ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"23" липня 2015 р. Справа № 917/2330/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх.№ 3899 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від "21" січня 2014 р. у справі № 917/2330/13

за позовом ФОП ОСОБА_1, м.Кременчук Полтавської області,

до ФОП ОСОБА_2, м.Кременчук Полтавської області,

про стягнення 15059,93 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.01.14 (суддя Киричук О.А.) позов задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 4600,00 грн. основного боргу за оренду нежитлового приміщення, 5832,47 грн. витрат по утриманню та обслуговуванню орендованого приміщення та його території, 1720,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідачем 13.07.15 (тобто майже через півтора року після прийняття зазначеного рішення) подано апеляційну скаргу, в якій ФОП ОСОБА_2 просить оскаржуване рішення скасувати.

Апелянт також звернувся до суду із заявою про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги. Заяву мотивовано тим, що відповідач не був належним чином повідомлений судом про розгляд даної справи та не отримав копію оскаржуваного рішення.

Заслухавши думку судді-доповідача стосовно вищевказаного клопотання у відповідності до вимог частини 2 статті 93 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що у його задоволенні має бути відмовлено з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Отже, відновлення пропущеного строку є правом суду виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. При цьому поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Таким чином, для відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у зв'язку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Вищевказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною Вищим господарським судом України, зокрема, у постановах: від 03.02.11 у справі №12/61; від 17.01.12 у справі №5021/425/2011; від 10.04.12 у справі №Б18/074-11, від 16.04.13 у справі №5023/5245/12, від 24.02.15 у справі № 18/3022/1, від 12.03.15 у справі №Б-50/169-10, від 26.05.15 у справі №23/123, від 24.02.15 у справі №18/3022/11 тощо.

Відповідач посилається на те, що в порушення вимог ст.65 ГПК України господарським судом Полтавської області не було повідомлено ФОП ОСОБА_2 про розгляд даної справи та прийняття рішення від 21.01.14.

Однак, як вбачається з наявних у матеріалах справи повідомлень відділення зв'язку, копію ухвали господарського суду від 27.11.13 про порушення провадження у справі отримано особисто відповідачем 29.11.13 (а.с.72); копію ухвали від 17.12.13 про відкладення розгляду справи на 09.01.14 отримано 19.12.13 (а.с.77); направлену відповідачеві копію ухвали від 09.01.14 про відкладення розгляду справи на 21.01.14 було повернуто до суду відділенням зв'язку із відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.113) - що згідно з п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" також є доказом належного повідомлення адресата про час і місце розгляду справи судом.

Копію оскаржуваного рішення від 21.01.14, повний текст якого складено 23.01.14, відповідачем було отримано 27.01.14 (а.с.105) - тобто у межах встановленого ч.1 ст.93 ГПК України десятиденного строку оскарження рішення місцевого господарського суду.

Таким чином, посилання відповідача на те, що ФОП ОСОБА_2 не було відомо про розгляд даної справи та про прийняття рішення від 21.01.14, спростовуються матеріалами справи. Інших аргументів та доказів щодо наявності об'єктивних обставин, які перешкодили заявникові подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк, у заяві відповідача не наведено.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, враховуючи, що заявником не доведено поважності причин пропуску строку подання апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для відновлення зазначеного строку, що виключає можливість здійснення апеляційного провадження за даною скаргою, отже у відповідності до ч. 2 ст. 93, п.4 ч.1 ст.97 ГПК України, вказана скарга має бути повернута заявникові.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 93, п. 4 ч.1 ст. 97 ГПК України,

УХВАЛИЛА:

Відмовити заявнику, ФОП ОСОБА_2, у відновленні пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Повернути апеляційну скаргу заявнику.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 27 арк., у тому числі, оригінал квитанції №99 від 13.07.15 про сплату 913,00 грн. судового збору; поштовий конверт.

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Пуль О.А.