РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015Справа №910/15452/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Донвентилятор»
ДоПублічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"
пророзірвання договору банківського рахунку та стягнення суми в розмірі 777 042,83 грн.
СуддяБорисенко І.І.
Представники:
від позивача - Койкова О.В., за довіреністю;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва із позовом до Відповідача про розірвання договору №112188 від 08.06.2011р. на розрахунково-касове обслуговування та стягнення 777 042,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору банківського рахунку №112188 від 08.06.2011р.

07.07.2015р. позивач, керуючись ст. 22 ГПК України просив суд доповнити позовну вимогу вимогою про розірвання договору банківського рахунку, оскільки ця вимога помилкового не визначена позивачем в прохальній частині позовної заяви, тоді як в мотивувальній частині ця вимога була обґрунтована та за вказану вимогу при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір.

Вказана заява задоволена судом, зважаючи на те, що дійсно в мотивувальній частині вимога про розірвання договору банківського рахунку обґрунтована та за вказану вимогу при поданні позову сплачено судовий збір у відповідному розмірі, відтак не зазначення в прохальній частині позову про розірвання договору банківського рахунку є помилковим.

21.07.2015р. позивачем подано клопотання про зменшення майнових позовних вимог в розмірі 300 грн., в зв'язку з списанням вказаної суми з рахунку за закриття поточних рахунків 10.07.2015р. Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача 776 742,82 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Вказана заява прийнята судом до розгляду, отже відповідно до ст. 55 ГПК України має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір по суті.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані відповідачу за повідомленою суду поштовою адресою, яка також є адресою його місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка відображається на веб-сайті даного Єдиного державного реєстру, а саме: 04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60.

Відповідач про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення від 24.06.2015р.

Обставин, які б перешкоджали розгляду справи по суті судом не було встановлено, відтак суд не вбачає за необхідне в черговий раз відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

8 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (надалі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Донвентилятор» (надалі - Клієнт) було укладено Договір № 112188 на розрахунково-касове обслуговування (надалі - Договір), відповідно до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у національній валюті та інші поточні рахунки в іноземній валюті (рахунок) та зобов'язується здійснювати їх розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку відповідно до тарифів банку за розрахунково-касове обслуговування рахунку (тарифи) в порядку і на умовах, визначених Договором. На протязі строку дії договору було підписано декілька додаткових угод, у тому числі додаткова угода на розрахунково-касове обслуговування через систему електронних платежів «Клієнт-Банк», далі засобами програмно-технічного комплексу «Клієнт-Інтернет-Банк».

Виходячи з положень ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунково-касове обслуговування - послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.

Відповідно до п. 2.2 Договору списання Банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням Клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України.

Банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами (п. 3.3.2 Договору).

Пунктом 3.3.4 Договору визначено, що банк зобов'язується забезпечувати своєчасне зарахування грошових коштів на рахунок.

Як встановлено судом, заявами вих. №1/16-52, №1/16-53, № 1/16-54, № 1/16-55 від 14.05.2015 року Позивач просив Відповідача закрити поточні банківські рахунки.

Листом від 25.05.2015р. №1/4-34 позивач просив Банк перерахувати суму залишку в розмірі 777 391,00 грн. на п/р № 5520 в ПАТ КБ «Приватбанк» МФО 335496. Для цього відправлено платіжне доручення №1442 від 14.05.2015 р. Однак, вказані вимоги не були задоволені Банком (Вказаний лист отриманий Банком 27.05.2015р. відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення).

Згідно виписки по поточному рахунку у національній валюті на 09.06.2015 р. залишок коштів на рахунку № р/р 1001 становить 777 042,82 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 10.07.2015р. списав комісію за закриття поточних рахунків за ініціативою Клієнта в розмірі 300 грн.

Отже, залишок коштів на рахунку № р/р 1001 станом на час розгляду справи становить 776 742,82 грн.

Статтею 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що Банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів. Внутрішньобанківський переказ виконується в строк, встановлений внутрішніми нормативними актами банку, але не може перевищувати двох операційних днів.

Відповідно до п. 2.1 Договору Банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених законодавством України та банківськими правилами та п. 3.3.3 Договору передбачає, що Банк зобов'язується здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунку у визначений час з 9.00 до 16.00, крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

Згідно з п. 1.22 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» визначено, що операційний час - частина операційного дня банку або іншої установи - учасника платіжної системи, протягом якої приймаються документи на переказ і документи на відкликання, що мають бути оброблені, передані та виконані цим банком протягом цього ж робочого дня. Тривалість операційного часу встановлюється банком або іншою установою - учасником платіжної системи самостійно та закріплюється в їх внутрішніх нормативних актах.

Частиною 30.2 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» передбачено, що Банк отримувача в разі надходження суми переказу протягом операційного дня зобов'язаний її зарахувати на рахунок отримувача або виплатити йому в готівковій формі в той самий день або в день (дата валютування), зазначений платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Частинами 1, 2 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд (п. 3 ст. 1066 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі статтею 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 1075 ЦК України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Положеннями п. 20.6 постанови Правління Національного банку України від 12.11.2003 року N 492 "Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах" передбачено, що банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо.

Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви.

Враховуючи той факт, що кошти по платіжному дорученням №1442 від 14.05.2015р. не перераховані Банком за дорученням Клієнта, Відповідачем порушено договірні зобов'язання щодо своєчасного здійснення розрахунково-касового обслуговування, чим порушено права та інтереси Позивача, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми в розмірі 776 742,82 грн. (відповідно до заяви про зменшення позовних вимог) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимога про розірвання договору № 112188 на розрахунково-касове обслуговування від 08.06.2011р. також підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з п.п. 8.2, 8.3 Договору Договір може бути розірваний за письмовою згодою будь-якої із сторін, а також в інших випадках та з підстав, передбачених Договором та чинним законодавством України. При розірванні договору Клієнт зобов'язаний закрити рахунок, подавши в Банку документи, що передбачені чинним законодавством України для закриття рахунку. Закриття рахунку здійснюється виключно за умови повного розрахунку Клієнта перед Банком по сплаті послуг за розрахунково-касове обслуговування рахунку.

Положеннями ч. 1 ст. 1075 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час.

З матеріалів справи вбачається, що заявою про розірвання договору №ј-24 від 30.06.2015р. позивач повідомив відповідача про розірвання договору на підставі п.п. 8.2, 8.3 договору та просив виконати переказ грошових коштів на відповідний рахунок та видати довідку про закриття рахунків.

Отже, за умовами частини 1 статті 1075 Цивільного кодексу України клієнт банку вправі у будь-який час ініціювати процедуру розірвання Договору, що і було зроблено останнім в порядку статті 188 ГК України та пункту 8.2 Договору шляхом відповідного повідомлення (заява №ј-24 від 03.06.2015р.) про розірвання Договору та повернення залишку коштів, з наданням платіжного доручення на перерахування коштів за вказаними в платіжному документі реквізитами. Доказом отримання вказаного листа відповідачем є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 05.06.2015р. (049).

Таким чином, відповідно до встановлених обставин справи та зазначених норм закону і положень договору на розрахунково-касове обслуговування, укладеного між позивачем і відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги про розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування від 08.06.2011р. №112188.

У зв'язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на відповідача в повному обсязі.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код 09807856) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Донвентилятор» (83030, м. Донецьк, вул. Тамбовська, буд. 50 Г, ідентифікаційний код 37216486) 776 742 (сімсот сімдесят шість тисяч сімсот сорок дві) грн. 82 коп. боргу та 16 758 (шістнадцять тисяч сімсот п'ятдесят вісім) грн. 86 коп. судового збору.

Розірвати договір від 08.06.2011р. №112188 на розрахунково-касове обслуговування укладений між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (04050, м. Київ, вул. Артема, буд. 60, ідентифікаційний код 09807856) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об'єднання «Донвентилятор» (83030, м. Донецьк, вул. Тамбовська, буд. 50 Г, ідентифікаційний код 37216486).

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 27.07.2015р.

Суддя І.І. Борисенко