РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015Справа №910/3980/15-г
За позовом Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фідленс-Україна»

про стягнення 349760,15 грн.

Судді: Сташків Р.Б. (головуючий),

Привалов А.І.,

Полякова К.В.

Представники сторін:

від позивача - Комиш О.І. (представник за довіреністю);

від відповідача - Драчук С.В. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» (далі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фідленс-Україна» (далі - Відповідач) про стягнення 349760,15 грн. штрафу за Договором поставки № 09111А від 09.11.2012 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань вчасно оплатити поставлений йому товар.

Відповідач проти позову заперечує, та вважає, що у позові слід відмовити, оскільки щодо частини вимог позову Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, а в іншій частині - до позивача подано заяву в порядку ст. 601 ЦК України про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 09.11.2012 між Позивачем, як продавцем, та Відповідачем, як покупцем, Договору № 09111А (далі - Договір), Позивачем у період з 12.11.2012 по 13.08.2014 поставлявся Відповідачу, а останнім приймався та оплачувався обумовлений договором товар, що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями накладних, довіреностей на отримання ТМЦ та виписок про рух коштів (детальний перелік наведено в позові).

За умовами п. 4.2 Договору оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця за умови відстрочки платежу з моменту передачі партії товару у власність Покупця - 30ть календарних днів.

Відповідно до п. 8.8 Договору у разі невиконання або неналежного виконання даного Договору винна сторона сплачує на користь іншої сторони штраф у розмірі 5% від невиконаного зобов'язання.

Як убачається з матеріалів справи, Відповідачем усупереч умовам Договору та вимогами ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України були допущені несвоєчасні оплати поставленого товару, тому виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України Відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених Договором та законом, і зокрема, у вигляді нарахування та стягнення встановленого п. 8.8 Договору штрафу (ст.ст. 546, 549 ЦК України) у розмірі 5% від невиконаного зобов'язання.

Щодо суми невиконаного зобов'язання по вчасній оплаті товару за вищеописаними накладними, то суд зазначає, що відстрочка у 30ть календарних днів повинна рахуватися від дня поставки товару, тобто якщо оплата не здійснена на 30й день від дня поставки (враховуючи день поставки), то прострочення наступає на 31й день, а не на 30й.

Наприклад по накладній про поставку товару від 12.11.2012 товар мав бути оплачений 11.12.2012, отже 12.12.2012 є першим днем прострочення виконання зобов'язання.

Оплата у 30й день строку не є простроченнями.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Однак вищевказані порядок та умови обрахунку строків оплат не були повністю враховані Позивачем при складанні поданого суду 16.03.2015 розрахунку позовних вимог.

Зокрема, 5% штрафу Позивач обраховує від несвоєчасно внесених оплат в сумі 6995203,08 грн., тоді як у строк Відповідачем були оплачені платежі на суму 204113,60 грн., отже 5% штрафу необхідно обраховувати від суми 6791089,48 грн., та отже правильною сумою штрафу є 339554,47 грн.

При цьому, вчасно оплачені Відповідачем платежі на суму 204113,60 грн. були відображені Позивачем при складанні поданого суду 16.03.2015 розрахунку, але суму 5% штрафу Позивач все одно обраховує від більшої суми - 6995203,08 грн., що є необґрунтованим.

Отже, Позивачем було обгрунтвоано нараховано штраф в сумі 339554,47 грн.

Дослідивши подану Відповідачем заяву від 21.04.2015 про застосування строків позовної давності (1 річ, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України), та враховуючи ненадання Позивачем обґрунтувань підстав їх пропущення, суд, за наслідками розгляду заяви дійшов висновку про застосування позовної давності до вимог про стягнення штрафу за прострочення оплати поставок, здійснених у період з 12.11.2012 по 16.01.2014.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 4 ст. 267 ЦК України у зв'язку з застосуванням позовної давності суд відмовляє у позові в частині стягнення штрафу в сумі 194588,59 грн., а в іншій частині - 144965,88 грн. вимоги позову судом задовольняються.

При цьому у суду відсутні підстави для припинення між сторонами зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 ЦК України за заявою Відповідача від 22.04.2015.

Так, відповідно до ст. 662 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, і продавець також повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, за приписами ст. 666 ЦК України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Проте Відповідач не скористався наданим йому вказаними нормами правами, не відмовився від договору купівлі продажу, не повернув товар продавцеві та не встановлював йому додатковий строк для передачі документів по товару, а отже визнав, що передані з товаром документи є такими, що передані за згодою сторін та Відповідача задовольняють.

Акти про недостачу належних документів при прийнятті товару відсутні, і так само відсутні будь-які помітки на накладних чи на інших документах, які складалися у день передачі товару, що б свідчили про не передачу Позивачем обумовлених з Відповідачем Договором документів.

Копії сертифікатів якості товару, на відсутність яких посилався Відповідач, були надані Позивачем та залучені до справи.

Окрім того, передбачений п. 8.8 Договору штраф обраховується у розмірі 5% від невиконаного зобов'язання, при цьому зобов'язання з передачі документів за умовами Договору жодним чином не оцінено (немає його вартості), таким чином передбачений п. 8.8 Договору штраф за невиконання даного зобов'язання не може бути застосовано.

Також у суду відсутні підстави застосовувати за заявою Відповідача ст. 233 ЦК України, оскільки останнім не доведено, що присуджені до стягнення штрафні санкції - 144965,88 грн. є надмірно великими, у тому числі з огляду на застосовану за заявою Відповідача позовну давність до більшої частини вимог даного позову. І при цьому судом враховано, що підставою для звернення Позивача до суду з даним позовом є саме вина Відповідача у несвоєчасних оплатах поставок, здійснених у період з 12.11.2012 по 13.08.2014, а встановлене Договором зобов'язання зі плати штрафу навіть в частині не було виконано Відповідачем добровільно. Відповідачем також не обгрунтвоано перед судом такий майновий стан його підприємства, у порівнянні з підприємством Позивача, що присуджена до стягнення сума штрафу 144965,88 грн. є надмірно великою, і також не доведено належними засобами доказування інших обставин (у т.ч. не майнових, а інших інтересів Відповідача), які б заслуговували на увагу як підстави для зменшення присудженої до стягнення суми штрафу.

Натомість суд зазначає, що порушення Відповідачем зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого йому товару негативно вплинуло на Позивача таким чином, що останній був вимушений тривалий час очікувати на оплату, та як наслідок, у запланований строк не отримав прибутку та обігових кошів для діяльності підприємства.

З огляду на все вищенаведене, позовні вимоги задовольняються судом частково - в сумі 144965,88 грн.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на сторін пропорційно розмірам задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фідленс-Україна» (м. Київ, вул. Леніна, 17; ідентифікаційний код 36426518) на користь Приватного підприємства «Акрілат-Хімконтракт» (м. Київ, вул. Богатирська, 3-г; ідентифікаційний код 24744461) 144965 (сто сорок чотири тисячі дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 88 коп. штрафу, а також 2899 (дві тисячі вісімсот дев'яносто дев'ять) грн. 32 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.07.2015

Головуючий суддя Р.Б. Сташків

Судді А.І. Привалов

К.В. Полякова