ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р.Справа № 922/3575/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Куп'янськ, смт. Ківшарівка (Харківська область)
про стягнення 14274,92 грн.
за участю представників:

позивача - Таранова Т.І., довіреність № 8616-К-О від 26.11.2014 року;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" 18.06.2015 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Куп'янськ, смт. Ківшарівка (Харківська область) про стягнення заборгованості за договором №Б/Н від 31.03.2011 р., в розмірі 14274,92 грн., що складається з наступного: 7084,24 грн. - заборгованість за кредитом, 4139,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2317,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та 733,47 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Також до стягнення заявлені судові витрати.

В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського рахунку на розрахункове обслуговування від 31.03.2011 р. б/н, в частині повного та своєчасного повернення кредиту та сплати платежів, встановлених договором; в якості правових підстав позову - на положення ст.ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19 червня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/3575/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 21 липня 2015 року о 10:20

21.07.2015 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів (вх. № 29267). Надані позивачем документи досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, своїм конституційним правом на захист не скористався, відзив на позов та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у даній справі та в обґрунтування своєї правової позиції до матеріалів справи не надав. Разом з тим, ухвала про порушення провадження у справі від 19.06.2015 р., яка була направлена на адресу відповідача, вказану у позовній заяві, що співпадає з адресою вказаною у витягу з ЄДР: АДРЕСА_2 - повернулася до суду 07.07.2015 р., без доказів вручення відповідачу з поштовою відміткою підстав невручення - повернуто за закінченням терміну зберігання.

Приймаючи до уваги, що відповідач, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим господарська справа № 922/3575/15 розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

31.03.2011 року Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (Клієнт) через систему Інтернет - клієнт - банкінг приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http//www.privatbank.ua, які разом складають Договір банківського обслуговування № Б/Н від 31.03.2011 року (заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, т. І а.с. 32), відповідно до умов якого Банком було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок Клієнта НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено та врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

В заяві про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (т.с. І а.с. 32), з якою відповідач звернувся до Банку, зазначено, що Клієнт підписавши цю заяву, погоджується з умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку http//www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua (витяг з "Умов та правил надання банківських послуг", т. І а.с. 33-44), тарифами банку (витяг із "Тарифів Банку", т. І а.с. 45-47), які разом із даною заявою складають договір банківського обслуговування.

Свої зобов'язання за договором Банк виконав в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитний ліміт в розмірі 8400,00 грн., про що свідчить наявна в матеріалах справи довідка про розміри встановлених кредитних лімітів, виписка по рахунку т. І а.с. 48,51).

Також, в обґрунтування позовних вимог 07.07.2015 р. позивачем подано до матеріалів справи разом із супровідним листом копію меморіального ордеру № 00V0 від 28.02.2013 р. на суму 8000,00 грн.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує, що відповідач прострочив виконання своїх зобов'язань за даним договором, на підставі чого, у останнього перед позивачем виникла заборгованість, у зв'язку з чим позивач звертався до відповідача з відповідною претензією від 13.02.2015 р. № 10221НАR0S0ВH (т. І а.с. 53-54), в якій повідомив останнього про наявність заборгованості перед позивачем з вимогою її сплатити.

Проте відповідач відповіді на вищевказану претензію позивачу не надав та заборгованість не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту в судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України та ст. 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В порушення зазначених норм закону Відповідач зобов'язання за Договором від 31.03.2011 р. б/н належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Пунктами 3.2.1.4.1.1., 3.2.1.4.1.2. та 3.2.1.4.1.3. Правил передбачено, що, нарахування відсотків проводиться наступним чином: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки у розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню. У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушенням Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Згідно п. 3.2.1.4.4. Правил, Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту (щомісячна комісія) відповідно до п.п. 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1. Правил при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди (комісії) Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно п. 3.2.1.2.3.4 Правил Банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Правилами змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

За розрахунком позивача (т. І а.с. 49-50) загальна заборгованість відповідача за Договором від 31.03.2011 р. б/н станом на 16.03.2015 р. становить 14274,92 грн. та складається з наступного:

- 7084,24 грн. - заборгованість за кредитом;

- 4139,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 2317,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

- 733,47 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Згідно з вимогами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1827,00грн., покладаються на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 526, 530, 549-552, 610, 611, 625, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний КОД: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість за договором №Б/Н від 31.03.2011 р. в розмірі 14274,92 грн. (7084,24 грн. - заборгованість за кредитом, 4139,72 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2317,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 733,47 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом); 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 22.07.2015 р.

Суддя Є.М. Жиляєв