УХВАЛА

07.07.2015Справа № 910/9857/15

За позовом Приватного акціонерного товариство «Страхова компанія «Інгосстрах»

До Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія»

Про стягнення 9 348,30 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Горбан А.В. представник за довіреністю № є.37.7.0.0./Д-935 від 04.08.14.

Від відповідача: Лисенко Д.В. представник за довіреністю № 1466 від 29.05.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - відповідач) про стягнення 9 348,30 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхувальнику страхове відшкодування, внаслідок чого позивачем в порядку статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Ухвалою Господарського суду місті Києва від 20.04.15. порушено провадження у справі № 910/9857/15 та призначено її до розгляду на 19.05.15.

14.05.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмовий відзив на позов, в якому відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених в відзиві.

В судовому засіданні 19.05.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 04.06.15., про що сторони були повідомлені під розписку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.15. розгляд справи було відкладено на 30.06.15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.15. на підставі ст. 69 ГПК України було продовжено строк вирішення спору вданій справі на п'ятнадцять днів.

В судових засіданнях 30.06.15., 02.07.15. на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошувались перерви до 02.07.15., 07.07.15. про що сторони були повідомлені під розписку.

06.07.15. відповідачем через відділ діловодства суду було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 04.06.15. розглянувши надані сторонами документи й з'ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі судової автотоварознавчої експертизи.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами існує спір щодо дійсної вартості матеріального збитку та розміру відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу - автомобіля марки Hyundai, д.р.н. АО0863АМ, внаслідок його пошкодження в ДТП з автомобілем Opel, д.р.н. АО3233АН, яке мало місце 06.09.13., для визначення яких необхідні спеціальні знання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Крім того, відповідно до пункту 22.1. ст. 22 та ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За змістом статті 34 вказаного Закону розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром, визначення яких містяться в пункту 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998р. № 8 та Положенні щодо укладення угоди на проведення експертної оцінки майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 08.01.1998р. №16.

Позивачем розмір страхового відшкодування було визначено на підставі Звіту № 209/09 від 18.09.13., в якому вказано, що вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля марки Hyundai, д.р.н. АО0863АМ становить 16 839,67 грн., а вартість матеріального збитку становить 17 840,03 грн.

Відповідачем розмір страхового відшкодування було визначено на підставі акту огляду від 16.09.13. та калькуляції від 20.09.13. та вказано, що вартість відновлювального ремонту без урахування коефіцієнту фізичного зносу становить 8 275,64 грн., а за вирахуванням ПДВ сплаті підлягає 6 896,37 грн.

Відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, суд зобов'язаний всебічно, повно та об'єктивно досліджувати обставини справи, для вирішення справи по суті.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу (далі - судовий експерт) користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві викликана тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних досліджень.

Як зазначається у п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.12. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

З огляду на наведене, з'ясувавши обставини й дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність призначення по справі № 910/9857/15 судової автотоварознавчої експертизи.

Пунктом 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.12. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" визначено, що у вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Відповідно до положень статті 7 Закону України "Про судовому експертизу", судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", в ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку або відмову дати висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків, передбачену статтями 384 і 385 Кримінального кодексу України.

За приписами п. 23 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.12. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" визначено, що витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона.

Витрати на проведення експертизи у справі № 910/9857/15 покладаються на позивача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах».

Керуючись ст. ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі № 910/9857/15 судову автотоварознавчу експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- яка дійсна вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Hyundai, д.р.н. АО0863АМ, внаслідок його пошкодження в ДТП з автомобілем марки Opel, д.р.н. АО3233АН, яке мало місце 06.09.13. в с. Сокирниця по вул. Садова?

- який розмір відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля марки Hyundai, д.р.н. АО0863АМ, внаслідок його пошкодження в ДТП з автомобілем марки Opel, д.р.н. АО3233АН, яке мало місце 06.09.13. в с. Сокирниця по вул. Садова?

2. Проведення експертизи у встановлений законом строк доручити Київській незалежній судово-експертній установі (04050, м. Київ, вул. Мельникова 81, корпус 20,офіс 403).

3. Зобов'язати сторони надати на вимогу експерта оригінали всіх, необхідних для проведення експертизи, документів.

4. Оплату витрат по проведенню судової автотоварознавчої експертизи покласти на позивача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах».

5. Зобовґязати експерта повідомити учасників судового процесу про дату, час і місце проведення експертизи.

6. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко