РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015Справа №910/11538/15

За позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НТП Континент"

про стягнення 187 874,45 грн.

Суддя - Борисенко І.І.

Представники :

від позивача Лещенко О.О. по довіреності № 06 від 14.01.2015р.

від відповідача Заремба С.В. по довіреності № б/н від 24.06.2015р.

Обставини справи:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" про стягнення 187 874,45 грн. за договором поставки від 15.11.2013р. №03-0/5030-13, з яких 88 243,98 грн. - пені та 99 630,47 - штрафу. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо своєчасності поставки товару.

В процесі провадження від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" заперечує проти позову в повному обсязі, з огляду на те, що згідно висновків Торгово-промислової палати України викладених у сертифікаті від 10 грудня 2014 року № 2143 за договором поставки від 15.11.2013 №03-0/5030-13 "Вище вказані дії (проведення АТО авт.), які спричинили невиконання ТОВ "НТП Континент" обов'язків за договором поставки №03-0/5030-13 від 15.11.2013 укладеного між Державним підприємством "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" та ТОВ "НТП Континент" - є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Торгово-промислова палата України засвідчує настання форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 14 квітня 2014 року, які продовжують діяти по теперішній час. Дату закінчення терміну дії форс-мажорних обставин на момент видачі даного сертифікату встановити не можливо.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2015р., відповідно до ст. ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, було продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та оголошено в судовому засіданні перерву до 07.07.2015р.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТП Континент» (наді - постачальник) та Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» було укладено договір поставки № 03-0/5030-13.

Відповідно до умов якого Постачальник зобов'язується поставити Покупцю 6 (шість) штук трансформаторів, виробництва фірми Trench (Siemens AG), за номенклатурою, марками (типами), цінами, з технічними, якісними характеристиками, зазначеними у Специфікації, яка є Додатком №1 до Договору (далі - товари), а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити такі товари на умовах Договору.

Кількість товарів взагалі та кількість кожної марки зокрема зазначена в Специфікації, яка є Додатком №1 до Договору (далі за текстом Договору - Специфікація).

Розділом шостим договору сторони погодили строк його дії, відповідно до якого:

6.1. Договір набирає чинності з дати його підписання обома Сторонами та діє по 22 березня 2015 року, але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань. В частині виконання Постачальником гарантійних зобов'язань Договір діє до закінчення гарантійного строку (по кожній одиниці товарів). Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від виконання зобов'язань, передбачених Договором, за винятком випадків, коли Покупець відмовиться від прийняття виконання, яке внаслідок прострочення Постачальника втратило для Покупця інтерес. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від відповідальності за порушення його умов.

Відповідно до п. 2.1. договору, ціна (сума) Договору визначена у Специфікації та становить 2 846 584,80 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 474 430,80 грн.

Пунктом 3.1. договору встановлено, що Поставка (передача) Товарів здійснюється Постачальником на умовах DDP (Міжнародні правила Інкотермс в редакції 2010 року) партіями, Одержувачам товарів згідно з рознарядкою Покупця; Одержувачами товарів виступають відокремлені підрозділи Покупця, які забезпечують прийняття товарів та надають довіреність для прийняття-передачі товарів.

Строк поставки (передачі) партій товарів визначається на підставі Графіку планових поставок товарів, який є Додатком №2 до Договору (далі - Графік планових поставок товарів).

Номенклатура поставки товарів кожної партії, включаючи кількість товарів, марку (тип) за номенклатурою, найменування Одержувачів товарів та місце (адреси) поставки - в Графіку планових поставок товарів.

Відповідно до п. 3.6. договору, постачальник зобов'язаний повідомляти Покупця (Одержувачів) про готовність товарів до поставки за 7 - 10 робочих днів до запланованої ним дати такої поставки, а також про хід виконання Договору (відповідно до запиту Покупця / Одержувачів).

Прийняття товарів здійснюється Покупцем (Одержувачами). Одержувачі, яким поставляються товари та які надають довіреність для прийняття товарів, забезпечують прийняття товарів.

Пунктом 3.14. договору встановлено, що датою поставки (передачі) товарів покупцю (одержувачу) є дата підписання обома сторонами акту приймання-передачі товарів (партії товарів). В акті приймання-передачі окрім дати фактичної поставки (передачі товарів) зазначається також дата поставки, визначеної договором.

Згідно з п. 5.1. договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та Договором.

У разі порушення строків поставки товарів, порушення строків виконання гарантійних зобов'язань Постачальник повинен сплатити Покупцю згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України пеню у розмірі 0,1 % (нуль цілих одна десята відсотка) ціни товарів, з яких допущено прострочення поставки, за кожний день прострочення пеню у розмірі 0,1 % (нуль цілих одна десята відсотка) ціни товарів, щодо яких допущено прострочення виконання гарантійних зобов'язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Постачальник повинен додатково сплатити Покупцю штраф у розмірі 7 % (сім відсотків) від вказаної ціни (п. 5.2.4. договору).

Договором також визначено (п. 5.12.), що Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Договором у разі дії обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна).

Сторона, що не може виконувати зобов'язання за Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 3 робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

Доказом виникнення та строку дії обставин непереборної сили є документи (оригінали) Торгово-Промислової палати України або іншого державного органу / установи, уповноважених на надання відповідних документів.

У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 50 днів кожна із Сторін в установленому порядку має право розірвати Договір; при цьому Постачальник повертає Покупцю грошові кошти (аванс) протягом трьох банківських днів з дати розірвання Договору.

Пунктом 2.8 Договору передбачено, що авансовий платіж у розмірі тридцяти відсотків від ціни (суми) Договору, що становить 853 975,44 грн., сплачується Покупцем протягом 25 банківських днів з дати надання Постачальником після підписання Договору оригіналу рахунка-фактури.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання пункту 2.8. договору позивач 27.11.2013 р. перерахував суму авансу в повному обсязі на рахунок товариства.

З матеріалів справи вбачається, що Додатковою угодою від 30.12.2013 № 1 до Договору були внесені зміни, зокрема сторони погодили викласти графік планових поставок в новій редакції. Так, за зміненим графіком Відповідач мав поставити до відокремлених підрозділів Позивача у травні 2014р. -3 трансформатори, у червні 2014р. -3 трансформатори.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що три трансформатори, які повинні були бути поставлені у травні, були поставлені 04.06.2014р., три трансформатори, які мали бути поставлені у червні 2014 року, були поставлені 27.08.14, що є порушенням господарського зобов'язання.

У зв'язку з простроченням Відповідача за договором, ДП «НЕК«Укренерго» направило на його адресу претензію від 09.07.2014 з вимогою здійснити поставку та сплатити штрафні санкції за прострочення виконання.

27.08.14р. було отримано відповідь на претензію, якою її було відхилено з причини дії непереборної сили.

19.11.14 позивачем на адресу відповідача була направлена повторна претензія № 01/01-6-2/13144. Відповіді на дану претензію Відповідачем не надано. У зв'язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" 88 243,98 грн. - пені та 99 630,47 - штрафу за неналежне виконання умов договору поставки від 15.11.2013р. №03-0/5030-13 в частині строків поставки.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «НТП Континент» та Державним підприємством «Національна енергетична компанія «Укренерго» було укладено договір поставки № 03-0/5030-13 від 15.11.2013р.

Матеріали справи свідчать, що зобов'язання за договором від 15.11.2013 р. № 03-0/5030-13, щодо поставки товару Відповідачем виконано. Жодних доказів наявності збитків від прострочення постачання товару Позивач не наводить, що підтверджує їх відсутність. Будь яких зауважень щодо комплектності та якості поставленого за договором товару не надано. Відповідач порушив тільки зобов'язання щодо своєчасності поставки товару.

Згідно статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

В силу ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 р. введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької та Луганської областей.

Тобто факт проведення АТО та фактичного існування загрози виконання обов'язків був загальновідомим, сторони постійно вели перемовини щодо процедури та місця постачання товару.

Матеріалами справи підтверджується, що на час укладення та виконання зобов'язань за договором постачання від 15.11.2013 р. № 03-0/5030-13 відповідач був зареєстрований за адресою: 83037, м. Донецьк, вул. Академічна, 4/2, про свідчить адреса вказана у вищевказаному договорі.

Факт зміни місця реєстрації (місцезнаходження) підтверджує статут Відповідача в новій редакції у зв'язку із зміною місцезнаходження, додаткова угода №2 до договору постачання від 15.11.2013р. №03-0/5030-13 від 15 вересня 2014р., якою сторони внесли зміни до вищезазначеного договору у частині зміни місцезнаходження Відповідача.

Суду доведено, що Відповідач намагався організувати постачання товару на початку квітня, але у зв'язку із активізуванням бойових дій у Донецькій та Луганській областях перевізники відмовляли у перевезеннях боячись за своє життя, схоронність товару та транспортних засобів.

Судом також враховано твердження Відповідача, що необхідність організації нових логістичних схем постачання Товару, необхідність організації нового офісу та інші поточні проблеми які виникли у Відповідача при зміненні місцезнаходження, а також враховуючи, що деякі працівники не мали змоги виїхати із Донецька у Київ, постало питання організації доставки трансформаторів на адреси вказані у графіку поставок. Що свідомо потребує певного часу, що й спричинило прострочення виконання зобов'язань за договором.

Тобто, вказані обставини Відповідач не міг передбачити, відповідно вони мали надзвичайний характер. Більш того, цих обставин Відповідач не міг уникнути і вони набули для нього невідворотний характер. Таким чином, наведені обставини мають ознаки надзвичайності та невідворотності і могли причинно обумовити невиконання зобов'язань Товариства з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" по поставці 6 (шість) штук трансформаторів, згідно договору від 15.11.2013р. №03-0/5030-13.

Пунктом 46 Інформаційного листа ВГСУ від 07.04.2008 № 01-8/211 доведено, що згідно з частиною другою статті 218 ГК України, у разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Отже, підставою для звільнення від господарсько-правової відповідальності, на відміну від цивільно-правової, є обставина, яка характеризується одночасно як ознакою надзвичайності, так і ознакою невідворотності.

Таку надзвичайну обставину, як війна сторони передбачили п. 5.12 Договору. Проведення АТО є аналогією стану війни, так як такого терміну як "Антитерористична операція" (АТО) до квітня 2014 року не існувало взагалі. Тому бойові дії у Донецькій та Луганській області є саме тими обставинами, які характеризуються ознаками надзвичайності та невідворотності.

Пунктом 47 інформаційного листа ВГСУ 07.04.2008 № 01-8/211 доведено, що сторони не вправі встановлювати на свій розсуд обставини, які носять надзвичайний характер.

Відповідно до ч.2 ст. 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності за наявності його вини.

Зазначену норму в частині відповідальності за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання суд застосовує з урахуванням правила абзацу першого частини першої статті 614 ЦК України, згідно з яким особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Тому учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання за відсутності його вини лише у випадках, встановлених договором або законом.

Суд вважає, що Відповідачем на виконання вимог ст. 218 ГК України, вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідно до статті 1 закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 2 вересня 2014 р. № 1669-VII, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р. було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, де в підпункті 1 пункту 1 зазначено місто Донецьк, в якому був зареєстрований та знаходився відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "НТП Континент" (83037, м. Донецьк, вул. Академічна, 4/2).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 р. було зупинено Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р., але постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 р. по справі № 826/18330/14 Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 р. було визнано не чинним.

Крім цього, Розпорядженням № 1085-р від 07.11.2014 р. КМУ затвердив перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. В зазначений перелік входить і місто Донецьк.

За змістом статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", єдиним належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин.

Відповідач повідомив Позивача листом від 06.08.14 щодо необхідності узгодження поставок у зв'язку із проведенням АТО. 27.08.14 Відповідач надав Позивачу висновки Донецької ТПП щодо існування форс-мажорних обставин за договором.

На час надання Позивачу висновків Донецької ТПП щодо існування форс-мажорних обставин не було закріпленої норми, закріпленої ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", що єдиним доказом існування форс-мажорних обставин є сертифікат ТПП України.

Після набуття чинності вказаної норми Закону (15.10.2014), Відповідач звернувся до ТПП України із заявою про надання відповідних сертифікатів. 10 грудня 2014 року ТПП України було надано сертифікат № 2143 за договором поставки від 15.11.2013 №03-0/5030-13.

Оригінал сертифікату ТПП № 2143 за договором було вручено Позивачу 22 травня 2015 року за вх. № 3291/0/11-15.

Згідно висновків ТПП України викладених у сертифікаті від 10 грудня 2014 року № 2143 за договором поставки від 15.11.2013 №03-0/5030-13 "Вище вказані дії (проведення АТО авт.), які спричинили невиконання ТОВ "НТП Континент" обов'язків за договором поставки №03-0/5030-13 від 15.11.2013 укладеного між Державним підприємством "НАЦІОНАЛЬНА ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ "УКРЕНЕРГО" та ТОВ "НТП Континент" - є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). Торгово-промислова палата України засвідчує настання форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 14 квітня 2014 року, які продовжують діяти по теперішній час. Дату закінчення терміну дії форс-мажорних обставин на момент видачі даного сертифікату встановити не можливо.

Таким чином, наявність сертифікату ТПП України від 10.12.2015 р. № 2143, як того вимагає стаття 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", є належним доказом та підставою звільнення від відповідальності за прострочення виконання зобов'язання поставки товару за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивачем, в порушення ст. 33 ГПК України, не доведено наявність вини відповідача в затримці поставки трансформаторів, передбаченої договором поставки від 15.11.2013 №03-0/5030-13 та додатковою угодою до нього, а відповідачем -належним чином доведено, що порушення договірного зобов'язання в частині поставки сталося внаслідок непереборної сили, за відсутності вини відповідача, а також те, що відповідачем вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав до стягнення з відповідача 88 243,98 грн. - пені та 99 630,47 - штрафу за неналежне виконання умов договору поставки від 15.11.2013р. №03-0/5030-13.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Не заслуговують на увагу суду посилання скаржника на те, що дія форс-мажорних обставин продовжують діяти на день видачі сертифікату (10.12.14) та термін їх закінчення встановити неможливо, але зобов'язання за Договором були виконані Відповідачем в повному обсязі 27.08.14, тобто в період дії обставин форс-мажору, оскільки ці твердження не спростовують висновків суду щодо неможливості виконання зобов'язання вчасно, через обставини непереборної сили.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.07.2015 р.

Суддя Борисенко І.І.