УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.07.2015Справа № 910/17696/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРАЙМ-ПАК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Літера-Друк"

про стягнення 120 674,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 017.06.2015 і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Отримання позовної заяви і доданих до неї документів усіма учасниками процесу є обов'язковою передумовою розгляду справи судом.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Належним доказом відправлення відповідачеві крпії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

До позовної позивачем додано фіскальний чек № 1475 від 08.07.2015 та опис вкладення в цінний лист від 08.07.2015, з якого вбачається направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів на адресу: вул. Маршала Малиновського, буд. 15/3, офіс 110, м. Київ, 04212.

При цьому суд звертає увагу, що саме вищенаведену адресу позивач визначив в якості "юридичної адреси" (місцезнаходження) відповідача. Крім того, у позовній заяві визначено "фактичну адресу" відповідача, а саме: 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5-У, докази направлення за цією адресою позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу до даної позовної заяви не додано.

Як визначено ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Відповідно до абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб"єкта господарювання.

Отже, місцезнаходження у позовній заяві повин но визначатися та вказуватися, а рівно враховуватися позивачем при виконанні приписів ч. 1 ст. 56 ГПК України (тобто при надісланні відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів), згідно з установчими документами юридичної особи, даними її державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Водночас, позивачем не вказано на жодне з джерел (відповідні довідки з ЄДРПОУ, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців тощо), з яких він отримав дані про належність відповідачу саме вказаної у позовній заяві "юридичної адреси" (місцезнаходження), а рівно, позивачем до позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження факту знаходження та отримання будь-якої поштової кореспонденції відповідачем за вказаною адресою вул. Маршала Малиновського, буд. 15/3, офіс 110, м. Київ, 04212.

При цьому суд звертає увагу, що додана до позовної заяви претензія (про стягнення заборгованості станом на 26.01.2015 року в сумі 66918,54 грн.) від 26.01.2015 містить зазначення ще однієї "юридичної адреси" відповідача: м. Київ, вул. Озерна, буд. 6, кв. 122, а також "фактичної адреси", яка, до речі, також вказана у всіх спірних видаткових накладних.

Відтак, позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів всупереч вимог п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України. Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на те, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви № б/н від 17.06.2015 відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Наведене узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега