ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Справа № 909/115/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Демидової А.М., Воліка І.М. (доповідача), Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна"
на рішеннявід 27.11.2014
господарського суду Івано-Франківської області
та на постанову від 19.02.2015
Львівського апеляційного господарського суду
у справі№ 909/115/14
господарського суду Івано-Франківської області
за позовом учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна Човгана Івана Григоровича
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна"
простягнення 147300,00 грн.
В судове засідання прибули представники сторін:
позивачаДобрянський І.В. (дов. від 23.06.2015 за № 983);
відповідачаГавриляк Б.Б. (дов. від 22.12.2014 № 25);
ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року позивач - учасник Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" Човган Іван Григорович (надалі - Човган І.Г.) звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" (надалі - ТОВ "Вулкаскот-Україна", відповідач) про стягнення частки від розподілу прибутку товариства у розмірі 147300,00 грн.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 27.11.2014 у справі № 909/115/14 (суддів Рочняк О.В.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.02.2015 (колегія суддів: Орищин Г.В. - головуючий, судді - Бойко С.М., Галушко Н.А.), задоволено позов учасника ТОВ "Вулкаскот-Україна" Човгана І.Г.; стягнуто з ТОВ "Вулкаскот-Україна" на користь Човгана І.Г. 147300,00 грн. частки від розподілу прибутку, 2946,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з постановленими судовими актами судів попередніх інстанцій, відповідач - ТОВ "Вулкаскот-Україна" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.02.2015 та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.11.2014 скасувати, а справу направити на новий розгляд. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами порушено норми процесуального та матеріального права, оскільки досліджено не усі обставини справи, без надання належної юридичної оцінки, що є підставою для скасування оскаржуваних судових актів.

Позивачем надано суду письмові пояснення у яких він заперечує проти доводів касаційної скарги та просив залишити оскаржувані судові акти без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши представників сторін та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Човган І.Г. як учасник ТОВ "Вулкаскот-Україна", якому належить 0,41 % Статутного капіталу товариства, звернувся з позовом до ТОВ "Вулкаскот-Україна" про стягнення частки від розподілу прибутку товариства за 2009-2010 роки у розмірі 147 300,00 грн., на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Вулкаскот-Україна", оформлених протоколом від 16.06.2011, яка в порушення діючого корпоративного законодавства не виплачені учаснику товариства.

Приймаючи рішення про задовлення позовних вимог місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідно до Статуту ТОВ "Вулкаскот-Україна" учасниками товариства є "Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ" із часткою в Статутному капіталі - 99,59 % та Човган Іван Григорович із часткою в Статутному капіталі - 0,41 %.

16.06.2011 відбулися загальні збори учасників ТОВ "Вулкаскот-Україна", на яких прийнято рішення виплатити учасникам прибуток отриманий від діяльності товариства за 2009 та 2010 роки в наступних розмірах: 343700,00 грн. для "Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ" та 147300,00 грн. Човгану І.Г., яке оформлені протоколом загальних зборів учасників товариства від 16.06.2011 № 06/11.

Водночас, 16.08.2013 на загальних зборах учасників товариства, які оформлені протоколом від 16.08.2013 № 10/13, прийнято рішення про скасування рішення загальних зборів учасників, що відбулися 16.06.2011, оформлених протоколом від 16.06.2011 № 06/11, на яких було прийнято рішення про розподіл прибутку та виплату дивідендів. Разом з тим, постановою Львівського апеляційного господарського суду від 22.10.2014 у справі № 909/367/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 17.12.2014, рішення загальних зборів учасників ТОВ "Вулкаскот-Україна", що оформлене протоколом № 10/13 від 16.08.2013 визнано недійсним в частині четвертого та п'ятого питань порядку денного, а саме, що стосується скасування рішення загальних зборів товариства, проведених 16.06.2011, оформлених протоколом № 06/11 з приводу розподілу прибутку товариства за 2009-2010 роки та виплати його учасникам дивідендів.

За встановлених обставин та з урахуванням приписів частини 1 ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 88 Господарського кодексу України, ст. ст. 10, 41 Закону України "Про господарські товариства", місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення загальних зборів про виплату дивідендів є виключним правом власників, яке вони реалізують на загальних зборах і закріплюють протоколом, в якому фіксується частка прибутку, яка підлягає до виплати (пропорційно до пайового внеску у статутний фонд), тому право учасника на отримання частини прибутку і обов'язок товариства здійснити виплату частини прибутку виникають після того, як загальними зборами товариства прийнято рішення про виплату. Оскільки прийняттим 16.06.2011 рішенням (протокол № 06/11 від 16.06.2011) Товариство взяло на себе зобов'язання із виплати на користь учасника товариства Човгана І.Г. прибутку за результатами господарської діяльності за 2009 та 2010 роки у розмірі 147300 грн., яке не виконане, тому позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає такі висновкі господарських судів попередніх інстанцій обгрунтованими з огляту наступного.

В силу приписів частини 1 ст. 116 Цивільного кодексу України та ст. 88 Господарського кодексу України, учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину.

Згідно із підпунктом "б" частини 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

В підпункті "д" частини 5 ст. 41 Закону України "Про господарські товариства" визначено, що затвердження порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів) віднесено до компетенції вищого органу акціонерного товариства - загальних зборів.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, рішення загальних зборів учасників товариства щодо виплати прибутку його учасника надає право учаснику на отримання такої виплати, а тому вимога позивача про стягнення частки від розподілу прибутку товариства грунтується на вимогах закону, з огляду чого судами правомірно прийнято рішення про задоволення позову.

Зазначене свідчать про те, що місцевий господарський суд у відповідності до вимог ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності, дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно, у відповідності до вимог закону та встановлених обставин вирішив спір у справі. Переглядаючи справу повторно, в порядку ст. 101 ГПК України, господарський суд апеляційної інстанції правильно залишив прийняте місцевим господарським судом рішення без змін.

Стосовно доводів касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції приписів ст. 79 ГПК України щодо зупинення провадження у даній справі до розгляду господарським судом справи за позовом Вулкаскот Іммобілієн ГмбХ до ТОВ "Вулкаскот-Україна" про визнання недійсним рішення загальних зборів від 16.06.2011, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 79 ГПК України, зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи, не є обов'язком, а є правом суду, а відтак, таке твердження не може слугувати для скасування прийнятих у даній справі судових рішень, зокрема, постанови суду апеляційної інстанції.

Щодо інших доводів касаційної скарги, то вони не спростовують вказаних висновків суду та пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень касаційної інстанції. Крім цього, всі доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами попередніх інстанцій, їм дана належна оцінка, тому відхиляються як необґрунтовані та такі, що не спростовують зроблених судами висновків.

З урахуванням викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, які відповідають матеріалам справи та чинному законодавству, у зв'язку з чим підстав для скасування оскаржуваних судових актів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вулкаскот-Україна" залишити без задоволення.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.02.2015 та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 27.11.2014 у справі № 909/115/14 залишити без змін.

Головуючий, суддя А.М. Демидова

Судді : І.М. Волік

С.Р. Шевчук