РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015Справа №910/12679/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»

До Моторного (транспортного) страхового бюро України

Про стягнення 8 140,03 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Діденко І.В. представник за довіреністю № Э.37.7.0.0/Д-841 від 08.11.13.

Від відповідача: Лутак О.М. представник за довіреністю № 1/2014 від 31.12.14.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - відповідач) про стягнення 8 140,03 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем в порядку статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.15. порушено провадження у справі № 910/12679/15 та призначено її до розгляду на 04.06.15.

04.06.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому Моторне (транспортне) страхове бюро України проти позову заперечує з підстав, викладених в відзиві.

В судовому засіданні 04.06.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 07.07.15., про що сторони повідомлені під розписку.

В судовому засіданні 07.07.15. відповідачем подано письмові пояснення по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.15. на підставі ст. 77 ГПК України розгяд справи відкладено на 21.07.15.

20.07.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі, в яких відповідач заперечує проти покладення на нього витрат по сплаті судового збору.

В судовому засіданні 21.07.15. о 12:00 год. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 21.07.15. о 15:40 год.

В судовому засіданні 21.07.15. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судовому засіданні 21.07.15. проти позову заперечував.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/12679/15.

В судовому засіданні 21.07.15. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.05.09. між позивачем (Страховиком) та Гончаровим Олександром Володимировичем (Страхувальником), ПАТ КБ «Приватбанк» (Вигодонабувач) було укладено Договір страхування наземного транспорту № KRKRAN-094L00B (далі - Договір), зі строком дії до 28.05.14., відповідно до якого позивач прийняв під страховий захист, автомобіль марки Daewoo, д.р.н. АЕ0558СІ.

06.09.13. внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталась в м. Кривій Ріг по вул. Електрозаводська в напрямку об'їзної дороги, автомобіль марки Daewoo, д.р.н. АЕ0558СІ отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою Відділу ДАІ та довідкою № 9261177 про ДТП.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм автомобіля марки Nissan X-Trail, д.р.н. К123ТО18 Лимоновою Наталією Василівною вимог Правил дорожнього руху України, що встановлено постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12.09.13. в адміністративній справі № 212/8043/13-п.

Відповідно до Звіту № 1229-14232732-А від 25.09.13. про оцінку автомобіля марки Daewoo, д.р.н. АЕ0558СІ, вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вказаного автомобіля склала 9 808,03 грн.

На підставі страхового акту № И-3235 від 09.10.13. позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, сплатив суму страхового відшкодування у розмірі 8 140,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3131 від 09.10.13. та меморіальним ордером від 10.10.13.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина Лимонової Наталії Василівни, яка керувала автомобілем марки Nissan X-Trail, д.р.н. К123ТО18, встановлена у судовому порядку.

У відповідності до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до положень ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло у межах фактично здійсненої страхової виплати право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну особи відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1188 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Положеннями ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Судом встановлено, що взаємовідносини у сфері міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" врегульовані безпосередньо Процедурними Правилами, прийнятими Радою Бюро на Генеральній Асамблеї 30.05.02. та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до положень п. 10.4. ст. 10 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" під час в'їзду на територію України власник транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, зобов'язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності.

Положенням п. 40.1. ст. 40 вказаного Закону передбачено, що МТСБУ є гарантом відшкодування шкоди: на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", заподіяної власниками та/або користувачами транспортних засобів, якщо такі власники та/або користувачі надали іноземним компетентним органам страховий сертифікат "Зелена картка", виданий від імені страховиків - членів МТСБУ; на території України, заподіяної водіями - нерезидентами, на умовах та в обсягах, встановлених законодавством про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності та принципами взаємного врегулювання шкоди на території країн - членів міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за інших обставин, визначених чинним законодавством про цивільно-правову відповідальність.

Чинне законодавство, як зазначено у п. 10 ст. 10 Закону визначає, що власник який зареєстрований в іншій країні, зобов'язаний мати на весь термін перебування такого транспортного засобу на території України сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" або внутрішній договір страхування цивільно-правової відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було направлено лист до Російського союзу автостраховиків та встановлено, що автомобіль марки Nissan X-Trail, д.р.н. К123ТО18 станом на день ДТП був застрахований в ТОВ «Альфастрахование» сертифікатом міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка" № RUS/001/08864588.

Оскільки водій Лимонова Н.В., з вини якого сталася ДТП при керуванні автомобілем марки Nissan X-Trail, д.р.н. К123ТО18 мав страховий сертифікат міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" № RUS/001/08864588, у відповідача виникло зобов'язання перед позивачем відповідно до положень ст. 40 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Претензією № 20-02/02-03 від 20.02.15. позивач звернувся до відповідача з проханням сплатити 8 140,03 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Відповідач листом № 8/3-03/6534 від 04.03.15. відмовив позивачу в здійснені регламентної виплати в зв'язку з тим, що позивач не подав заяву протягом одного року з моменту скоєння ДТП.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8 140,03 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 8 140,03 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, внаслідок чого позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

При цьому, відповідач заперечуючи проти покладення на нього витрат по оплаті судового збору посилається на те, що спір виник з вини позивача так як позивач не сприяв МТСБУ в розслідування причин та обставин ДТП, не надав інформації про сертифікат «Зелена картка» та не отримав погодження потерпілого на здійснення йому регламентної виплати у відповідності до положень ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Положення п. 33-1 ст. 33-1 та ст. 36 вказаного Закону стосуються правовідносин позивача і його страхувальника, а приписами ст. 35 Закону в редакції, чинній на момент скоєння ДТП та на момент звернення позивача до відповідача з регресною вимогою, не передбачено обов'язку позивача надавати відповідачу разом із заявою про виплату страхового відшкодування сертифікат міжнародного автомобільного страхування "Зелена картка". При цьому судом враховано, що Процедурні Правила, прийняті Радою Бюро на Генеральній Асамблеї 30.05.02. регулюють взаємовідносини у сфері міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка" між національними страховими бюро, а тому саме відповідач, а не позивач, мав право на здійснення запиту та отримання відповіді від Російського союзу авто страховиків.

Таким чином, відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівськй бульвар, б. 8; ідентифікаційний код 21647131) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, б. 32; ідентифікаційний код 33248430) 8 140 (вісім тисяч сто сорок) грн. 03 коп. - страхового відшкодування в порядку регресу, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22.07.15.

Суддя Т.М. Ващенко