КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Справа№ 5011-43/10942-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шипка В.В.

суддів: Зеленіна В.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі Матвєєнко Т.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 25.05.2015р.

у справі № 5011-43/10942-2012 (суддя Івченко А.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вассма Рітейл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна

компанія"

про банкрутство

за участю представників сторін:

від заявника: не з'явились

від боржника: Дмитрієнко О.М. - дов. № б/н від 16.06.2015р.

Ставицький Б.О. - посв. від 19.06.2008р.

від розпорядника майна: Бєлова О.А. - посв.№ 986 від 05.07.2013р.

від ПАТ «Укрсоцбанк»: Рачок Н.М. - дов. № 02-36/400 від 05.02.2015р.

Постанова приймається 21.07.2015р. у зв»язку з оголошенням в судовому засіданні 14.07.2015р. перерви відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.05.2015р. у справі № 5011-43/10942-2012 визнано кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія":

1.1 Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" на суму 16 249 430,08 грн. (перша черга);

1.2 Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ" на суму 1 007 778,27 грн. (5 365,00 грн. - перша черга, 1 002 413,27 грн. - четверта черга);

1.3 Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на суму 1 293,57 грн. (друга черга);

1.4 Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон-Аеро" на суму 277 685,58 грн. (1 073,00 грн. - перша черга, 276 612,58 грн. - четверта черга).

2. Внесено окремо до реєстру вимог кредиторів відомості про нерухоме майно боржника, яке є предметом іпотеки - нежитлові приміщення (в літ.А): з №1 по №4 (групи приміщень №10а) площею - 31,2 м2, з №1 по №71 (групи приміщень №9а) площею - 1 621,4 м2, загальною площею 1 652,6 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Лісовий, 39.

3. Припинено провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ" про додаткові вимоги до боржника у розмірі 19 136 638,75 грн. та інше.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить суд ухвалу господарського суду м. Києва від 25.05.2015р. скасувати та справу повернути на стадію розпорядження майном боржника.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" було прийнято до провадження і розгляд справи призначено на 14.07.2015р.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду 09.07.2015р. представником ПАТ «Укрсоцбанк» був поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд ухвалу господарського суду м. Києва від 25.05.2015р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 14.07.2015р. відповідно до ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 21.07.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015р. продовжено строк вирішення спору у справі № 5011-43/10942-2012 на п'ятнадцять днів.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015р. було змінено склад суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.07.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" було прийнято до провадження.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду 21.07.2015р. представником боржника було подано клопотання в якому просить суд зупинити на два місяці провадження у справі № 5011-43/10942-2012про визнання банкрутом ТОВ «Українська агрохімічна компанія» для розслідування СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС України в м. Києві кримінального провадження № 0000098, порушеного за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191, ст. 219 КК України.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів дійшла висновку про відмову в його задоволенні, оскільки Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції яка діяла до 19.01.2013р., не надано право господарському суду зупиняти провадження у справі про банкрутство (ст. 11 п. 17).

Встановлено, що в судове засідання 21.07.2015р. представник заявника не з»явився, причини неявки суду не повідомив.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представника заявника та відхилити усне клопотання апелянта про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні представники боржника апеляційну скаргу підтримали.

В судовому засіданні представник розпорядника майна та ПАТ «Укрсоцбанк» проти апеляційної скарги заперечували.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992 р. № 2343-ХІІ в редакції від 30.06.1999 р. зі змінами та доповненнями (надалі - Закон) у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до з ч. 1 ст. 14 Закону конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Згідно з ч. 4 ст. 14 Закону у разі визнання кредитора конкурсним він має право отримати від розпорядника майна інформацію щодо вимог інших кредиторів, визнаних боржником та /або розпорядником майна. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів, щодо яких є заперечення боржника, чи інших кредиторів розглядаються господарським судом до винесення ухвали про затвердження реєстру вимог. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Ухвала може бути оскаржена в установленому порядку.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство було опубліковано 28.09.2012 р. у газеті "Голос України" № 182 (5432).

Після публікації вказаного оголошення та у строк, встановлений ст. 14 Закону, до суду надійшло п'ять заяв з грошовими вимогами до боржника.

Виходячи зі змісту ст. 15 Закону за результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів. Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями чи зобов'язаннями щодо сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів), черговість задоволення кожної вимоги, окремо розмір неустойки (штрафу, пені).

Черговість задоволення вимог кредиторів за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, встановлена у ст. 31 Закону.

18.10.2012р. до господарського суду м. Києва надійшла заява Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва про визнання вимог до боржника на суму 1 293,57 грн.

Відповідно до поданої заяви, вимоги виникли через неналежне виконання боржником зобов'язань зі сплати єдиного соціального внеску до пенсійного фонду України, на підтвердження чого останнім подано до суду звіт з єдиного соціального внеску за 4 місяць 2012 року, картки особового рахунку платника єдиного внеску.

Боржник вимоги пенсійного фонду визнав у повному обсязі, а розпорядник включив їх до другої черги реєстру вимог кредиторів.

Колегія суддів вважає, що заявлені вимоги Управлінням Пенсійного фонду України у Печерському районі м. Києва є обґрунтованими, тому Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві як визнаний судом правонаступник останнього підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів на суму 1 293,57 грн. заборгованості зі сплати єдиного внеску (друга черга задоволення вимог кредиторів).

26.10.2012 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон-Аеро" надіслало на адресу господарського суду м. Києва заяву з вимогами до боржника на суму 276 612,58 грн., яка надійшла 29.10.2012 р.

З поданої заяви вбачається, що вказані грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Еталон-Аеро" являють собою суму заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" з оплати простого векселя серії АА 2459140 з наступними реквізитами: валюта - гривня, сума - 400 000,00 грн., місце складання - м. Київ, дата складання - 06.12.2011 р., дата платежу - за пред'явленням; найменування бенефіціара - Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон-Аеро"; найменування векселедавця - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія"; місце платежу - Банк "Демарк", МФО 353575, р/р 9008.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон-Аеро" отримало указаний вексель за актом прийому-передачі від 06.11.2011 р. від боржника у розрахунок за поставлені товари за видатковими накладними № РН-0000002 від 01.11.2011 р. та № РН-0000003 від 01.11.2011 р. за договором купівлі-продажу № 31-10/11-К від 31.10.2011 р.

У зв'язку з неотриманням кредитором платежу за наслідками пред'явлення вимог до боржника про оплату векселя, вексель було опротестовано Товариством з обмеженою відповідальністю "Еталон-Аеро" в установленому порядку у приватного нотаріуса, яким вчинено виконавчий напис, який у подальшому було пред'явлено до виконання до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві.

Випискою по рахунках підтверджується, що у ході виконавчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" здійснило часткове погашення боргу на суму 123 387,42 грн., у зв'язку з чим залишок заборгованості становить 276 612,58 грн.

На підтвердження заявлених вимог кредитором було подано до суду в копіях договір купівлі-продажу № 31-10/11-К від 31.10.2011 р., видаткові накладні № РН-0000002 від 01.11.2011 р. та № РН-0000003 від 01.11.2011 р., простий вексель серії АА 2459140, акт прийому-передачі від 06.11.2011 р., акт про протест про неоплату векселя від 16.12.2011 р., виконавчий напис від 22.12.2011 р., постанову від 16.01.2012 р. про відкриття виконавчого провадження ВП № 30655850.

Вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" повністю відхилені боржником з мотивів відсутності у нього відомостей про надходження йому указаного у видаткових накладних товару.

Оскільки офіційне засвідчення факту повної неоплати за векселем здійснено нотаріусом, заборгованість боржником була визнана шляхом часткового погашення у заборгованості у виконавчому провадженні, договір купівлі-продажу у встановленому законодавством порядку недійсним не визнано, суд приходить до висновку, що заперечення боржника не спростовують наявності грошового зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" як векселедавця сплатити визначену суму власнику векселя (векселедержателю) - Товариству з обмеженою відповідальністю "Еталон-Аеро".

Як підтвердив у судовому засіданні представник боржника ним жодних позовів про визнання недійсним договору № 31-10/11-К від 31.10.2011р. його зміну чи розірвання не подавалось.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд місцевий суд дійшов правильного висновку про визнання Товариство з обмеженою відповідальністю "Еталон-Аеро" кредитором боржника на суму 277 685,58 грн., з яких 1 073,00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів (судові витрати у справі про банкрутство), 276 612,58 грн. - четверта черга (основний борг).

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ" реалізувало своє право на заявлення додаткових грошових вимог до боржника шляхом надіслання 26.10.2012 р. до суду заяви з грошовими вимогами до боржника на суму 19 136 638,75 грн.

Вказана сума являє собою заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма" (покупець) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ" (продавець) за поставлений товар за договором купівлі-продажу № 1 від 19.01.2011 р., виконання грошових зобов'язань покупця за яким було забезпечено порукою Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" (поручитель) згідно з договором поруки № 19-01/11-ПОР від 19.11.2011 р.

На підтвердження заявлених вимог кредитором подано в копіях договір купівлі-продажу № 1 від 19.01.2011 р., договір поруки № 19-01/11-ПОР від 19.11.2011 р., видаткові накладні, вимогу до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма" про погашення боргу, акт звірки взаєморозрахунків.

В обґрунтування своїх заперечень на додаткові вимоги ініціюючого кредитора боржник подавав до суду рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2013 р. у справі № 910/855/13, залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 22.05.2014 р. , яким визнано недійсним договір поруки № 19-01/11-ПОР від 19.11.2011 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ".

В судовому засіданні 25.05.2015р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ" підтвердив вказану обставину та в усному порядку відмовився від заяви про додаткові вимоги до боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Оскільки, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ" відмовилося від заяви про додаткові вимоги до боржника, то місцевий суд дійшов правильного висновку про припинення провадження з розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ".

Поряд з викладеним, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАССМА РІТЕЙЛ" підлягає включенню до реєстру вимог кредиторів на суму визнаних ухвалою підготовчого засідання від 18.09.2012 р. безспірних вимог у розмірі 1 002 413,27 грн. (четверта черга) та сплаченого за подання заяви про порушення справи про банкрутство судового збору у розмірі 5 365,00 грн. (перша черга).

Між ТОВ «Вассма Рітейл» та ТОВ «Українська агрохімічна компанія» було укладено договір купівлі - продажу № 0603-12 від 06.03.2012р. Сторони погодили умови сплати товару, а саме 100% від вартості товару оплачується покупцем простим векселем (п. 4.1 Договору).

Підтвердженням продажу товару та наявності заборгованості в розмірі 1 002 800,00 грн. є: видаткова накладна № Рит-Ф55 від 07.03.2012р.; акт прийому-передачі векселів від 07.03.2012р.; простий вексель Серія АА 2459141 від 07.03.2012р.; акт про протест про неоплату векселя від 04.04.2012р. зареєстровано за номером № 261 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; виконавчий напис від 10.04.2012р. зареєстровано за номером № 290 виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу; постанова відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві № ВП 32160474 від 12.04.2012р. про відкриття виконавчого провадження.

Договір купівлі - продажу № 0603-12 від 06.03.2012р. сторонами розірваний або визнаний недійсним в судовому порядку не був.

26.10.2012 р. Погонишева Тетяна Львівна надіслала до суду заяву з майновими вимогами до боржника в сумі 600 000,00 грн. Вказана сума являє собою вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія", пропорційну частці Погонишевої Т.Л. як учасника у статутному капіталі юридичної особи, належної їй до виплати при виході з товариства.

За твердженнями Погонишевої Т.Л., у 2011 році вона вийшла зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія", що підтверджується заявою від 15.04.2011 р., яка отримана товариством 15.04.2011 р. згідно з відміткою на заяві.

Боржник вимоги Погонишевої Т.Л. відхилив повністю.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів);

грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов'язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі, зобов'язання боржника - фізичної особи - підприємця, що виникли безпосередньо у фізичної особи на підставах, не пов'язаних із здійсненням таким боржником підприємницької діяльності.

Вимоги, що випливають з корпоративних прав, не можуть задовольнятися в межах провадження у справі про банкрутство.

З поданого статуту (п. 4.2.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія", Погонишева Т.Л. вказана серед переліку учасників юридичної особи із сумою внеску 600 000,00 грн., що становить частку у статутному капіталі в розмірі 12,57862%.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно зі ст. 148 Цивільного кодексу України учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом.

Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Вказаним нормам законодавства кореспондують п.п. 4.8, 4.9, 4.10 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія".

Таким чином, вимоги Погонишевої Т.Л. ґрунтуються на її корпоративних правах як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія", зокрема, отримання частки у статутному капіталі при виході з товариства, тому відповідні зобов'язання боржника не відносяться до грошових в розумінні Закону, у зв'язку з чим суд відхиляє вимоги Погонишевої Т.Л. на підставі ст. 1 Закону.

Крім того, Погонишева Т.Л. всупереч вказаному у заяві переліку додатків не приєднала до них заяву про вихід з товариства від 15.04.2011 р., якою головним чином обґрунтовує свої вимоги. Так само не було подано цієї заяви до суду в ході розгляду справи.

26.10.2012р. Кабан Євгеній Євгенійович надіслав до господарського суду м. Києва заяву з майновими вимогами до боржника в сумі 589 800,00 грн. Вказана сума являє собою вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія", пропорційну частці Кабана Є.Є. як учасника у статутному капіталі юридичної особи, належної йому до виплати при виході з товариства.

За твердженнями Кабана Є.Є., у 2011 році він вийшов зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія", що підтверджується заявою від 15.04.2011 р., яка отримана товариством 15.04.2011 р. згідно з відміткою на заяві.

Боржник вимоги Кабана Є.Є. відхилив повністю.

Вимоги, що випливають з корпоративних прав, не можуть задовольнятися в межах провадження у справі про банкрутство ст. 1 Закону.

Згідно статуту (п. 4.2.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія", Кабан Є.Є. вказаний серед переліку учасників юридичної особи із сумою внеску 589 800,00 грн., що становить частку у статутному капіталі в розмірі 12,36478%.

Вимоги Кабана Є.Є. ґрунтуються на його корпоративних правах як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія", зокрема, отримання частки у статутному капіталі при виході з товариства, тому відповідні зобов'язання боржника не відносяться до грошових в розумінні Закону, у зв'язку з чим суд відхиляє вимоги Кабана Є.Є. на підставі ст. 1 Закону.

Жодних інших документів на підтвердження своїх вимог, крім копії заяви про вихід з товариства від 15.04.2011 р. та статуту, до суду Кабан Є.Є. не подавав.

Щодо кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" у справі № 5011-43/10942-2012, то слід зазначити наступне.

Відповідно до абз. 2 ч. 6 ст. 14 Закону розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Під час формування реєстру вимог кредиторів на стадії попереднього засідання у 2012 році у справі № 5011-43/10942-2012 розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" арбітражний керуючий Винниченко Ю.В. не вніс окремо до реєстру вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" з повернення суми кредиту та сплати заборгованості по відсотках за користування ним, які забезпечені заставою майна боржника, незважаючи на наявність в матеріалах справи відповідної претензії банку до боржника. Натомість, на підставі витягу з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна від 05.11.2012 р., Єдиного державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05.11.2013 р. розпорядник майна включив до уточненого реєстру лише відомості про майно боржника, що перебуває в заставі на підставі договору іпотеки № 1555 від 21.02.2008 р. - нежиле приміщення загальною площею 1652,7 м2, що знаходиться за адресою м. Київ, проспект Лісовий, 39.

Вказаний факт встановлено Вищим господарським судом України у постанові від 11.12.2013 р. у справі № 5011-43/10942-2012 та став підставою для скасування ухвали попереднього засідання від 06.12.2012 р. та відповідно постанови про визнання боржника банкрутом від 18.04.2013 р. у цій справі, а також направлення її на розгляд до господарського суду міста Києва.

Судом встановлено, що 21.02.2008р. між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма" (позичальник) було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/62 з наступними змінами та доповненнями, згідно з умовами якого банком надано позичальнику грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості у суму 1 053 745,00 Євро, зі сплатою 11% річних та кінцевим терміном погашення кредиту до 31.08.2012 р.

В забезпечення виконання позичальником зобов'язань за указаним кредитним договором 21.02.2008 р. між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" (іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 047/1-83 з наступними змінами та доповненнями, згідно з яким предметом застави є нерухоме майно - нежитлові приміщення (в літ.А): з №1 по №4 (групи приміщень №10а) площею - 31,2 м2, з №1 по №71 (групи приміщень №9а) площею - 1 621,4 м2, загальною площею 1 652,6 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Лісовий, 39.

Вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" ґрунтуються на договорі про надання невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/62 від 21.2.2008 р., укладеному між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма", боржник в цьому випадку виступив майновим поручителем, уклавши з банком іпотечний договір.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно із ч. 1 ст. 11 Закону України "Про заставу" заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель - особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Положеннями ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо, а солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Виходячи із аналізу зазначених норм законодавства, майновий поручитель та основний боржник, зобов'язання якого перед кредитором забезпечені іпотекою майна, що належить на праві власності майновому поручителю, відповідають перед кредитором солідарно.

А тому, іпотекодержатель як кредитор має право вимагати виконання основного зобов'язання як від боржника і його майнового поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо, а у разі пред'явлення таких вимог до майнового поручителя останній відповідає в межах узятих на себе зобов'язань перед іпотекодержателем.

У зв'язку з порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма" своїх кредитних зобов'язань банк звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" з претензією про виконання зобов'язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/62 від 21.08.2008 р., отриманою боржником 08.06.2012 р., факт чого ним самим не заперечувався.

Також судом, встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулося з вимогами за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/62 від 21.2.2008 р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма" у справі про його банкрутство № 49/45-б. За результатами апеляційного оскарження ухвали попереднього засідання у цій справі постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2014 р. було скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.06.2014 р. у справі № 49/45-б в частині відхилення вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Вассма" на суму 12 640 479,49 грн., прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" конкурсним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма" на суму 12 883 346,72 грн., з яких 5 168 128,00 грн. - вимоги першої черги, які забезпечені заставою, 1 147,00 грн. - вимоги першої черги, 7 714 071,72 грн. - вимоги четвертої черги.

Доказів задоволення кредиторських вимог банку у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім "Вассма" або ж Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Агрохімічна Компанія" самостійно у матеріалах справи відсутні, а норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не обмежують право банку на визнання його вимог до майнового поручителя, якщо основний боржник не сплатив борг.

Відповідно до остаточного розрахунку, поданого кредитором 25.05.2015 р., станом на 25.07.2012 р. заборгованість боржника за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/62 становить 16 249 430,08 грн., з яких 11 646 604,36 грн. - заборгованість за кредитом, 3 669 599,19 грн. - заборгованість за відсотками, 9 600,00 грн. - заборгованість за нарахованими комісіями, 613 861,35 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 217 711,56 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 68 312,53 грн. - інфляційні втрати за кредитом, 23 741,08 грн. - інфляційні втрати за відсотками.

На підтвердження заборгованості позичальника перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" до суду подано копії кредитного договору та додаткових договорів до нього, меморіальні ордери, банківські виписки з особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма", розрахунок заборгованості.

Матеріалами справи підтверджується, що неодноразово подані банком розрахунки вимог стали предметом заперечень, які у письмовому вигляді було викладено одним з кредиторів - Товариством з обмеженою відповідальністю "Еталон-Аеро".

Боржник вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" також відхилив, обґрунтувань такого відхилення не надав, розпорядник майна їх до реєстру вимог кредиторів не включив відповідно.

За наслідками дослідження документів судом встановлено, що вказані іншими учасниками аргументи проти вимог указаного кредитора не спростовують обставин прострочення позичальника перед банком, оскільки контррозрахунку в матеріали справи подано не було, так само як і доказів задоволення боржником вимог банку за рахунок іпотечного майна, а більша порівняно з заявленою станом на 31.01.2011 р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Вассма" у справі про його банкрутство № 49/45-б сума вимог пояснюється невиконанням позичальником коштів взятих на себе зобов'язань аж до 25.07.2012 р. (до порушення провадження у справі № 5011-43/10942-2012).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" на суму 16 249 430,08 грн. є такими, що забезпечені заставою майна боржника, що підтверджується відповідними договорами та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наявними у матеріалах справи. Таким чином, суд погоджується з правовою позицією Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" щодо включення до реєстру вимог кредиторів вимог банку до першої черги як таких, що забезпечені заставою, а відомості про нерухоме майно (нежитлові приміщення (в літ.А): з №1 по №4 (групи приміщень №10а) площею - 31,2 м2, з №1 по №71 (групи приміщень №9а) площею - 1 621,4 м2, загальною площею 1 652,6 м2, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Лісовий, 39), яке є предметом іпотеки, а тому підлягають окремому внесенню до реєстру.

Згідно з абз. 3 ч. 6 ст. 14 Закону розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та даними обліку боржника.

Відомостей та доказів щодо наявності у боржника заборгованості з виплат, вказаних у абз. 3 ч. 4 ст. 14 Закону, суду не подано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про затвердження реєстру вимог кредиторів.

Дослідивши матеріали наявні у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законну обґрунтовану ухвалу, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. 99 ст. ст. 101- 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська агрохімічна компанія" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду м. Києва у справі № 5011-43/10942-2012 від 25.05.2015р. залишити без змін.

2. Матеріали справи № 5011-43/10942-2012 повернути до господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.В. Шипко

Судді В.О. Зеленін

М.Г. Чорногуз