ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2015 року Справа № 910/26927/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКравчук Г.А.
суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Швеця В.О.
розглянувши у судовому засіданні за участю представників: позивача, відповідача: не з'явились, повідомлені належно,

касаційну скаргуКомунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від18.05.15
у справі№910/26927/14 Господарського суду міста Києва
за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"
доПриватного підприємства "Гарант-енерго"
прозобов'язання вчинити дії

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "Гарант-енерго" про стягнення з нього 406 287,43 грн. та зобов'язання надати уточнені акти виконаних робіт на суму 250 911,26 грн. Позивач посилався на те, що вартість виконаних будівельних робіт за договором підряду на будівництво №17 від 19.06.13 є завищеною і підлягає уточненню, а сплачені за такі роботи кошти у розмірі 406 287,43 грн. - поверненню як безпідставно отримані. Позов обґрунтований приписами статей 11, 15, 16, 187, 526, 883, 1212 Цивільного кодексу України, статей 20, 193, 216 Господарського кодексу України.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.01.15 (суддя Сташків Р.Б.) в позові відмовлено. Місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем будівельні роботи виконувалися за спірним договором; ці роботи були прийняті позивачем без зауважень і заперечень; оплата за виконане здійснювалася на підставі договору, а отже, відсутні підстави для стягнення спірних коштів з підстав наведених у позові. Водночас суд дійшов висновку про помилковість обраного позивачем способу захисту порушеного права в частині зобов'язання відповідача скласти і підписати уточнені акти виконаних робіт, оскільки такий не ґрунтується на законі та договорі.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.15 (судді: Жук Г.А., Суховий В.Г., Мальченко А.О.) перевірене рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін. Апеляційний господарський суд погодився з висновками місцевого господарського суду та зазначив, що спірні кошти не є безпідставно отриманими, а тому не можуть бути повернуті за статтею 1212 Цивільного кодексу України.

До Вищого господарського суду України з касаційною скаргою звернулося Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд", яке просить рішення і постанову у справі скасувати та задовольнити позов. Скаржник не погоджується з висновком судів про відсутність підстав для стягнення спірних коштів. Він зазначає, що вартість виконаних будівельних робіт за спірним договором підряду є завищеною і підлягає уточненню, що зафіксовано у висновку перевірки від 14.07.14, а сплачені за такі роботи кошти у заявленій до стягнення сумі підлягають поверненню на підставі приписів статі 1212 Цивільного кодексу України.

Від відповідача відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів чинного законодавства, відзначає наступне.

Господарськими судами установлено, що 19.06.13 між Комунальним підприємством з утримання та експлуатації житлового фонду спеціалізованого призначення "Спецжитлофонд" - замовником та Приватним підприємством "Гарант-енерго" - підрядником був укладений договір підряду на будівництво №17. За умовами цього договору замовник доручив, а підрядник зобов'язався забезпечити відповідно до проектної документації та умов договору виконання у 2013 році робіт з будівництва: перекладання, прокладання зовнішніх інженерних мереж на пров. Моторному та пр. Науки, будівництво додаткових ємностей чистої води та спорудження розподільчого пункту і трансформаторних станцій у Голосіївському районі. Згідно з пунктом 3.1 договору (в редакції додаткової угоди №6 від 23.05.14) договірна ціна договору визначається на основі кошторису як приблизна. Договірна ціна у цьому випадку повинна відповідати ціні, зазначеній у пропозиції конкурсних торгів підрядника визначеного переможцем з конкурсних торгів і складає: 16 771 274,81 грн., крім того, ПДВ 20% - 3 354 254,96 грн. Всього 20 125 529,77 грн., з них: в 2014 році фінансування виконаних робіт за рахунок коштів бюджету розвитку - 146 762,40 грн., в тому числі ПДВ 20% - 24 460,40 грн. Пунктом 3.2 договору сторони передбачили, що договірна ціна підлягає уточненню (зменшенню) у таких випадках: якщо у процесі виконання робіт замовник змінює проектні рішення, що викликає зміну обсягів робіт та вартісних показників; у процесі виконання робіт виявлені беззаперечні помилки, не встановлені на стадії складання ціни претендента; виникнення обставин непереборної сили - надзвичайні обставини та події, які не можуть бути передбачені сторонами під час укладання договору; уповільнення темпів або зупинення виконання робіт за рішенням замовника, або з його вини, якщо це спричинило додаткові витрати підрядника; зміни законодавства з питань оподаткування, якщо це впливає на вартість робіт. Відповідно до пункту 11.2 договору документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику до 18 числа поточного місяця. Замовник перевіряє документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання відповідних документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи в залежності від надходження бюджетних коштів на рахунок державного казначейства проміжними платежами в міру виконання робіт за місяць. У разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті. Пунктом 11.7 договору підряду передбачено, що розрахунки здійснюються на підставі актів приймання виконаних робіт (типова форма №КБ-2-в), довідок про вартість виконаних робіт (типова форма №КБ-3) проміжними платежами за виконані роботи. Розділом 12 договору сторони обумовили, що приймання-передача закінчених робіт проводиться у порядку встановленому чинним законодавством України (з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.11 №461). Господарські суди установили, з підтвердженням матеріалами справи, що відповідачем упродовж 2013-2014 років за спірним договором були виконані підрядні роботи, і це оформлено актами виконаних робіт форми КБ-2в, довідками про вартість виконаних робіт форми №КБ-3 (а.с. 122-236 т. 1), підписаними сторонами без зауважень. Вказані роботи були прийняті позивачем та оплачені ним. В ході розгляду спору судами було установлено і те, що КП "Київекспертиза" провело перевірку виконаних відповідачем робіт, їх вартості. За наслідками перевірки складено висновок перевірки вартості виконаних обсягів робіт від 14.07.14 №09/105-378, в якому зазначено про завищення вартості робіт за спірним договором. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" про стягнення з Приватного підприємства "Гарант-енерго" 406 287,43 грн. як безпідставно набутих коштів та про зобов'язання останнього надати уточнені акти виконаних робіт на суму 250 911,26 грн. При цьому, позивач фактичною підставою позову визначив договір підряду на будівництво №17 від 19.06.13. Як на юридичні (правові) підстави для стягнення спірної суми він посилався на приписи статті 1212 Цивільного кодексу України. Залишаючи без змін рішення у справі, апеляційний господарський суд, як і місцевий господарський суд, дійшов висновку про необґрунтованість позову, а відтак і відсутність підстав для його задоволення. Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (статті 837, 875 Цивільного кодексу України). Відповідно до приписів статті 877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (стаття 882 Цивільного кодексу України). Як вже зазначалося позивач просив стягнути з відповідача спірну суму коштів як таку, що набута поза правовою підставою. Наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави унормовано Главою 83 Цивільного кодексу України. Відповідно до приписів статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі (стаття 1213 цього ж Кодексу). У розумінні приписів наведених норм зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали. Дослідивши усі обставини та зібрані у справі докази, господарські суди установили, що відповідачем на виконання умов договору від 19.06.13 були виконані підрядні роботи, і такі роботи прийняті позивачем за спірними актами. Виходячи з того, що підставою набуття спірної суми є договір підряду на будівництво від 19.06.13 і ця сума була перерахована відповідачеві як оплата за виконані і прийняті роботи, то такі кошти не можуть бути витребувані відповідно до приписів статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення, про що правильно зазначили суди, та що, між іншим, спростовує довід касаційної скарги про зворотнє. Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 22.01.13 у справі №5006/18/13/2012, від 17.06.14 №13/096-12, від 14.10.14 у справі №922/1136/13, від 25.02.15 у справі № 910/1913/14. З огляду на зазначене та виходячи з вимог вказаних норм, суди правомірно відмовили у задоволенні позову про стягнення з відповідача 406 287,43 грн. як безпідставно отриманих. Водночас колегія суддів визнає обґрунтованою і відмову судів у позові в частині зобов'язання відповідача надати позивачеві уточнені акти виконаних робіт на суму 250 911,26 грн. Господарськими судами установлено, що сторонами були підписані акти виконаних підрядних робіт за спірним договором; що такого обов'язку як надання відповідачем позивачеві уточнюючих актів виконаних робіт ні законом, що регулює порядок прийняття робіт за договором підряду, ані спірним договором не передбачено. Разом з тим, визначені законом способи захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу повинні бути спрямовані на відновлення прав та інтересів позивачів, втім, обраний позивачем спосіб захисту права в зазначеній частині не призводить до відновлення його прав і інтересів. Відповідно до вимог статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права. Отже, колегія суддів визнає, що господарськими судами правильно застосовані норми матеріального (і, зокрема, стаття 1212 Цивільного кодексу України) та процесуального права до встановлених обставин справи, тому підстави для скасування переглянутої постанови апеляційної інстанції та задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.05.15 у справі №910/26927/14 залишити без змін.

Касаційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" залишити без задоволення.

Головуючий суддя Г.Кравчук

Судді Т.Гоголь

В.Швець