ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа № 911/1887/15

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи",

03005, м. Київ, Солом'янський р-н, вул. Смоленська, буд.31-33

до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України,

08307, Київська обл., м. Бориспіль, Аеропорт

про стягнення 277 234,85 грн.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність від 07.05.2015 №3141);

відповідача - 1) ОСОБА_2 (довіреність від 23.06.2015 №1.23-41);

2) ОСОБА_3 (довіреність від 11.02.2015 №1.23-9).

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" (далі - позивач) до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - відповідач) про стягнення 277 234,85 грн., з яких: 190 799,89 грн. основного боргу, 26 670,17 грн. пені, 3 669,63 грн. 3% річних та 56 095,17 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором підряду від 10.04.2013 № 7.1-209/2013.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.04.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 04.06.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 12944/15 від 03.06.2015) відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 12945/15 від 03.06.2015) відповідачем подано клопотання з додатками, на виконання вимог ухвали суду від 30.04.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13094/15 від 04.06.2015) позивачем подано документи, на виконання вимог ухвали суду від 30.04.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13095/15 від 04.06.2015) відповідачем подано додаткові докази.

У судовому засіданні 04.06.2015 оголошено перерву до 11.06.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. №13403/15 від 09.06.2015) позивачем подано письмові пояснення.

У судовому засіданні 11.06.2015 оголошено перерву до 23.06.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 23.06.2015 оголошено перерву до 25.06.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 15016/15 від 25.06.2015) відповідачем подано відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 25.06.2015 оголошено перерву до 07.07.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.06.2015 продовжено строк розгляду спору, відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 15678 /15 від 03.07.2015) відповідачем подано клопотання про залучення документів.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 16004 /15 від 07.07.2015) відповідачем подано додаткові докази.

У судовому засіданні 07.07.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представники відповідача заперечили позов повністю.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 07.07.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Приватним акціонерним товариством "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" (далі - генпідрядник) та Державним підприємством обслуговування повітряного руху України (далі - замовник) укладено договір підряду від 10.04.2013 № 7.1-209/2013 (далі - Договір), відповідно до умов якого, генпідрядник зобов'язується виконати проектні, будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи з реконструкції мережі безперебійного живлення окремих груп електроприймачів та існуючих інженерних систем та телекомунікаційної мережі будівлі Державного підприємства обслуговування повітряного руху в аеропорту Бориспіль, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи (пункт 1.1. Договору).

Згідно з пунктом 1.2. Договору, склад та обсяг робіт, а також кількість, найменування, асортимент, вартість обладнання та матеріалів визначено у додатку №1 до Договору «Зведення витрат проектних, будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт з реконструкції мережі безперебійного живлення окремих груп електроприймачів та існуючих інженерних систем та телекомунікаційної мережі будівлі Державного підприємства обслуговування повітряного руху в аеропорту Бориспіль».

Пунктом 1.4. Договору зазначено, що власником об'єкту є замовник.

Пунктом 3.1. Договору, у редакції Додаткової угоди від 25.02.2014 № 2, встановлено, що договірна ціна робіт становить, з урахуванням ПДВ 20%, 5 886 376,30 грн.

Згідно з пунктом 4.2. Договору, оплата здійснюється замовником у наступному порядку: попередня оплата в розмірі 30% від ціни Договору (з урахуванням ПДВ 20%) - не пізніше 20 банківських днів з дати одержання від генпідрядника рахунку-фактури, оформленого належним чином після підписання Договору; проміжні платежі за виконані роботи у розмірі 65% від ціни виконаних робіт та використаних матеріалів, що здійснюється не пізніше 20 банківських днів з дати одержання від генпідрядника рахунку-фактури, оформленого належним чином, після підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2 в) та/або акту приймання-передачі проектних робіт; оплата обладнання в розмірі 65% від його ціни здійснюється не пізніше 20 банківських днів з дати одержання від генпідрядника рахунку-фактури, оформленого належним чином, після підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі обладнання; остаточний розрахунок у розмірі не менше 5% від ціни Договору, що здійснюється не пізніше 20 банківських днів з дати одержання від генпідрядника рахунку-фактури, оформленого належним чином, після підписання сторонами акту приймання робіт.

Відповідно до пункту 5.3. Договору, виконання генпідрядником робіт оформлюється сторонами актом приймання виконаних будівельних (проектувальних) робіт, які складаються щомісячно протягом 10 робочих днів з дня закінчення календарного місяця, в якому виконувалися роботи.

Відповідно до пункту 17.9. Договору, датою прийняття замовником всіх робіт за Договором є дата підписання замовником останнього акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в у порядку, зазначеному в ст.17. Договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами обов'язків згідно з Договором (пункти 11.1., 11.2. Договору).

Між замовником та генпідрядником до Договору укладено Додаткові угоди від 29.11.2013 №1 та від 25.02.2014 №2.

На підтвердження виконання робіт за Договором, позивачем надано у матеріали справи копії актів приймання-передачі обладнання цільового призначення (Т.1., а.с. №№ 122-123), довідки про вартість виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-3), акти приймання-передачі змонтованого обладнання цільового призначення поставки підрядника, актів приймання виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-2в), акт приймання-передачі проектних робіт (Т.1., а.с. №№ 124-257), всього на суму 5 804 188,74 грн. - вказані документи підписані уповноваженими представниками та скріплені відбитками печаток обох сторін.

Зважаючи на те, що акти погоджені без зауважень, відповідач прийняв роботи, що зазначені в актах, у повному обсязі і вказаної у них вартості.

Відтак, позивачем, відповідно до умов Договору, виконано роботи, всього на суму 5 804 188,74 грн.

На підтвердження наявності заборгованості, позивачем у матеріали справи надано довідки Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Інфестиції» від 28.05.2015 № 1986/14-1 та Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» від 29.05.2015 № 06.1-186/4044, які засвідчені підписами уповноважених осіб банківських установ та скріплені відбитками їх печаток, відповідно до яких судом встановлено, що від відповідача позивачу надійшли кошти у розмірі 5 613 388,31 грн.

За таких обставин, за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 190 799,89 грн. - різниця між загальною вартістю виконаних і прийнятих робіт та перерахованими коштами.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення остаточний розрахунок, відповідно до пункту 4.2.4. Договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем направлено на адресу відповідача лист від 29.07.2014 № 1294, з рахунком від 23.07.2014 № СКк-13787-Опл на суму 190 799,89 грн. у додатку, з вимогою сплатити заборгованість. Докази надіслання наявні у матеріалах справи, а саме: опис вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпелю поштового відділення Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» та фіскальний чек, відповідачем відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, рахунок отримано 01.08.2014, відтак, відповідно до пункту 4.2.4. Договору, останнім днем строку здійснення остаточного розрахунку за Договором є 29.08.2014.

Відповідно до наявного у матеріалах справи листа відповідача від 28.05.2014 № 15.1-4/1-267, відповідач підтвердив виконання позивачем робіт на суму 5 804 188,74 грн.

Відповідачем позов заперечується повністю, у зв'язку з тим, що не настав строк виконання ним грошового зобов'язання за Договором у повному обсязі, а саме: відповідно до пункту 4.2.4. Договору, наказу Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України, Державного комітету у справах містобудування і архітектури України від 23.09.1996 № 127/201/173 «Про затвердження Положення про фінансування та державне кредитування капітального будівництва, що здійснюється на території України» та постанови Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", кінцевий розрахунок проводиться після підписання акту приймання об'єкта в експлуатацію, а також, крім того, відповідачем стверджується, що позивачем не виконано пусконалагоджувальних робіт та не передано необхідну документацію.

Вказані доводи відповідача не беруться судом до уваги, оскільки умовами Договору між сторонами у справі не визначено повноважень позивача щодо введення спірного обладнання в експлуатацію, натомість, згідно з підпунктом 4.2.4. пункту 4.2. Договору, сторонами встановлено, що остаточний розрахунок, у розмірі не менше 5% від ціни Договору, здійснюється не пізніше 20 банківських днів з дати одержання від генпідрядника рахунку-фактури, оформленого належним чином після підписання сторонами акту приймання робіт.

Відповідно до пунктів 5.3. Договору, виконання генпідрядником робіт оформлюється сторонами актом приймання виконаних будівельних (проектувальних) робіт, які складаються щомісячно, протягом 10 робочих днів з дня закінчення календарного місяця, в якому виконувалися роботи.

Відповідно до пункту 17.9. Договору, датою прийняття замовником всіх робіт за Договором є дата підписання замовником останнього акту приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в у порядку, зазначеному у ст. 17. Договору.

Отже, з огляду на вказане, остаточний розрахунок за виконані роботи прив'язаний до дати підписання останнього акту та надіслання рахунку, останнім актом є акт за квітень 2014 року, а також, матеріали справи містять докази надіслання відповідачу рахунку.

Також, суд звертає увагу, що пунктом 13.1. Договору, на позивача покладено обов'язок розробки проектної документації, що ним виконано та підтверджується наявним у матеріалах справи актом приймання-передачі проектних робіт від 17.04.2014 № 18.

Безпідставним є також посилання відповідача на невиконання позивачем пусконалагоджувальних робіт, що спростовуються наданими у матеріали справи актами, в яких сторонами погоджено виконання відповідних робіт.

При цьому, судом враховано, що відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами, відтак, акти приймання-передачі виконаних робіт, з урахуванням положень Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» фіксують факти здійснення господарських операцій з виконання робіт і встановлення відносин та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін. Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статей 32, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом взято до уваги у якості письмових доказів: зазначені вище акти приймання-передачі обладнання цільового призначення, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (типової форми № КБ-3), акти приймання-передачі змонтованого обладнання цільового призначення поставки підрядника, акти приймання виконаних будівельних робіт (типової форми № КБ-2в), акт приймання-передачі проектних робіт - у якості письмових доказів виконання робіт позивачем та прийняття цих робіт уповноваженою особою відповідача, рахунок-фактуру та докази його надіслання позивачем і отримання відповідачем - у якості письмових доказів настання строку останнього розрахунку відповідно до умов пункту 4.2.4. Договору, банківські довідки - у якості письмового доказу для встановлення розміру перерахованих відповідачем позивачу коштів і, відповідно, наявності заборгованості.

У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що спірні роботи виконані позивачем та прийняті відповідачем, про що свідчать матеріали справи, що містять належні і допустимі докази прийняття підрядних робіт відповідачем і саме з підписанням яких Договір пов'язує оплату робіт, що у них вказуються.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Договір, що укладений між сторонами, за правовою природою є договором підряду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 1 статті 843 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до частини 1 статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що спірні роботи позивачем виконані, відповідачем прийняті у належний спосіб та підлягають повній оплаті згідно з умовами Договору, а тому, позовна вимога про стягнення з відповідача 190 799,89 грн. заборгованості з оплати виконаних робіт є законною, відповідає обставинам справи, відповідачем не спростована, а, отже, підлягає задоволенню.

Окрім того, позивач на підставі пункту 7.2. Договору заявляє до стягнення з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми невчасно сплачених коштів за кожен день прострочення, яка за розрахунком позивача складає 26 670,17 грн.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання. Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Відповідно до частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" вiд 22.11.1996 № 543/96-ВР визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Зважаючи на вищевикладені вимоги законодавства, умови Договору та обставини справи, судом перевірено правильність розрахунку пені, що наданий позивачем у розмірі 26 670,17 грн. та встановлено, що вказана позовна вимога підлягає задоволенню повністю у заявленому розмірі.

Також, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов'язання, позивач, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, заявляє до стягнення 3 669,63 грн. 3% річних та 56 095,17 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду обставин справи, судом перевірено розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, що подані позивачем та встановлено, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню повністю у заявленому розмірі.

З огляду на зазначене, за результатами оцінки доказів, що наявні у матеріалах справи та встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 190 799,89 грн. основного боргу, 26 670,17 грн. пені, 3 669,63 грн. 3% річних та 56 095,17 грн. інфляційних втрат є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а, отже, підлягають задоволенню.

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 5 544,70 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08307, Київська обл., м. Бориспіль, Аеропорт, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" (03005, м. Київ, Солом'янський р-н, вул. Смоленська, буд. 31-33, ) 190 799 (сто дев'яносто тисяч сімсот дев'яносто дев'ять) грн. 89 коп. основного боргу, 26 670 (двадцять шість тисяч шістсот сімдесят) грн. 17 коп. пені, 3 669 (три тисячі шістсот шістдесят дев'ять) грн 63 коп. 3% річних, 56 095 (п'ятдесят шість тисяч дев'яносто п'ять) грн. 17 коп. інфляційних втрат та 5 544 (п'ять тисяч п'ятсот сорок чотири) грн. 70 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 13.07.2015.

Суддя С.О. Саванчук