УХВАЛА

11.06.2015Справа № 910/8452/15-г

За позовом Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-мастер»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Міністерство юстиції України,

про визнання договору недійсним

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Лесик М.А.;

від відповідача: Бородкін Д.І.;

від третьої особи: Сидорчук А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-мастер» (далі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство юстиції України, про визнання авторського (ліцензійного) договору № А-4/26.12.12 про надання виключного права на використання комп'ютерної програми від 26.12.2012 р. недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладення оспорюваного договору здійснено без необхідного обсягу цивільної дієздатності позивача, оскільки законодавством було встановлено обов'язок на створення програмного забезпечення, а не на укладення будь-яких інших договорів, витрати за якими не передбачено фінансовим планом.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.04.2015 р. порушено провадження, залучено до участі у справі Міністерство юстиції України третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 27.04.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

27.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник третьої особи подав письмові пояснення, в яких просить суд задовольнити позовні вимоги, оскільки на момент вчинення правочину актами цивільного законодавства було визначено єдиного суб'єкта створення та ведення реєстру, яким є позивач. За таких обставин, на думку третьої особи, на момент вчинення правочину зміст договору суперечив актам цивільного законодавства, а також інтересам держави. Крім того, при здійсненні позивачем технічного, технологічного та програмного забезпечення реєстру вказані у позовній заяві негативні наслідки унеможливлюють збереження та захист даних, які містяться у реєстрі.

У судовому засіданні 27.04.2015 р. оголошувалась перерва до 21.05.2015 р.

13.05.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, обґрунтовуючи тим, що на момент укладення спірного договору, у фінансовому плані позивача були заплановані витрати на роялті, тобто витрати на виплату авторської винагороди, що підтверджується як самим фінансовим планом, так і актом Державної фінансової інспекції України, складеним за результатами позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Інформаційний центр» за період з 01.01.2012 р. по 30.06.2013 р. Таким чином, твердження позивача про укладення договору всупереч фінансовому плану є безпідставними.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

10.06.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав додаткові пояснення, в яких зазначає, що позивач не набув майнових прав на об'єкт інтелектуальної власності, а отримав тільки часткове виключне право на користування. При цьому, за позивачем закріплювався обов'язок постійно сплачувати роялті у визначеному розмірі, тобто майнові права не перебувають у власності держави.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог та просив суд оголосити перерву для ознайомлення з матеріали справи.

Також, представник відповідача подав клопотання про продовження строків вирішення спору.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше як на п'ятнадцять днів.

Розглянувши подане клопотання, з метою надання сторонам часу для ознайомлення з матеріалами справи, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання та продовжити строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 69, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Суддя Бондарчук В.В.