РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015Справа №910/19243/14

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Київський страховий дім»
провідшкодування шкоди в сумі 4 455,96 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Сидорук Н.В., за довіреністю;
від відповідача - Подолянко Т.В., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 4 455, 96 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач як страховик цивільної відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи, в результаті якої було пошкоджено автомобіль особи, що застрахувала свої майнові інтереси у позивача за договором добровільного страхування, повинен відшкодувати здійснені витрати страховика на виплату страхового відшкодування.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.11.2014р. у позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015р. рішення суду від 20.11.2014р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2015р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015р. та рішення господарського суду міста Києва від 20.11.2014р. скасовано, а справу №910/19243/14 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Розпорядженням від 29.04.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/19243/14.

За результатами повторного автоматичного розподілу справа №910/19243/14 передана для подальшого розгляду судді Борисенко І.І.

Ухвалою суду від 30.04.2015р. прийнято справу до свого провадження суддею Борисенко І.І.

Ухвалою суду від 30.06.2015р. на підставі ст. 69 ГПК України за клопотанням позивача продовжено строк розгляду справи.

Відповідач підтримав заперечення на позов, подані суду 31.10.2014р., послався на те, що допущені при оформленні Європротоколу неточності перешкоджають встановленню дійсних обставин події та тягнуть за собою визнання такого Європротоколу недостатнім доказом для визначення обставин дорожньо-транспортної пригоди (місця, часу, пошкоджень транспортних засобів) зокрема Європротокол не містить відомостей, що ДТП сталося внаслідок порушення водієм «Hyundai» державний номерАА5506НН Марчевского І.В. Правил дорожнього руру та не містить відомостей про визнання останнім вини в ДТП.

Ухвалою суду від 23.06.2015р. за клопотанням позивача на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, дослідивши обставини на дослідження яких вказав Вищий господарський суд України у постанові від 23.04.2015р, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.01.2014 року у м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "Toyota" (д.н. АА 6592 ОЕ), під керуванням водія Кирилова Андрія Олександровича та автомобіля "Hyundai" (д.н. АА 5506 НН) під керуванням водія Марчевського Іллі Володимировича.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Toyota" (д.н. АА 6592 ОЕ), який був застрахований у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту від 12.12.2013 року №ТП326998Га/13к.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 12.12.2013 року № ТП326998Га/13к на підставі заяви страхувальника, рахунку-фактури від 27.01.2014 року № , розрахунку суми страхового відшкодування, а також на підставі страхового акту від 28.01.2014 року № 1.002.14.00310/VESKO2693 ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 4965,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 29.01.2014 року № 86430.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Предметом даного спору є зворотна вимога страховика до особи, відповідальної за завдану шкоду, про стягнення компенсації страхового відшкодування, виплаченого страхувальнику за договором добровільного страхування.

Як встановлено судом, на час скоєння вищевказаної ДТП (21.01.2014р.) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Hyundai" Марчевського Іллі Володимировича за шкоду, завдану майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля "Hyundai", була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АС/9334277 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 0,00 грн., строк дії полісу з 09.01.2014р. до 08.01.2015р.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АС/9334277 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Hyundai", д.р.н. АА5506НН, на час спірної ДТП.

Дорожньо-транспортна пригода була оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (Європротоколом).

Суд визнає Європротокол як належний та допустимий доказ у справі, виходячи з наступного.

Так, з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 p., яким внесено зміни та доповнення до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що дозволило учасникам дорожнього руху при скоєнні дорожньо-транспортної пригоди за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Так, відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України, що кореспондуються із п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов'язків, передбачених підпунктами «д» - «є» пункту 2.10 цих Правил.

На виконання Закону України від 17.02.2011 р., Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 №274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (надалі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, у європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'я та/або майну потерпілого.

Як вбачається із повідомлення про ДТП від 21.01.2014р., воно заповнене обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми.

Із даного євпропротоколу вбачається, що дорожньо-транспортна пригода сталась 21.01.2014 р. о 19 год. у м. Києві, автомобіль «Hyundai», д/н АА5506НН, під керуванням Марчевського Іллі Володимировича під час заїзду на місце стоянки здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Toyota», д/н АА65920Е. Схема дорожньо-транспортної пригоди та обставини при яких вона мала місце, а саме наїзд на автомобіль, що стоїть, не викликає сумнівів щодо вини водія автомобіля «Hyundai», д/н АА5506НН, Марчевського Іллі Володимировича в ДТП.

Судом встановлено, що повідомлення містить наступну інформацію:

- відповідно до п. 7.1 Інструкції - повідомлення містить фактичну дату та час настання

ДТП, місце ДТП (п. 1, 2 Повідомлення);

- відсутність інформації в п.п. 4,5 Повідомлення - не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування, адже відповідно до п. 33.2 ст. 33 «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» наявність чи відсутність пошкодженого майна чи наявність (відсутність) свідків не перешкоджає водіям скласти європротокол;

- пункт 8 заповнений згідно з даними Сертифікату страхування. Поле «так» пункту 8 «чи покриває поліс шкоду транспортному засобу?» позначається знаком «х» за наявності договору добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО) (п. 7.6 Інструкції).

- з європротоколу вбачається, що водіями у п. 13 було вказано розташування автомобілів та напрямок руху т/з «Hyundai», д/н АА5506НН, а також чітко визначено місце пошкодження кожного. Щодо відсутності дорожніх знаків та розмітки, слід зазначити, що ДТП сталась на місці парковки, що пояснює відсутність роздільних смуг, перехрестків, вулиць та ін.

- відповідно до п. 7.9 Інструкції, в Повідомленні стисло зазначаються видимі пошкодження кожного транспортного засобу, що й було зроблено водіями. Зазначення переліку конкретних запчастин Інструкцією не передбачено.

Отже, допущені при оформленні даного европротоколу неточності, на які зауважує відповідач у відзиві на позовну заяву, а саме щодо точного часу настання ДТП, не заповнення відмічених знаком «х» клітинок в п. 12, та не відображення розташування транспортних засобів на момент ДТП (п. 13) не перешкоджають встановленню дійсних обставин події та не тягнуть за собою визнання такого європротоколу недійсним.

Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв'язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Згідно Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколу) від 21.01.2014р. та схеми, ДТП відбулася внаслідок порушення водієм Марчевським І.В. Правил дорожнього руху.

Отже, Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства і є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв'язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню.

Суд за змістом Європротоколу встановив обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду.

З урахуванням змісту ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» у разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватися судом у кожному конкретному випадку.

Суд також, встановив, що страховик за договором добровільного страхування прийняв спірний Європротокол як належний доказ настання страхового випадку і виплатив за ним відшкодування, звернувшись з даним позовом до суду про відшкодування здійснених виплат зі страховика винної особи.

Згідно ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

При цьому, суд вказує, що консультативний висновок спеціаліста (аварійний сертифікат), який міститься в матеріалах справи (а.с.73-84) не визнається належним та допустимим доказом на підтвердження обставин справи, оскільки судом надана оцінка європротоколу за змістом якого судом встановлений факт ДТП, обставини скоєння ДТП та особу, відповідальну за заподіяну шкоду.

До того ж, як було зазначено раніше відповідно до приписів статті 993 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного майнового страхування, переходить право вимоги до страховика, який здійснив обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу, у розмірі виплаченого страхового відшкодування.

Таким чином після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у ПАТ «АХА Страхування» виникло право вимоги до ПАТ «Київський страховий дім» в розмірі 4 965,96 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АС/9334277 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (4 965,96 грн.), з урахуванням того, що франшиза за полісом №АС/9334277 дорівнює 0,00 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій сумі 4 455,96 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київський страховий дім» (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41, ідентифікаційний код 25201716) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) 4 455 (чотири тисячі чотириста п'ятдесят п'ять) грн. 96 коп. страхового відшкодування, а також 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.07.2015

Суддя І.І. Борисенко