РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015Справа №910/10640/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Фізичної особи-підприємця Міська Максима Ігоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-монтажна компанія "Тепловент" про стягнення 102 917,00 грн., за участю представників позивача - Міська М.І., Науменка О.М., договір від 23.04.2015 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 67 150,00 грн. основного боргу, 14 760,00 грн. неустойки (пені), 1 265,00 грн. 3% річних та 19 742,00 грн. інфляційних втрат у зв'язку з невиконанням зобов'язання з оплати за надані послуги за договором про надання послуг будівельних машин та механізмів №03/02/2014 від 03.02.2014 року, а також 7 000,00 грн. витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2015 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 27.05.2015 року.

25.06.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій позивач просив стягнути 67 150,00 грн. основного боргу, 21 144,00 грн. неустойки (пені), 1 578,00 грн. 3% річних та 30 620,00 грн. інфляційних втрат у зв'язку з невиконанням зобов'язання з оплати за надані послуги за договором про надання послуг будівельних машин та механізмів №03/02/2014 від 03.02.2014 року, а також 7 000,00 грн. витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

Представник відповідача в судове засідання 08.07.2015 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 лютого 2014 року між Фізичною особою-підприємцем Місько Максимом Ігоровичем (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-монтажна компанія "Тепловент" (замовник) було укладено договір про надання послуг будівельних машин та механізмів №03/02/2014, за умовами якого виконавець надає замовнику послуги з оренди будівельної техніки з оператором на об'єктах замовника (техніка), а замовник приймає виконані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Сума договору складається з суми вартості актів надання послуг на протязі дії цього договору (п.3.2. договору).

Відповідно до п.3.3. договору встановлено, що оплата послуг здійснюється на підставі виставлених рахунків на умовах 100% передплати.

Згідно п. 3.4. договору за попередньою домовленістю щодо часткової оплати послуг, остаточний розрахунок здійснюється протягом 3 банківських діб з моменту отримання замовником акту надання послуг.

Факт надання послуг позивачем на суму 72 150,00 грн., передбачених данним договором підтверджується актами прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000038 від 28.08.2014 року на суму 46 650,00 грн. та №ОУ-0000039 від 29.08.2014 року на суму 25 500,00 грн., які містяться в матеріалах справи та підписані уповноваженими представниками кожної із сторін.

Відповідач за надані послуги повністю не розрахувався у строк вказаний в договорі і на данний час має перед позивачем заборгованість у розмірі 67 150,00 грн., з урахуванням часткової оплати.

26.02.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №1 з вимогою сплатити суму заборгованості в розмірі 67 150,00 грн. та пеню, яку відповідачем було отримано 04.03.2015 року.

16.06.2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №2 з вимогою сплатити суму заборгованості в розмірі 67 150,00 грн., пеню, 3% та інфляційні втрати.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання послуг відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманих послуг та має перед позивачем заборгованість у розмірі 67 150,00 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання послуг будівельних машин та механізмів №03/02/2014 від 03.02.2014 року у розмірі 67 150,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з цим, позов в частині стягнення 3 % річних у розмірі 1 578,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 30 620 грн. обґрунтований та підлягає задоволеню в межах розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно з Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996 р. зі змінами та доповненнями, розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який нараховується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.6.2. договору у разі прострочення сплати послуг виконавця більш ніж на 35 календарних днів, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Оскільки позивач при розрахунку суми пені (14 760,00 грн.) припустився помилки, щодо застосування періоду, за який повинна нараховуватись пеня, то господарський суд здійснив власний розрахунок даної вимоги, відповідно до якого у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати у визначений договором строк за надані послуги, підлягає стягненню пеня за період з 04.09.2014 року по 04.03.2015 року в розмірі 9 535,30 грн.

Таким чином, позов в частині стягнення з відповідача пені підлягає задоволенню частково в сумі 9 535,30 грн. В іншій частині позову про стягнення пені слід відмовити.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 7 000,00 грн. витрат на правову допомогу (адвокатські послуги), на підтвердження понесення яких надав суду належні докази, а саме: договір № б/н про надання правової допомоги від 23.04.2015 року укладений між адвокатом Науменко Олександром Миколайовичем та позивачем.

Окрім того, факт надання та оплати послуг за вищезазначеним договором підтверджується, розрахунковою квитанцією №836819 від 23.04.2015 року на суму 7 000,00 грн., що містяться в матеріалах справи.

Згідно статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-монтажна компанія "Тепловент" (04078, м. Київ, вул. Замковецька, буд. 44; код 36867567) на користь Фізичної особи-підприємця Міська Максима Ігоровича (02225, м. Київ, пр. Маяковського, буд. 1-В, кв. 136; код ) 67 150 (шістдесят сім тисяч сто п'ятдесят) грн. 00 коп. - основного боргу; 1 578 (одна тисяча п'ятсот сімдесят вісім) грн. 00 коп. 3% річних, 30 620 (тридцять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 9 535 (дев'ять тисяч п'ятсоттридцять п'ять) грн. 30 коп. пені, 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката та 2 177 (дві тисячі сто сімдесят сім) грн. 66 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.07.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна