РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015Справа №910/14309/15

За позовом Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт";

до Громадської організації "Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Шаповалов Юрій Юрійович

про визнання договору недійсним.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Матвійчук Д. В., адвокат, ордер серії КВ № 099037 від 02.02.2015 р.;

Від відповідача: Наєм Масі-Мустафа, довіреність № 14/01 від 14.01.2015 р.;

Від третьої особи: Опанасенко О. П., довіреність № 563 від 13.05.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А.) з № 1 по № 9 (групи пріміщень № 13) посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О. М. за реєстровим номером 521 від 15.05.2013 року та зобов'язати відповідача повернути позивачеві нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А.) з № 1 по № 9 (групи пріміщень № 13) загальною площею 72,40 кв.м.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2015 року порушено провадження у справі № 910/14309/15, розгляд справи призначено на 30.06.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2015 р. відкладено розгляд справи до 14.07.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.07.2015 р. залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача громадянина Шаповалова Юрія Юрійовича, у справі оголошено перерву до 16.07.2015 р.

Через відділ діловодства суду 16.07.2015 року від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній відмовляється від позовних вимог в частині зобов'язання відповідача повернути позивачеві нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А.) з № 1 по № 9 (групи пріміщень № 13) загальною площею 72,40 кв.м., та просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А.) з № 1 по № 9 (групи пріміщень № 13) посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О. М. за реєстровим номером 521 від 15.05.2013 року.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Приймаючи до уваги, що вищевказана заява про зменшення позовних вимог не суперечить вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне прийняти її до розгляду.

Через відділ діловодства суду 16.07.2015 року від представника позивача також надійшла заява про повернення надмірно сплаченого судового збору в розмірі 9 432,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2015 р, у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представників відповідача, відкладено розгляд справи до 21.07.2015 р. Зобов'язано відповідача надати господарському суду: належним чином завірену копію договору купівлі-продажу нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А.) з № 1 по № 9 (групи пріміщень № 13) посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О. М. за реєстровим номером 521 від 15.05.2013 року та його оригінал для огляду; документи (банківська виписка, платіжне доручення), що підтверджують здійснення відповідачем оплати 471 600,00 грн. за придбані приміщення відповідно до договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О. М. за реєстровим номером 521 від 15.05.2013 року.

У судовому засіданні 21.07.2015 р. оголошено перерву у справі до 23.07.2015.

У судовому засіданні 23.07.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача та третьої особи у судовому засіданні та у своїх письмових запереченнях на позовну заяву у задоволенні позову просив відмовити, посилаючись на те, що спірний договір купівлі-продажу нежитлових приміщень вчинений у відповідності до вимог ст. 675 Цивільного кодексу України, а саме укладено в письмовій формі, посвідчено нотаріально та проведено його державну реєстрацію. Відповідач зазначає, що при укладенні договору купівлі-продажу нежитлових приміщень приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О.М. перевірено повноваження сторін, здійснено запити щодо відсутності заборон на його укладення та відчуження нерухомого майна, що є предметом спірного договору купівлі-продажу.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Благодійною організацією «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» (продавець) та Громадською організацією «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» (покупець) 15.05.2013 року було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О.М., за реєстровим номером 521 (надалі - договір), відповідно до п. 1 якого, продавець передає у власність (продає), а покупець приймає від продавця нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень №13), загальною площею 72,40 кв. м. (надалі - нежилі приміщення) та сплачує їх вартість за ціною та у порядку, передбаченими цим договором.

Позивач у своїй позовній заяві посилається на те, що договір купівлі-продажу нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень №13), загальною площею 72,40 кв. м, укладений між Благодійною організацією «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» в особі голови ліквідаційної комісії Зорі Олексія Івановича та Громадською організацією «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт», що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О.М., за реєстровим номером 521 - є недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 та ч. 2 ст. 203 ЦК України.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За п. 7 ст. 176 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частинами 1-4 ст. 180 Господарського кодексу України визначено зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2012 року за заявою фізичної особи, громадянина України Білокурова В'ячеслава Олеговича було порушено провадження у справі № 5011-44/1491-2012 про банкрутство Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» через неспроможність останньої погасити прострочену заборгованість за договором позики від 05.08.2008 року та виконавчими документами про її стягнення. Пунктом 5 резолютивної частини даної ухвали було заборонено посадовим особам боржника вчиняти дії щодо відчуження майна, реорганізації чи ліквідації юридичної особи, укладення угод про зазначене з іншими суб'єктами підприємницької діяльності. Заборонено посадовим особам боржника або власнику його майна чи уповноваженому ним органу або іншим особам вчиняти певні дії щодо майнових активів боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Виходячи зі змісту ст. 8, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції на час прийняття рішення) та ч. 1 ст. 106 ГПК України зазначена ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, є остаточною та набирає законної сили з дня її винесення, що відповідає правовій позиції Вищого господарського суду України, визначеній у постанові від 15.02.2005 р. (справа № 6/233).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2012 року провадження у справі № 5011-46/1491-2012 про банкрутство Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» було припинено

Згідно з ч. 2. ст. 40 Закону про банкрутство ухвала про припинення провадження у справі про банкрутство може бути оскаржена у встановленому порядку.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.05.2013 року скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.05.2012 року, матеріали справи направлено до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2013 року введено процедуру розпорядження майном Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Бандуру Івана Васильовича. Вжито заходів забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони Благодійній організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" розпоряджатися всім належним їй на праві власності нерухомим майном, у тому числі нежилим приміщенням площею 72,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48, літера "А" без згоди господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство та отриманого у межах провадження у справі № 5011-14/1491-2012.

Разом з тим, 08.02.2011р. засновником та єдиним членом Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" Богатчук М.І. прийнято рішення № 02/02-01 про проведення процедури ліквідації Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт". Відповідне рішення було опубліковане у Бюлетені державної реєстрації від 05.05.2011р. № 172 (7) та прийнято до порушення провадження у данній справі, тобто до 10.02.2012р.

Cудом встановлено, що 12.07.2013р. державним реєстратором було вчинено запис №6003138 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" () на підставі рішення засновника (Богатчук М.І.), що підтверджується копією витягу від 16.07.2013р. з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Ухвалою Господарського суду м. Києві від 30.09.2013 р. припинено провадження у справі про банкрутство. Як зазначено вище, згідно з ч. 2. ст. 40 Закону про банкрутство ухвала про припинення провадження у справі про банкрутство може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно з постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2014 р. ухвалу Господарського суду м. Києва від 30.09.2013 р. скасовано, справу передано на розгляд Господарському суду м. Києва.

У зазначеній постанові Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2014 р. судом, зокрема, встановлено наступне.

Зокрема, суд зазначив, що з моменту порушення провадження у даній справі, а саме 10.02.2012р., в силу зазначених вище норм спеціального Закону, будь-які дії, що пов'язані з ліквідацію юридичної особи - Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" та, зокрема, виключенням юридичної особи з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України проводяться виключно в межах судових процедур, які застосовуються до боржника (ліквідації банкрута), та останнє здійснюється згідно ухвали суду.

Як встановлено судом, рішення про ліквідацію, яке було прийнято засновником та єдиним членом Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт Богатчук М.І, було опубліковане у Бюлетені державної реєстрації від 05.05.2011р. № 172 (7) та прийнято до порушення провадження у справі про банкрутство, тобто до 10.02.2012р.

КАГС у вказаній ухвалі також встановив, що 12.07.2013р. державним реєстратором було вчинено запис №6003138 про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" () на підставі рішення засновника. Зазначений запис вчинений за наявності чинної ухвали про порушення справи про банкрутство.

Суд також зазначив, що вчинення запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" на підставі рішення засновника після порушення провадження у справі про банкрутство організації є порушенням спеціальних процедур та вказаних вище норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», які регулюють питання ліквідації юридичної особи (боржника) щодо якої порушено провадження у справі про банкрутство. Окрім того, як зазначив суд, вчинення відповідного запису за вказаних вище обставин не узгоджується і з нормою ч. 10 ст. 36 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Ухвалюючи вказане рішення КАГС прийняв до уваги та зазначив той факт, що вчинення запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» є незаконним по своїй суті та суд при цьому констатував факт порушення порядку державної реєстрації припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як вже зазначалося судом вище, між Благодійною організацією «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» (продавець) та Громадською організацією «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» (покупець) 15.05.2013 року було укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О.М., за реєстровим номером 521 (надалі - договір), відповідно до п. 1 якого, продавець передає у власність (продає), а покупець приймає від продавця нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А) з № 1 по № 9 (групи приміщень №13), загальною площею 72,40 кв. м. (надалі - нежилі приміщення) та сплачує їх вартість за ціною та у порядку, передбаченими цим договором.

Надалі, 25 липня 2013 року Громадська організація "ФОНД СПРИЯННЯ ЗАХИСТУ ІНВАЛІДІВ, ДІТЕЙ ТА СИРІТ" відчужила вищезазначені нежилі приміщення Шаповалову Юрію Юрійовичу, що підтверджується договором купівлі-продажу нежилих приміщень від 25.07.2013 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О. М., зареєстровано в реєстрі за № 884.

Обгрунтовуючи свою позовну заяву, позивач, зокрема, посилається на те, що метою укладення спірного договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 14.05.2015 року було відчуження майна Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" (боржника), вчинене службовою особою суб'єкта господарської діяльності в період провадження у справі про банкрутство, для виведення зазначеного нерухомого майна з ліквідаційної маси з корисливих мотивів.

Матеріалами справи встановлено, що засновником та одним із учасників Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» є Богатчук Міла Іванівна, що підтверджується, зокрема, протоколом Загальних зборів членів Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» № 2 від 18.04.2013 року, яким було надано дозвіл на продаж ліквідатору Фонда Зоря І.О. майна позивача, а саме нежилих приміщень, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А.) з № 1 по № 9 (групи пріміщень № 13) загальною площею 72,40 кв.м., Громадській організації «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт».

З протоколів Загальних зборів Членів Громадської організації «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» № 2 від 11.11.2011 року та № 3 від 18.04.2013 р. вбачається, що Богатчук М.І. є одночасно секретарем Громадської організації «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт». Протоколом Загальних зборів Членів Громадської організації «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» № 2 від 11.11.2011 року Головою правління Громадської організації «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» було обрано Потапенко Юлію Вікторовну, яка відповідно до Протоколу Загальних зборів членів Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» № 02/02 від 02.02.2011 року є членом Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів та сиріт».

Протоколом Загальних зборів Членів Громадської організації «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» № 3 від 18.04.2013 р., за участю Голови зборів Потапенко Ю. В., секретаря зборів: Богатчук М. І., члена громадської організації: Казимиренко Т. М., прийнято рішення про купівлю у Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» спірного нежилого приміщення що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Гоголівська, 48 (в літ. А.) з № 1 по № 9 (групи пріміщень № 13) загальною площею 72,40 кв.м., за ціною 471 600,00 грн.

Пунктом 6 договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 25.07.2013 р. сторони встановили, що продаж нежилих приміщень вчинено за домовленістю сторін за 471 600,00 грн., які продавець отримав до укладення даного договору. На час підписання цього договору, сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків.

З вищевикладеного слідує, що укладеним договором не було визначено а не способу, а ні порядку проведення розрахунків між сторонами.

Відповідач зазначає, що в якості оплати за придбані приміщення Громадською організацією «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» видано на ім'я Благодійної організації «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» в особі ліквідатора Зорі О. І. простий вексель серії АА 2520492 на суму 471 600,00 грн. з терміном погашення до 30.07.2013.

Законом України "Про обіг векселів в Україні" закріплено особливості обігу векселів в Україні. Вимогами ст.4 згаданого закону встановлено, що видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги. На момент видачі простого векселя векселедавець повинен мати перед особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем.

Частиною 3 ст. 4 Закону унормовано, що умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі.

Таким чином, законодавчо закріплено, що обов'язковою умовою видачі векселів є наявність договору, у даному випадку укладеного Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" та Громадською організацією "Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт", із застереженням у його письмовому тексті про можливість проведення вексельних розрахунків.

Матеріалами справи, а саме договором купівлі-продажу нежилих приміщень № від 25.05.2013 р. встановлено відсутність письмової угоди щодо можливості проведення розрахунків із застосуванням векселів. Також у матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі векселя.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що у матеріалах міститься ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва Саадулаєва А.І., якою було встановлено, що 25.07.2013 між ГО «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» в особі директора Потапенко Ю.В. та Шаповаловим Юрієм Юрійовичем укладено договір купівлі-продажу нежилих приміщень, а саме за адресою м. Київ вул. Гоголівська. 48-А за №№ 1-9 групи приміщень № 13. В якості оплати за придбані приміщення 25.07.2013 до каси ГО «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» внесено 471 600 грн., про що останньому видано квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1. 25.07.2013 ГО «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт», з метою погашення простого вексель серії АА 2520492 на суму 471600 грн., видано з каси Зорі О.І. грошові кошт в сумі 471 600 грн., про що складено видатковий касовий ордер, та в якому Зоря О.І. проставив свій підпис. Окрім цього 25.07.2013 БО «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» видано на ім'я ГО «Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт» квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1, в якому вказано про отримання грошових коштів в сумі 471 600 грн., і який підписаний ліквідатором Зорею О.І. Таким чином, Зоря О.І. виконуючи обов'язки ліквідатора БО «Благодійний фонд інвалідів та сиріт», та являючись службовою особою юридичної особи приватного права, достовірно знаючи про наявність боргових зобов'язань у БО «Благодійний фонд інвалідів та сиріт» перед Білокуровим В.О. у розмірі 455 416 грн. в якості наданої позики, зловживаючи наданими йому повноваженнями, вчинив умисні дії з метою одержання неправомірної вигоди для самого себе.

Відповідно до положень статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін , спрямованою на встановлення , зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами , так і ті , що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним , якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду , а також умови , щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частиною 3 ст. 215 ЦК України унормовано, що оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним в судовому порядку за позовом однієї із сторін цього правочину або іншої заінтересованої особи, що заперечують його дійсність на підставах, встановлених законом.

Cтаттею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. З огляду на вимоги даної норми права (частини 1 ст.203 ЦК України) та враховуючи правовідносини сторін у справі, є підстави для визнання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 15.05.2015 р. недійсним, оскільки зміст правочину суперечить вказаним вище актам цивільного законодавства, а також порушує право власності позивача на спірне майно шляхом його неправомірного відчуження.

В ч.1 статті 215 ЦК України визначено підстави недійсності правочину і вказано, що недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України, є підставами для визнання договору недійсним.

На підставі викладеного позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу нежилих приміщень від 15.05.2015 р. недійсним підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 5000,00 грн., суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Дія Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в п. 1 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, в якій зазначається, що адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Пунктом 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" наголошено на тому, що за змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

У матеріалах справи міститься ордер на надання правової допомоги Благодійній організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" у Господарському суді міста Києва адвокатом Матвійчуком Д.В. та укладений між позивачем та адвокатським бюро «Дмитра Матвійчука» договір про надання правової допомоги № 48 від 02.02.2015 р., а також акт № 81 здачі-прийомки виконаних робіт (послуг) від 06.02.2015 р. Прибутковим касовим ордером № 10 від 06.02.2015 р. підтверджується оплата позивачем послуг адвоката в розмірі 5 000, 00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 5 000,00 грн.

Таким чином, господарський суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" у повному обсязі, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 15.05.2013 р., укладеного між Благодійною організацією "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" та Громадською організацією "Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко О. М. за реєстровим номером 521 від 15.05.2013 року.

3. Стягнути з Громадської організації "Фонд сприяння захисту інвалідів, дітей та сиріт" (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 48, кім. 1, ) на користь Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 48, ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 5 000 (п'ять тисяч) грн.. 00 коп. витрат по оплаті послуг адвоката. Видати наказ.

4. Повернути з Державного бюджету України на користь Благодійної організації "Благодійний фонд інвалідів та сиріт" (04053, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 48, ) 9 432 (дев'ять тисяч чотириста тридцять дві) грн. 00 коп. надмірно сплаченого судового збору. Видати наказ.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О. В. Мандриченко
Дата складання рішення 24.07.2015 р.