ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року Справа № 914/3714/14
Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівБакуліної С.В.,
Яценко О.В.,
розглянувши
касаційну скаргу та касаційну скаргуЛьвівської міської ради Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради
на постанову від 29.04.2015 Львівського апеляційного господарського суду
у справі№914/3714/14 господарського суду Львівської області
за позовом третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Львівська міська рада
до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Приватного підприємця ОСОБА_4
прозобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 здійснити демонтаж належної йому тимчасової споруди на АДРЕСА_1
За участю представників сторін:

Від позивача - не з'явились

Від відповідача - не з'явились

Відповідно до розпорядження Заступника секретаря другої судової палати від 15.07.2015 справа слухається колегією суддів у складі: головуючий - Ходаківська І.П., судді - Бакуліна С.В., Яценко О.В.

ВСТАНОВИЛА:

Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до господарського суду Львівської області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Приватного підприємця ОСОБА_4 про зобов'язання останнього демонтувати тимчасову споруду - павільйон, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою від 20.10.2014 справу призначено до розгляду.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 11.12.2014 продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 25.12.2014 та з метою повного, об'єктивного та всебічного дослідження обставин справи п. 4 резолютивної частини цієї ухвали зобов'язано сторін вчинити певні дії.

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.12.2014 (суддя Крупник Р.В.) позов задоволено повністю, зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 демонтувати тимчасову споруду - павільйон, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Постановою колегії суддів Львівського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 у складі: Данко Л.С., Гриців В.М., Давид Л.Л. відмовлено у задоволенні скарги про скасування ухвали господарського суду Львівської області від 11.12.2014 в частині "Зобов'язати сторони: - провести огляд спірного об'єкта, який розташований по АДРЕСА_1 за результатами якого скласти спільний акт, в якому вказати правовий статус вищевказаного об'єкту, а саме: чи являється об'єкт малою архітектурною формою чи об'єктом нерухомості, загальну площу об'єкта, наявність фундаменту під об'єкт" і в цій частині апеляційне провадження припинено на підставі статті 80 та частини першої і другої статті 106 ГПК України; рішення господарського суду Львівської області від 25.12.2014 скасовано повністю, провадження у справі припинено. Додатковою постановою від 22.05.2015 залучено до участі у справі іншого відповідача: громадянина України, фізичну особу ОСОБА_8.

Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням апеляційним господарським судом норм чинного законодавства, зокрема, ст.101 ГПК України, оскільки суд неправомірно прийняв додаткові докази, хоча заявник не обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції. Крім того, судом не взято до уваги, що на тимчасову споруду згідно Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затв.пост.КМУ від 17.10.2013 №868 не здійснюється державна реєстрація речових прав.

Львівська міська рада у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням апеляційним господарським судом норм чинного законодавства, зокрема, ст.24, 101 ГПК України. Крім того, докази, на які посилається Львівський апеляційний господарський суд, були долучені відповідачем на стадії апеляційного провадження без належного обгрунтування неможливості їх подання суду першої інстанції. Також судом не з'ясовувалась думка сторін з приводу поданих додаткових доказів.

В судове засідання сторони не з'явились. Про час і місце розгляду справи сторони були повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами при розгляді справи встановлено, що 11.03.2005 між Львівською міською радою та відповідачем укладено Договір оренди землі, відповідно якого орендодавець (Львівська міська рада) надала, а орендар (відповідач) прийняв у строкове, платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування павільйону, строком на 5 років до 10.02.2010р.

21.04.2005 Сихівською районною адміністрацією Львівської міської ради видано відповідачу дозвіл №62 на виконання робіт по влаштуванню будівельного майданчика для встановлення торгового павільйону.

На підставі Акту №57 від 16.06.2005 зведену відповідачем стаціонарну малу архітектурну форму - павільйон за адресою: АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію.

На підставі ухвали Львівської міської ради від 18.12.2008 №2311 "Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста", належна відповідачу мала архітектурна форма (надалі - МАФ) за адресою: АДРЕСА_1 була включена до Перспективної схеми розміщення МАФ Сихівського району з терміном оренди 3 роки.

У зв'язку закінченням строку дії Договору оренди землі, 30.03.2010 між Львівською міською радою та відповідачем було укладено новий Договір оренди землі, на виконання якого Львівською міською радою (орендодавцем) передано, а відповідачем (орендарем) прийнято в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий НОМЕР_2 загальною площею 0,0056 га за адресою: АДРЕСА_1 для обслуговування малої архітектурної форми. В п. 8 вказаного Договору сторони погодили, що договір укладено на 3 роки до 18.12.2011.

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.09.2012 у справі №5015/2471/12 (залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.10.2012) визнано недійсною окрему частину правочину, - запис: "до 18 грудня 2011 року" у п.8 договору оренди землі від 30.03.2010, укладеному між Львівською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, зареєстрованому у Львівській міській раді 30.03.2010 за №С-1692.

У вказаному рішенні господарський суд, зокрема, зазначив, що запис: "до 18.12.2011 року" обмежує трирічний строк, встановлений ухвалою Львівської міської ради №2311 від 18.12.2008 (на підставі якої укладався договір) та самим Договором. Відтак, господарський суд прийшов до висновку, що Договір оренди землі укладений до 30.03.2013.

20.03.2014 Львівською міською радою прийнято ухвалу № 3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові", згідно п. 8 якої попередню ухвалу від 18.12.2008 за № 2311 визнано такою, що втратила чинність.

Відповідно до Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Сихівському районі м. Львова (Додатку №2 до ухвали № 3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові") павільйон відповідача не було включено до нового переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Сихівському районі м. Львова.

У зв'язку з тим, що строк дії договору оренди земельної ділянки, на якій відповідачем було встановлено тимчасову споруду - павільйон, закінчився, 12.08.2014 Сихівською районною адміністрацією видано розпорядження №305, яким відповідача зобов'язано до 12.09.2014 демонтувати тимчасову споруду за адресою: АДРЕСА_1.

22.09.2014 комісією у складі начальника відділу комунального господарства, головного спеціаліста соціального розвитку Сихівської районної адміністрації та інженера КП "Адміністративно-технічне управління" з виходом на місце встановлено, що тимчасова споруда за адресою: АДРЕСА_1 відповідачем не демонтована, про що складено відповідний акт.

Оскільки, тимчасова споруда відповідачем демонтована не була, Сихівська районна адміністрація звернулася до господарського суду з даним позовом.

Рішенням господарського суду першої інстанції позов задоволено з посиланням на ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якої акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах своїх повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Апеляційним господарським судом при розгляді справи прийняті до розгляду нові докази, надані відповідачем, зокрема, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності щодо реєстрації права власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення магазину за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, підстава - рішення господарського суду Львівської області від 17.04.2013, а в подальшому реєстрація права власності на зазначене майно за ОСОБА_8, підстава - договір дарування з 29.08.2014 та Технічний паспорт на спірну будівлю, датований 2012 роком.

Відповідно до ч.1 ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до п.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 відповідно до частини першої статті 101 ГПК апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами.

Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

В оскаржуваній постанові апеляційної інстанції не зазначено, що апеляційним господарським судом з'ясовувалось питання щодо причин неподання відповідачем згаданих доказів суду першої інстанції, обгрунтування неможливості подання цих доказів суду першої інстанції, і відповідно не надавалась оцінка поважності цих причин. При цьому, саме з урахуванням цих доказів апеляційний суд дійшов до висновку про залучення до участі у справі іншого відповідача та припинення провадження у справі.

Відповідно до ст.24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Всупереч положень даної статті апеляційний господарський суд зазначив в мотивувальній частині постанови від 29.04.2015 про наміри залучити до участі у справі іншого відповідача громадянина ОСОБА_8, а залучив його після прийняття постанови по справі (додаткова постанова від 22.05.2015).

Крім того, апеляційний господарський суд припинив провадження по справі на підставі п.3 ст.103 ГПК України, тобто статті яка встановлює повноваження апеляційної інстанції при прийнятті постанови за результатами розгляду апеляційної скарги, а не статті, яка передбачає підстави припинення провадження у справі.

З огляду на численні порушення апеляційною інстанцією норм процесуального законодавства, а також не здійснення нею перегляду рішення господарського суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів вважає, що постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-10, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Львівської міської ради задовольнити частково.

Касаційну скаргу Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити частково.

Постанову від 29.04.2015 Львівського апеляційного господарського суду у справі №914/3714/14 господарського суду Львівської області скасувати, справу №914/3714/14 направити на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді С. Бакуліна

О. Яценко