УХВАЛА

09.07.2015Справа № 5011-58/15376-2012

За скаргою Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури

на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі № 5011-58/15376-2012

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури

про стягнення 6999,60 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: не з'явились;

від відповідача (скаржника): Роговський А.А. (довіреність від 30.04.2015 № 349-40);

від Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі-КП "Київжитлоспецексплуатація") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури (далі-Академія) заборгованості у сумі 6 999,60 грн., яка утворилася у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору з виконання робіт з прочищення дворової каналізаційної мережі за адресою: м. Київ, вул. Смірнова-Ласточкіна, 20.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.02.2013 (суддя Блажівська О.Є.) позовні вимоги Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" задоволено повністю. Стягнуто з Академії на користь КП "Київжитлоспецексплуатація" основний борг у сумі 6 999,60 грн. та судовий збір у сумі 1 609,50 грн.

На виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва 22.02.2013 видано наказ.

09.06.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури звернулась до суду із скаргою на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві (далі - ВДВС), відповідно до якої просить суд визнати неправомірними та недійсними постанови про арешт майна боржника та заборону його відчуження від 10.12.2014, про розшук майна боржника від 17.04.2015, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 13.05.2015 та про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.05.2015 з виконавчого провадження №44564098.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.06.2015 скаргу Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури на дії органів Державної виконавчої служби прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 17.06.2015.

У судове засідання 17.06.2015 представники заявника (боржника) та стягувача з'явились,

скаржник у судовому засіданні надав додаткові документи та пояснення по суті скарги.

Стягувач у судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених у даній скарзі.

Представник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 10.06.2015 не виконав, матеріали виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва № 5011-58/15376-2012 від 22.02.2013 та письмові пояснення щодо поданої скарги з правовим та документальним обґрунтуванням обставин, викладених у них, не надіслав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.06.2015 розгляд скарги Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у порядку ст. 77 ГПК України відкладено на 25.06.2015.

Розпорядженням голови господарського суду міста Києва від 23.06.2015 у зв'язку із припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Блажівської О.Є. розгляд скарги Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі господарського суду міста Києва № 5011-58/15376-2012 за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" до Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури про стягнення 6 999,60 грн. передано для розгляду судді Бондарчук В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.06.2015 скаргу Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі № 5011-58/15376-2012 прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 25.06.2015.

У судове засідання 25.06.2015 представники скаржника, стягувача та ВДВС з'явились.

Представник позивача через загальний відділ діловодства подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представник ВДВС на виконання вимог ухвали суду надав копію матеріалів виконавчого провадження та письмові пояснення, відповідно до яких заперечив проти задоволення скарги.

Представник відповідача (скаржника) надав суду заяву про уточнення вимог, викладених у скарзі на дії ВДВС.

У судовому засіданні 25.06.2015 оголошено перерву до 09.07.2015 у порядку ст. 77 ГПК України.

Представники стягувача та ВДВС у судове засідання 09.07.2015 не з'явились, причин неявки суду не повідомили, проте були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, що підтверджується розпискою про оголошення перерви від 25.06.2015.

Представник відповідача (скаржника) у судове засідання 09.07.2015 з'явився, вимоги скарги підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Також представник відповідача у судовому засіданні 09.07.2015 подав клопотання про винесення у порядку ст. 90 ГПК України окремої ухвали щодо Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, якою зобов'язати усунути порушення Закону України "Про виконавче провадження" під час примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 22.02.2013 № 5011-58/15376-2012 у виконавчому провадженні № 44564098.

Суд, розглянувши у судовому засіданні зазначене клопотання, відмовив у його задоволенні з підстав необґрунтованості.

В обґрунтування зазначеної скарги скаржник зазначає, що боржник - Національна академія образотворчого мистецтва і архітектури є державною організацією, а відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", рішення про стягнення коштів з бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, відтак, оскільки стягувач до таких органів з наказом суду не звертався, відповідно і оскаржувані постанови ВДВС у виконавчому провадженні ВП №44564098 винесені державним виконавцем з порушенням вимог Закону України "Про виконавче провадження". Внаслідок чого, оскаржувані постанови державного виконавця, на думку скаржника, є недійсними як такі, що винесені з порушенням вимог статей 3, 52 Закону України "Про виконавче провадження".

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. (ч. 1 ст. 6 Закону).

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 17 Закону, примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема, наказів господарського суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону, державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби (ч. 1 ст. 25 Закону)

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, 01.09.2014 стягувач звернувся до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про примусове виконання наказу господарського суду міста Києва від 22.02.2013 року № 5011-58/15376-2012.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 вказаного Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 02.09.2014 року ВП № 44564098 було відкрите виконавче провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва № 5011-58/15376-2012 від 22.02.2013 року та надано боржнику строк до семи днів з моменту винесення або отримання постанови добровільно виконати наказ, а також зазначено, що при невиконанні рішення в наданий для добровільного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Зазначена постанова від 02.09.2014 року про відкриття виконавчого провадження надіслана супровідним листом від 02.09.2014 року на адресу боржника (скаржника). Зазначеним листом боржника також повідомлено про те, що у разі ненадання останнім інформації про виконання рішення у добровільному порядку, державний виконавець накладає арешт на майно боржника та оголошує заборону на його відчуження, виносить постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірах, визначених статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Постанова від 02.09.2014 року про відкриття виконавчого провадження одержана боржником 26.09.2014 року за вх. № 220-10, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури на супровідному листі ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 02.09.2014 року, яким надіслана дана постанова.

На думку скаржника, отримання останнім постанови про відкриття виконавчого провадження лише 26.09.2014 року, тобто по закінченню семиденного строку, встановленого Законом, унеможливило добровільне виконання рішення суду у зазначений термін.

Проте суд зазначає, що відповідно до приписів ст. 35 Закону за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Однак доказів звернення боржника з відповідною заявою до державного виконавця про відкладення виконавчих дій, матеріали виконавчого провадження не містять та скаржником суду не надано. Крім того, рішення суду залишається боржником невиконаним на час розгляду даної скарги.

Крім того, 02.09.2014 державний виконавець надіслав запити до державних установ з метою виявлення майна боржника та відкритих рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до відповіді ДПС України № від 03.09.2014, у боржника є відкриті рахунки у Головному управлінні державної казначейської служби України у м. Києві.

Згідно інформаційної довідки № 79897289 від 10.12.2014 з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відповідні відомості щодо Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури відсутні.

Положеннями ст. 57 Закону встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

В зв'язку із несплатою боржником, у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання, заборгованості згідно виконавчого документа, для забезпечення належного виконання рішення органом державної виконавчої служби, державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві на підставі ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову від 10.12.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить Національній академії образотворчого мистецтва і архітектури лише в межах суми боргу - 8 609,10 грн.

Скаржником надано завірену копію з матеріалів виконавчого провадження супровідного листа від 10.12.2014 про надіслання даної постанови на адресу боржника, однак скаржник стверджує, що постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.12.2014 року не отримував, в підтвердження чого надає копії з журналу вхідної кореспонденції Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури за грудень 2014 року, а також довідку Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури від 02.06.2015 року № 444-10, згідно якої станом на 02.06.2015 року постанова ВДВС від 10.12.2014 року на адресу боржника не надходила.

За ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 44564098, державний виконавець відповідно до вимог Закону надіслав зазначену постанову від 10.12.2014 року із супровідним листом від 10.12.2014 року Начальнику УДАІ у м. Києві до виконання та боржнику - до відома.

На адресу ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві надійшло повідомлення від Управління державної автоінспекції ГУ МВС України в м. Києві від 06.03.2015 року, згідно якого транспортні засоби поставлено на автоматизований облік до АІС "Арешт" під: арешт, заборона на відчуження, а саме: ГАЗ 5312 КУБАНЬ, 1990 року випуску, державний номерний знак 18444КА; ГАЗ 24, 1984 року випуску, державний номерний знак 42252КА; TOYOTA HI ACE 2400, 1996 року випуску, державний номерний знак 42252КА; ЗИЛ 130, 1969 року випуску, державний номерний знак 2929КИЛ; ВАЗ 2109, 1995 року випуску, державний номерний знак 49123 КА.

Відповідно до приписів статті 40 Закону, у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ. Розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Витрати, пов'язані з організацією розшуку боржника - юридичної особи або іншого майна боржника, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом.

17.04.2015 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві на підставі ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про розшук майна боржника, а саме вище перелічених транспортних засобів.

Згідно повідомлення Управління державної автоінспекції ГУ МВС України в м. Києві від 28.04.2015 року транспортні засоби, зазначені вище, поставлено на автоматизований облік до АІС "Розшук".

30.04.2015 на автодорозі "Житомир-М.Подільський" 63км. затримано транспортний засіб - TOYOTA HI ACE 2400, 1996 року випуску, державний номерний знак 42252КА, про що складено відповідний акт № 60 від 30.04.2015 року, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. Розмір фактично стягнутого з боржника виконавчого збору державний виконавець зазначає у виконавчому документі.

Згідно ч. 2, 4 ст. 41 цього ж Закону, витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: 1) перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; 2) послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; 3) поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; 4) проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; 5) розміщення оголошення в засобах масової інформації; 6) виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; 7) інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби.

13.05.2015 року державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві у порядку статті 41 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 240, 00 грн., а також в порядку статті 28 цього ж Закону винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 860, 91 грн.

Скаржник, звертаючись з даною скаргою до суду, також зазначає, що положеннями ст. 3 Закону встановлено, що рішення про стягнення коштів з бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, а також вказує, що механізм такого виконання врегульований "Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників", затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 року № 45, відповідно до п. 3 якого рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Проте, стягувач до органів казначейського обслуговування бюджетних коштів за зверненням стягнення не звертався, а державна виконавча служба під час примусового виконання рішення суду, не давши можливість боржнику в добровільному порядку самостійно виконати рішення суду у 7 денний термін з дня винесення постанови, безпідставно розпочала вчиняти виконавчі дії з виконання рішення суду у даній справі, зокрема, шляхом винесення оскаржуваних постанов, чим порушила право боржника на добровільне виконання рішення суду, також скаржник стверджує, що з огляду на вищевикладене, державні виконавці не мають можливості проводити будь-яке списання коштів за виконавчими документами за якими боржниками є державні установи, тому постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та виконавчого збору прийняті боржником з порушенням порядку та черговості, визначених п. 5 ст. 41 Законом, відповідно до яких постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону.

18.05.2015 стягувач звернувся до ВДВС із заявою, в якій просив надіслати наказ господарського суду міста Києва від 22.02.2013 на примусове виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві відповідно до ст. 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень".

Крім того, 02.06.2015 боржник звернувся до ВДВС із заявою про направлення наказу господарського суду міста Києва від 22.02.2013 та постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 13.05.2015 на примусове виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, однак зазначена заява залишена ВДВС без задоволення.

Проте, Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено умови передачі виконавчого документа, зокрема, наказу господарського суду, а заява від стягувача про повернення виконавчого документа без виконання чи закінчення виконавчого провадження, з метою подальшого самостійного виконання виконавчого документа через Державну казначейську службу до ВДВС не надходила.

Також суд зазначає, що відповідно до п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній; оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету; до заяви можуть додаватися інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню рішення про стягнення коштів (довідки та листи органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, або органів місцевого самоврядування, рішення органів досудового розслідування та прокуратури тощо).

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що Відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві дії щодо примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 22.02.2013 року № 5011-58/15376-2012 були вчинені у порядку та у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження", а відтак у суду відсутні підстави для визнання недійсними постанов про арешт майна боржника та заборону його відчуження від 10.12.2014, про розшук майна боржника від 17.04.2015, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 13.05.2015 та про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.05.2015 ВП №44564098, а тому відмовляє в задоволенні даної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги Національної академії образотворчого мистецтва і архітектури на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та визнання недійсними постанов про арешт майна боржника та заборону його відчуження від 10.12.2014, про розшук майна боржника від 17.04.2015, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 13.05.2015 та про стягнення з боржника виконавчого збору від 13.05.2015 з виконавчого провадження №44564098 - відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.