладений між позивачем та Забаштою Світланою Михайлівною, договір відступлення права вимоги за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14727Д-02Ф, що укладений між позивачем та Островською Вiкторiєю Гарiївною; договір відступлення права вимоги за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14726Д-02Ф, що укладений між позивачем з Островською Дар'єю Андріївною.

Відповідач 24.06.2015р. надав до суду клопотання № 09/3080 від 18.06.2015р. про розгляд судової справи № 908/2788/15 за відсутністю представників відповідача. Суд задовольняє означене клопотання.

Ухвалою від 24.06.2015р. господарський суд Донецької області відмовив Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк в задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції.

08.07.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит», м.Kиїв до суду надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи.

15.07.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла позовна заява про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», м.Донецьк по справі №908/2788/15. Ухвалою господарського суду Донецької області від 15.07.2015р. суд повернув без розгляду позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», м.Донецьк.

16.07.2015р. від Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит», м.Kиїв до суду надійшло клопотання про призначення колегіального розгляду справи.

Третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство «Хімнафтомашпроект», м.Київ у судові засідання не з'явилась, пояснень по суті спору не надала, 10.06.2015р. від третьої особи надійшло клопотання про відкладання розгляду справи, яке судом було задоволено, в матеріалах справи наявні повідомлення про вручення поштових відправлень третій особі.

Оскільки у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, справа розглядається відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України без явки третьої особи за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України неодноразово відкладався, розгляд справи на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України був продовжений на 15 днів. Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України, складені протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 16.07.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Перед початком розгляду справи по суті представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками відповідно до ст.ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив.

31 серпня 2012 р. між відповідачем, Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк та позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит», м.Kиїв був укладений договір про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N85К-O1Ю (кредитний договір), на виконання якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом кредитування 120 000 000,00 грн. зі сплатою 24% річних строком до 20.11.2015р. (п. 1.1 в редакції додаткової угоди № 8 від 22.04.2014р. до кредитного договору).

За своєю правовою природою договір N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року є кредитним договором, згідно якому, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Факт надання кредиту підтверджується відповідним меморіальними ордерами, копії яких наявні в матеріалах справи.

В забезпечення виконання зобов'язань за договором про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року між відповідачем та Публічним акціонерним товариством «Хімнафтомашпроект», м.Київ (третя особа, яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні позивача) був укладений іпотечний договір N З-O1Ю/6 вiд 21.03.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрований в реєстрі за №836.

Як стверджує позивач у позовній заяві заборгованість позивача перед відповідачем станом на 14 травня 2014р. за кредитним договором складає 121 120 000,00грн., з яких 120 000 000,00 грн. - заборгованість за кредитом, 1 120 000,00 грн. - сума нарахованих та несплачених процентів за користування кредитом.

Між відповідачем та Забаштою Світланою Михайлівною були укладені договори банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14724Д-02Ф на суму 4000 000,00доларів США та від 16.04.2014 року №14725Д-02Ф на суму 680 000,00 євро.

Між відповідачем та Островською Дар'єю Андріївною був укладений договір банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14726Д-02Ф на суму 1000 000,00доларів США.

Між відповідачем та Островською Вiкторiєю Гарiївною був укладений договір банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14727Д-02Ф на суму 5000 000,00доларів США.

В матеріалах справи наявні докази передачі грошових коштів фізичними особами Забаштою Світланою Михайлівною, Островською Вiкторiєю Гарiївною, Островською Дар'єю Андріївною на депозитний вклад банку.

Надалі договори банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14724Д-02Ф, №14725Д-02Ф, №14726Д-02Ф, №14727Д-02Ф іменуються разом договори банківського вкладу.

08.05.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк та Забаштою Світланою Михайлівною був укладений договір застави майнових прав на депозитний вклад № 853-01Ю/1, відповідно до якого в забезпечення вимог за договором про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лiнiї N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року Забашта Світлана Михайлівна передала в заставу банку майнові права на депозитний вклад розміщений на підставі договору банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14724Д-02Ф.

08.05.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк та Забаштою Світланою Михайлівною був укладений договір застави майнових прав на депозитний вклад № 3-01Ю/1, відповідно до якого в забезпечення вимог, в тому числі, за договором про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лiнiї N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року Забашта Світлана Михайлівна передала в заставу банку майнові права на депозитний вклад розміщений на підставі договору банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14725Д-02Ф.

08.05.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк та Островською Дар'єю Андріївною був укладений договір застави майнових прав на депозитний вклад №853-01Ю/2, відповідно до якого в забезпечення вимог за договором про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лiнiї N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року Островська Дар'я Андріївна передала в заставу банку майнові права на депозитний вклад розміщений на підставі договору банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14726Д-02Ф.

08.05.2014р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк та Островською Вікторією Гаріївною був укладений договір застави майнових прав на депозитний вклад №853-01Ю/3, відповідно до якого в забезпечення вимог за договором про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лiнiї N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року Островська Вікторія Гаріївна передала в заставу банку майнові права на депозитний вклад розміщений на підставі договору банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14727Д-02Ф.

Надалі договори застави майнових прав на депозитний вклад від 08.05.2014р. №853-01Ю/1, №3-01Ю/1, №853-01Ю/2, №853-01Ю/3 іменуються разом договори застави майнових прав на депозитний вклад.

Відповідно до п.п. 4.2.2, 4.2.7 договорів застави майнових прав на депозитний вклад, заставодавець зобов'язаний не здійснювати уступки заставленого права або обтяження його зобов'язаннями на користь третіх осіб. Без письмової згоди заставодержателя заставодавець не вправі будь-яким способом відчужувати або обтяжувати предмет застави.

Позивачем до матеріалів справи надані копії листів від 12.05.2014 р. № 41/08-1-695, від 12.05.2014 р. № 41/08-1-694, від 12.05.2014 р. № 41/08-1-697 банку за підписом голови правління Цупор І.І. згідно яких фізичним особам Забаштій Світлані Михайлівні, Островській Дар'ї Андріївні, Островській Вiкторiї Гарiївні надана згода на відступлення прав вимоги за договорами банківського вкладу від 16.04.2014 р.

Оригінали листів оглянути в засіданні суду 16.07.2015р., що відображено в протоколі судового засідання від 16.07.2015р.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, 14 травня 2014 року позивачем були укладені наступні договори:

- договір відступлення права вимоги за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14724Д-02Ф, що укладений з Забаштою Світланою Михайлівною, за яким позивач набув право вимагати від банка належного виконання зобов'язань за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14724Д-02Ф, а саме права вимоги грошових коштів (депозитного вкладу) в розмірі 4 000 000,00 доларів США, а також нарахованих та невиплачених процентів на депозитний вклад;

- договір відступлення права вимоги за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14725Д-02Ф, що укладений з Забаштою Світланою Михайлівною, за яким позивач набув право вимагати від банка належного виконання зобов'язань за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14725Д-02Ф, а саме права вимоги грошових коштів (депозитного вкладу) в розмірі 180 000,00 євро, а також нарахованих та невиплачених процентів на депозитний вклад;

- договір відступлення права вимоги за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14726Д-02Ф, що укладений з Островською Дар'єю Андріївною, за яким позивач набув право вимагати від банка належного виконання зобов'язань за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14726Д-02Ф, а саме права вимоги грошових коштів (депозитного вкладу) в розмірі 1 000 000,00 доларів США, а також нарахованих та невиплачених процентів на депозитний вклад;

- договір відступлення права вимоги за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14727Д-02Ф, що укладений з Островською Вiкторiєю Гарiївною, за яким позивач набув право вимагати від банка належного виконання зобов'язань за договором банківського вкладу «Стандарт» від 16.04.2014 року №14727Д-02Ф, а саме права вимоги грошових коштів (депозитного вкладу) в розмірі 5 000 000,00 доларів США, а також нарахованих та невиплачених процентів на депозитний вклад.

Надалі договори відступлення права вимоги від 14 травня 2014р. іменуються разом договори відступлення права вимоги.

Позивач наполягає, що набув право вимоги до відповідача відповідно до договорів відступлення права вимоги від 14 травня 2014р. на загальну суму 121 126 075, 70 грн.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 23.05.14р. № 305 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Пiвденкомбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 26.05.2014р. прийнято рішення № 37 про запровадження з 26.05.2014р. тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Пiвденкомбанк». Тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Пiвденкомбанк» запроваджено строком на 3 місяці з 26.05.2014р. по 25.08.2014р.

На підставі частини четвертої статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 71 від 15.08.2014р. про продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Пiвденкомбанк» до 25.09.2014р.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 24.09.2014р. №598 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Пiвденкомбанк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.09.2014р. № 101 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Пiвденкомбанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Пiвденкомбанк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «ПІВДЕНКОМБАНК» Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 26.09.2014р. по 26.09.2015р. включно.

Посилаючись на норми ст. 606 Цивільного кодексу України позивач вважає, що оскільки у правовідносинах між позивачем та відповідачем відбулось поєднання в особі позивача боржника і кредитора банку у грошовому зобов'язанні, договір про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року, та іпотечний договір N З-O1Ю/6 від 21.03.2013 року є припиненими, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню на підставі наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 606 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Відповідно до ч. 2 ст. 204 ГК України господарське зобов'язання припиняється у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі. Зобов'язання виникає знову, якщо це поєднання припиняється.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Тобто, зобов'язання - це правовідношення між, як мінімум, двома сторонами, а поєднання двох сторін у одній особі є підставою для припинення зобов'язання.

Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Тобто, зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин) в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення. При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим припиняється і власне правовідношення.

Таким чином, для припинення зобов'язання на підставі наведеної норми поєднанням двох сторін у одній особі, необхідно щоб у результаті такого поєднання лишилась лише одна особа.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Отже, за змістом кредитного договору, банк є кредитором позичальника з майновими вимогами про повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 та ч. 1 ст. 1060 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Отже, фізична або юридична особа, яка внесла кошти на депозит в установі банку, є кредитором банку з майновими вимогами щодо одержання відсотків або іншого доходу, обумовленого договором банківського вкладу, за користування банком грошовими коштами вкладника, а також повернення суми вкладу після закінчення строку дії договору банківського вкладу (депозиту) або на першу вимогу вкладника.

Як встановлено судом відповідно до укладеного між сторонами у справі кредитного договору позивач є боржником відповідача, а останній є кредитором позивача. Після укладення між позивачем з Забаштою Світланою Михайлівною, Островською Вiкторiєю Гарiївною та Островською Дар'єю Андріївною договорів відступлення, позивач набув право вимоги за договорами банківського вкладу, та відповідно, став кредитором відповідача.

Таким чином, між сторонами у справі існують взаємні зустрічні грошові зобов'язання на підставі кредитного договору та договорів банківського вкладу, що не свідчить про те, що відбулось поєднання боржника і кредитора в одній особі у зобов'язаннях Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит», м.Kиїв та Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк за кредитним договором, оскільки обидві сторони цього договору продовжують об'єктивно існувати із збереженням за ними всіх прав та обов'язків.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Вищого господарського суду України від 25 березня 2015 року Справа № 910/20339/14, від 23 квітня 2015 року Справа № 910/21437/14, 19 лютого 2015 року Справа № 927/1321/14, від 08 липня 2015 року Справа №910/18148/14.

Таким чином, зобов'язання за кредитним договором N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року не припинилось.

У відповідності до ст. 593 Цивільного кодексу України, право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Згідно ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Оскільки суд дійшов висновку, що зобов'язання за кредитним договором N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року не припинились, відповідно, зобов'язання за іпотечним договором NЗ-O1Ю/6 вiд 21.03.2013 року також не є припиненими, а тому підстав для зобов'язання банка подати державному реєстратору відповідні заяви та здійснити усі необхідні дії, пов'язані із вилученням із державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей щодо обтяження нерухомого майна, а саме нежилих приміщень, які розташовані за адресою: м. Київ, бул. Лесі Українки, 34, що належать Публічному акціонерному товариству «Хімнафтомашпроект», м.Київ, відповідно до іпотечного договору № З-O1Ю/6 вiд 21.03.2013 року не має.

Окрім того, суд вважає, що позивач обрав невірний спосіб захисту своїх прав на підставі наступного.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

За змістом статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та статті 1 Господарського процесуального кодексу України, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача, а також - належності обраного способу судового захисту.

Главою 50 Цивільного кодексу України визначені правові засади припинення зобов'язання.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем обрано невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів, оскільки ані умовами договору, ані нормами чинного законодавства України не передбачено такого способу порушеного права, як визнання припиненим договору, оскільки чинним цивільним законодавством України передбачений такий спосіб захисту порушеного права, як припинення саме зобов'язання (глава 50 Цивільного кодексу України).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

Відповідачем заявлено клопотання про визнання судом відповідно до ч.1 ст. 83 ГПК України недійсними договорів відступлення права вимоги від 14.05.2014р.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 83 ГПК України, при винесенні рішення по господарському спору суд має право визнати недійсним пов'язаний з предметом спору договір, якщо встановить, що такий договір суперечить законодавству.

В пункті 2.3. постанови Пленуму ВГСУ № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вказано, що якщо, вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, пов'язаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладення договору, він, керуючись пунктом 1 частини першої статті 83 ГПК, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині. Реалізація господарським судом цього права здійснюється незалежно від наявності відповідного клопотання сторони (на відміну від припису пункту 2 частини першої тієї ж статті ГПК).

Тобто, дійсно, даною нормою надано право суду визнавати договори недійсними за власною ініціативою, однак, лише ті, які пов'язані з предметом спору. В даному випадку, з предметом спору пов'язані договір про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року та іпотечний договір N З-O1Ю/6 вiд 21.03.2013 року, а не договори відступлення права вимоги від 14.05.2014р.

Крім того, в матеріалах справи наявні листи Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Пiвденкомбанк» від 12.05.2014 р. № 41/08-1-695, від 12.05.2014 р. №41/08-1-694, від 12.05.2014 р. № 41/08-1-697 за підписом голови правління Цупор І.І. згідно яких фізичним особам Забаштій Світлані Михайлівні, Островській Дар'ї Андріївні, Островській Вiкторiї Гарiївні надана згода на відступлення прав вимоги за договорами банківського вкладу від 16.04.2014 р. №14724Д-02Ф, від 16.04.2014 р. №14725Д-02Ф, від 16.04.2014 р. №14726Д-02Ф, від 16.04.2014 р. №14727Д-02Ф.

Таким чином, суд відмовляє відповідачу у задоволенні даного клопотання.

08.07.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит», м.Kиїв до суду надано клопотання про призначення судової економічної експертизи, з метою визначення заборгованості за кредитом, відсотками, штрафних санкцій за договором про надання відключної відновлюваної кредитної лінії від 31.08.2012р. № 85К-01Ю станом на 14.05.2014р.

Відповідно до ст.41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

За змістом п.1 листа №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Тобто, необхідною передумовою вчинення вказаної процесуальної дії є встановлення судом тих обставин, що факти, які входять до предмету доказування по справі, не можуть бути встановлені іншими засобами доказування окрім використання спеціальних знань при проведенні судової експертизи.

Суд не вбачає наявності підстав для призначення судової економічної експертизи, оскільки предметом позову у даній справі є не стягнення заборгованості за договором про надання відключної відновлюваної кредитної лінії № 85К-01Ю від 31.08.2012р., а визнання припиненим договору про надання відключної відновлюваної кредитної лінії №85К-01Ю від 31.08.2012р. на підставі ст. 606 Цивільного кодексу України, тому в задоволенні клопотання позивача суд відмовляє.

Позивачем 16.07.2015р. до суду надано клопотання про колегіальний розгляд справи у зв'язку з поданням 15.07.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», м.Донецьк позовної заяви про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору в рамках даної справи, враховуючи розмір зобов'язання, припинення якого є предметом розгляду та велику кількість учасників даного процесу.

Відповідно до ч.1 статті 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Питання про необхідність та доцільність призначення колегіального розгляду конкретної справи вирішується судом з урахуванням категорії спору та обґрунтованості клопотання про призначення колегіального розгляду справи, а також з огляду на конкретні обставини, що свідчать про складність кожної конкретної справи.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання про колегіальний розгляд справи оскільки, 15.07.2015р. суд ухвалою повернув без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», м.Донецьк про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, а інші зазначені позивачем у клопотанні обставини не свідчать про складність даної справи.

Судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 47, 49, 69, 75, 77, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресурс-Транзит», м.Kиїв до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Пiвденкомбанк», м.Донецьк за участю третьої особи яка не заявляє позовних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічного акціонерного товариства «Хімнафтомашпроект», м.Київ про визнання припиненим договору про надання вiдкличної відновлюваної кредитної лінії N85К-O1Ю вiд 31.08.2012 року, іпотечного договору N З-O1Ю/6 вiд 21.03.2013 року, зобов'язання вчинити дії.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

В судовому засіданні 16.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення буде складено та підписано 20.07.2015 р.

Суддя Г.Є. Курило

Повний текст рішення підписано 20.07.2015р.