КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Справа№ 910/11105/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від позивача - не з`явився

від відповідача - 1,2 не з`явилися

розглянувши матеріали апеляційної скарги Закритого акціонерного товариства «Проектно-вишукувальний інститут «Київагропроект» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.04.2015 (суддя Літвінова М.Є.)

за позовом Закритого акціонерного товариства «Проектно-вишукувальний інститут «Київагропроект»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київпроект-Центр»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіделіс»

про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство «Проектно-вишукувальний інститут «Київагропроект» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київпроект-Центр» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіделіс» про стягнення коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2015 позовну заяву з доданими до неї документами було повернуто позивачу без розгляду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.04.2015 та справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 15.01.2015 апелянту був поновлений строк на подання апеляційної скарги прийнято її до провадження та призначена до розгляду на 21.07.2015 в складі колегії суддів: головуючий суддя - Шапран В.В., судді: Буравльова С.І., Андрієнко В.В.

Представник апелянта в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги повідомлявся належним чином, від нього надійшло клопотання про можливість розгляду скарги за його відсутності.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

Закрите акціонерне товариство «Проектно-вишукувальний інститут «Київагропроект» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київпроект-Центр» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Фіделіс» про стягнення коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2015 позовну заяву з доданими до неї документами було повернуто позивачу без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач, звертаючись із позов до суду не сплатив судовий збір, чим порушив п.3 ч. 1. ст. 57 ГПК України.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи та апеляційну скаргу, приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду є законною та обґрунтованою, враховуючи наступне.

Нормами п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, згідно ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 складає 1218 грн.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, та 1 розмір мінімальної заробітної плати з позовів немайнового характеру.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", ст. 55 ГПК України передбачає визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

З прохальної частини позовної заяви, вбачається, що позивачем заявлені вимоги як майнового так і не майнового характеру, що повинні бути оплачені судовим збором окремо за кожною вимогою.

Положеннями пункту 2.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" визначено, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Позивач, оскаржуючи постановлену ухвалу, мотивує це тим, що ним при зверненні із позовом до суду подавалося клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки ЗАТ «ПВІ «Київагропроект» постановою Господарського суду Черкаської області від 31.05.2012 визнаний банкротом та відкрито ліквідаційну процедуру.

На підтвердження відсутності у позивача коштів для оплати судового збору, останнім до позову була долучена виписка із розрахункового рахунку позивача про відсутність коштів.

Проте, колегія суддів не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та недостатніми, в розумінні ст. 33 ГПК України, оскільки самі лише посилання на відсутність коштів на рахунках, не вказують на відсутність можливості сплатити судовий збір за розгляд поданої позовної заяви.

Крім того, апелянтом не було надано ані суду першої ані суду апеляційної інстанції достатніх та допустимих доказів відсутності у позивача інших розрахункових рахунків в інших банківських установах та відсутності коштів, достатніх для сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Тобто, обов'язковою умовою для відстрочення сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість сплати судового збору. При цьому, обов'язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

Зважаючи на зазначене, та на відсутність достатніх доказів для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, Господарським судом міста Києва правомірно та обгрунтовано було відмовлено позивачу у відстрочені сплати судового збору при подані позовної заяви.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно з`ясовано обставини справи, винесено ухвалу у відповідності до норм матеріального і процесуального права, з повним з`ясування обставин, що мають значення для справи, повернуто позивачу без розгляду позовну заяву на підставі п.4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, а тому апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства «Проектно-вишукувальний інститут «Київагропроект» не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга Закритого акціонерного товариства «Проектно-вишукувальний інститут «Київагропроект» не була задоволена судом апеляційної інстанції та те, що апелянтом при звернені із скаргою до суду не було сплачено судовий збір, колегія суддів зобов`язує апелянта перерахувати судовий збір за подання апеляційної скарги до державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства «Проектно-вишукувальний інститут «Київагропроект» залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.04.2015 у справі № 910/11105/15- без змін.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Проектно-вишукувальний інститут «Київагропроект» (19200, Черкаська обл., Жашківський р-н, м. Жашків, вул. Леніна,50 к.6 код 03578248) в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 609 грн.

Матеріали справи № 910/11105/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов