ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. Справа № 5015/2687/11(21/35)

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Юрченко Я.О.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

за участі прокурора Макогона Ю.І., представників: Харамбури Н.С., Струтинського О.В.

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» на ухвалу господарського суду Львівської області від 04 грудня 2014 року по справі №5015/2687/11 (21/35) про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ»

ВСТАНОВИВ:

Господарський суд Львівської області (суддя Артимович В.М.) ухвалою від 04 грудня 2014 року у справі №5015/2687/11 (21/35) про банкрутство ВАТ «Розточчя СТ» затвердив звіт про оплату послуг розпорядника майна Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" - арбітражного керуючого Сторонського А.П. за період з 16.09.2014 р. по 30.11.2014 р. від 01.12.2014 р. за № 44 в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним повноважень у справі № 5015/2687/11, що разом складає 34890,00 грн. (пункт 1); задовольнив клопотання голови комітету кредиторів ОСОБА_5. та голови правління боржника Карпенко А.А. про затвердження мирової угоди, поданої на розгляд суду 21.05.2014 р., заяву голови правління боржника від 02.06.2014 р., клопотання розпорядника майна від 02.06.2014 р. за № 44 і затвердив подану на розгляд суду 15.10.2014 р. мирову угоду від 28.05.2014 р., укладену боржником - Відкритим акціонерним товариством "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", кредиторами в особі голови комітету кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", представника NDI S.A., схвалену комітетом кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" та забезпеченим кредитором NDI S.A. на викладених у ній умовах (пункти 2,3); припинив провадження у справі № 5015/2687/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (пров. Новий, 1, смт. Шкло, Яворівський район, Львівська область, 81050; ).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» подало апеляційну скаргу, просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 04 грудня 2014 року по справі №5015/2687/11(21/35) і направити справу на новий розгляд. Вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, зокрема з порушенням приписів ст.ст. 1, 31, 35, 36, 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній до 19 січня 2013 року). Умови затвердженої судом мирової угоди не відповідають вимогам закону, порушують права кредиторів. До переліку кредиторів, вимоги яких повинні погашатись на умовах мирової угоди, безпідставно включені кредитори та кредиторські вимоги, що не відображені в реєстрі вимог кредиторів, затвердженому ухвалою суду від 25 грудня 2009 року, а саме: вимоги другої черги - ДПІ у Яворівському районі Львівської області на суму 59010,52 грн., ДПІ у Сколівському районі Львівської області на суму 4782,84 грн., УПФУ в Яворівському районі Львівської області на суму 53849,30 грн.; вимоги четвертої черги - НДІ С.А. Польща у сумі 13598847,20 грн., ТзОВ «НДІ-Україна» у сумі 1478763,60 грн., ДП «Інститут землеустрою» у сумі 109173,04 грн., НТЦ «Рятівна археологічна служба» у сумі 93388,18 грн., ОСОБА_8 у сумі 182521,82 грн., а також Яворівського РУЮ ВДВС у сумі 14,91 грн. (четверта черга) та в сумі 498551,97 грн. (шоста черга). Означені кредиторські вимоги суд не розглядав і не визнавав. Однак за умовами мирової угоди (додаток №2) усі вимоги кредиторів мають погашатись одночасно, на однакових умовах трьома траншами, за винятком вимог ОСОБА_8, які будуть погашені лише третім траншем. На думку апелянта, суд повинен був перевірити дотримання порядку укладення мирової угоди, її відповідність вимогам закону та відмовити у затвердженні.

З метою забезпечення процесуальних прав учасників у справі про банкрутство, перевірки законності і обґрунтованості судового рішення суд неодноразово відкладав розгляд справи, про що повідомляв учасникам у справі про банкрутство. У тому числі НДІ С.А. а суд повідомляв і за електронною адресою, як про це зазначено у клопотанні (т.17, а.с.49).

Приватне акціонерне товариство "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (боржник) подало суду відзив і заперечення на апеляційну скаргу, письмові пояснення. Просить ухвалу господарського суду Львівської області від 04 грудня 2014 року по справі №5015/2687/11(21/35) залишити без змін. Вважає, що ініціюючий кредитор зловживає своїми процесуальними правами, адже мирова угода передбачає погашення усіх вимог кредиторів - і конкурсних, і поточних на однакових умовах, у тому числі й вимог НДІ С.А. у сумі 10452 278,96 грн., які забезпечені заставою майна боржника. Тобто мирова угода не порушує прав кредиторів, відповідає вимогам закону.

Також боржник надав апеляційному суду копії договорів, розрахунків, актів звірки, квитанцій до прибуткового касового ордера на підтвердження поточних вимог НДІ С.А. у сумі 13598847,20 грн., ТзОВ «НДІ-Україна» у сумі 1478763,60 грн., ДП «Інститут землеустрою» у сумі 109173,04 грн., НТЦ «Рятівна археологічна служба» у сумі 93388,18 грн., ОСОБА_8 у сумі 182521,82 грн.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Додаткові докази подано без обґрунтування неможливості їх подання суду першої інстанції, тому апеляційний суд не має законних підстав прийняти ці докази.

За змістом статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників і вважає, що ухвалу господарського суду Львівської області від 04 грудня 2014 року по справі №5015/2687/11 (21/35) слід скасувати з нижченаведених підстав.

З матеріалів справи слідує, що провадження у справі №21/35 про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» порушене ухвалою господарського суду Львівської області від 05 березня 2009 року за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект». Суд ухвалою від 30 квітня 2009 року увів судову процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Сторонського А.П.

Оголошення про порушення справи №21/35 про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» опубліковано 19 травня 2009 року в газеті «Урядовий Кур'єр».

Господарський суд Львівської області ухвалою від 25 грудня 2009 року у справі № 21/35 (з урахуванням ухвали від 13 січня 2010 року про виправлення описок) затвердив реєстр вимог кредиторів ВАТ Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ".

За результатами апеляційного і касаційного перегляду ухвала від 25 грудня 2009 року у справі № 21/35 про затвердження реєстру вимог кредиторів залишена в силі.

Надалі місцевий господарський суд ухвалою від 14 грудня 2010 року затвердив мирову угоду, укладену головою комітету кредиторів, боржником ВАТ "ВНК Розточчя СТ", розпорядником майна та третіми особами АТ "НДІ", ТзОВ "НДІ Україна" та припинив провадження у справі № 21/35 про банкрутство ВАТ Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ".

Львівський апеляційний господарський суд постановою від 05 травня 2011 року задовольнив апеляційну скаргу ТзОВ "Будкомплект" і скасував ухвалу господарського суду Львівської області від 14 грудня 2010 року, справу № 21/35 передав на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Після повернення до господарського суду Львівської області справа №21/35 передана на розгляд судді Цікало А.І., справі присвоєно новий №5015/2687/11 (21/35) . Надалі суд призначив колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів: головуючий суддя Цікало А.І., суддя Кітаєва С.Б. та суддя Гутьєва В.В.

Ухвалою від 21 грудня 2011 року місцевий господарський суд затвердив мирову угоду, укладену боржником - Відкритим акціонерним товариством "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", кредиторами в особі голови комітету кредиторів і третьою особою - Акціонерним товариством "НДІ (NDI S.A.) та схвалену комітетом кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" і припинив провадження у справі № 5015/2687/11 (21/35) про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ". Суд відмовив у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальність "Будкомплект" про призначення судової експертизи для з'ясування наявності в діях посадових осіб Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" та Акціонерного товариства "НДІ" ознак дій з приховуваного банкрутства чи доведення до банкрутства боржника - Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ".

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25 липня 2012 року ухвалу господарського суду Львівської області від 21 грудня 2011 року у справі № 5015/2687/11 (21/35) залишено без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ „Будкомплект" без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 28 серпня 2013 року скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25 липня 2012 року та ухвалу господарського суду Львівської області від 21 грудня 2011 року у справі №5015/2687/11(21/35) - в частині затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі, а справу в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області. В іншій частині судові рішення першої та апеляційної інстанцій залишено без змін.

У постанові Вищий господарський суд вказав на необхідність дотримання судом приписів ч.3 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дослідити умови мирової угоди на предмет їх відповідності чинному законодавству, перевірити встановлений законом порядок укладення мирової угоди, а також перевірити наявність чи відсутність зобов'язання боржника відшкодувати усі витрати згідно з ч.1 ст.31 цього Закону.

Після повернення матеріалів справи №5015/2687/11 (21/35) до господарського суду Львівської області 13 вересня 2013 року автоматизованою системою документообігу суду справа №5015/2687/11 (21/35) передана на розгляд судді Артимовичу В.М., який ухвалою від 16 вересня 2013 року прийняв справу до провадження, призначив судове засідання й зобов'язав учасників провадження у справі про банкрутство надати письмові пояснення з урахуванням правових позицій, викладених у постанові Вищого господарського суду України від 28 серпня 2013 року.

Згідно із випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 29 травня 2013 року відкрите акціонерне товариство "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (ідентифікаційний код 30909784) змінило назву на приватне акціонерне товариство "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (ідентифікаційний код 30909784) (т.17, а.с.79).

Місцевий господарський суд ухвалою від 26 лютого 2014 року задовольнив клопотання боржника оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про поновлення провадження у справі №5015/2687/11 (21/35) про банкрутство ВАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (ідентифікаційний код 30909784) у зв'язку із визнанням мирової угоди недійсною або її розірванням (т.17, а.с.221-226). Повідомлення сформовано і опубліковано 05 березня 20014 року за №1362 (т.17, а.с.237,238).

21 травня 2014 року голова комітету кредиторів і голова правління ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" подали суду заяву затвердити мирову угоду по справі №5015/2687/11 (21/35) про банкрутство та припинити провадження у справі. До заяви додано: мирову угоду від 14 травня 2014 року з додатками до мирової угоди №№1,2,3,4; протокол засідання комітету кредиторів ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" від 14 травня 2014 року; додаток №3 до заяви про затвердження мирової угоди; письмове зобов'язання боржника погасити зобов'язання першої черги не забезпечені заставою; повідомлення про відсутність заборгованості із заробітної плати; письмова згода на укладення мирової угоди кредитора, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника (т.19, а.с.54-70).

02 червня 2014 року суду подана заява голови правління боржника - ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ"з проханням затвердити мирову угоду по справі №5015/2687/11 (21/35) про банкрутство ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" від 28 травня 2014 року та припинити провадження у справі. До заяви додано: мирову угоду від 28 травня 2014 року з додатками до мирової угоди №№1,2,3,4; протокол засідання комітету кредиторів ПрАТ "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" від 28 травня 2014 року (т.19, а.с.85-96).

05 червня 2014 року розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Сторонський А.П. теж подав клопотання затвердити мирову угоду від 28 травня 2014 року, копії цієї мирової угоди і протоколів засідань комітету кредиторів від 14 і 28 травня 2014 року та звіт арбітражного керуючого (т.19, а.с.117-134).

15 жовтня 2014 року суду подана мирова угода від 28 травня 2014 року з додатками №№1,2,3,4 (т.21. а.с.69-75).

Господарський суд Львівської області про розгляд мирової угоди повідомив сторонам мирової угоди і 04 грудня 2014 року постановив ухвалу, якою затвердив мирову угоду подану суду 15 жовтня 2014 року мирову угоду від 28 травня .2014 року, укладену боржником - Відкритим акціонерним товариством "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", кредиторами в особі голови комітету кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ", представника NDI S.A., схвалену комітетом кредиторів Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" та забезпеченим кредитором NDI S.A. на викладених у ній умовах (пункти 2,3 ухвали) та припинив провадження у справі № 5015/2687/11 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (пров. Новий, 1, смт. Шкло, Яворівський район, Львівська область, 81050; ).

Суд першої інстанції вказав, що умови мирової угоди передбачають погашення грошових зобов'язань кредиторів в строки та розмірах згідно графіка погашення, який є частиною угоди. Порушень порядку при укладенні даної мирової угоди судом не встановлено. Включення поточних кредиторів у перелік кредиторів, вимоги яких будуть погашатись згідно мирової угоди не порушує інтересів конкурсних кредиторів, вимоги яких затверджені ухвалою господарського суду від 25 грудня 2009 року, оскільки забезпечений кредитор АТ "НДІ" (NDI S.A., Польща) надав згоду на погашення його вимог в четверту чергу разом з вимогами інших конкурсних кредиторів. Також суд взяв до уваги тривалий строк процедури розпорядження майном боржника.

Суд дійшов висновку, що подана 25 жовтня 2014 року мирова угода від 28 травня 2014 року відповідає вимогам ст.ст. 35 - 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не порушує законних прав кредиторів, а тому підлягає затвердженню.

Львівський апеляційний господарський суд вважає такі висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на наступне.

Конституцією України (ст.19) встановлено обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і Законами України.

Згідно зі статтею 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

З 19 січня 2013 року діє нова редакція закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". За змістом п. 1-1 Прикінцевих та Перехідних положень, положення цього Закону не застосовуються до справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання чинності цим Законом та здійснюється на стадії судової процедури розпорядження майном боржника.

З урахуванням дати порушення провадження у справі №5015/2687/11 (21/35) про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія Розточчя СТ» (05 березня 2009 року) і стадії судової процедури розпорядження майном боржника, необхідно керуватися положеннями закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19 січня 2013 року (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до вимог статті 35 Закону про банкрутство під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство. Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди. Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її. Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова комітету кредиторів.

Статтею 36 Закону про банкрутство визначено умови укладення мирової угоди. Установлено, що мирова угода може бути укладена тільки щодо вимог, забезпечених заставою, вимог другої та наступних черг, визначених статтею 31 цього Закону. У разі, коли умови мирової угоди, укладеної згідно з правилами статті 35 цього Закону, передбачають розстрочку чи відстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини, орган стягнення зобов'язаний погодитися на задоволення частини вимог з податків, зборів (обов'язкових платежів) на умовах такої мирової угоди з метою забезпечення відновлення платоспроможності підприємства. Зазначену мирову угоду підписує керівник відповідного податкового органу за місцезнаходженням боржника. Для конкурсних кредиторів, які не брали участі в голосуванні або проголосували проти укладення мирової угоди, не можуть бути встановлені умови гірші, ніж для кредиторів, які висловили згоду на укладення мирової угоди, вимоги яких віднесені до однієї черги.

Відповідно до вимог статті 37 Закону про банкрутство мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство. Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов'язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг. Мирова угода має містити положення про: розміри, порядок і строки виконання зобов'язань боржника; відстрочку чи розстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини. Крім цього, мирова угода може містити умови про: виконання зобов'язань боржника третіми особами; обмін вимог кредиторів на активи боржника або його корпоративні права; задоволення вимог кредиторів іншими способами, що не суперечать закону.

Згідно із статтею 38 Закону про банкрутство арбітражний керуючий протягом п'яти днів з дня укладення мирової угоди повинен подати до господарського суду заяву про затвердження мирової угоди. До заяви про затвердження мирової угоди додаються: текст мирової угоди; протокол засідання комітету кредиторів, на якому було прийнято рішення про укладення мирової угоди; список кредиторів із зазначенням поштової адреси, номеру (коду), що ідентифікує платника податків, та суми заборгованості; зобов'язання боржника щодо відшкодування усіх витрат, відшкодування яких передбачено у першу чергу згідно зі статтею 31 цього Закону, крім вимог кредиторів, забезпечених заставою; письмові заперечення кредиторів, які не брали участі в голосуванні про укладення мирової угоди чи проголосували проти укладення мирової угоди, за їх наявності. Про дату розгляду мирової угоди господарський суд повідомляє сторони мирової угоди. Господарський суд має право відмовити в затвердженні мирової угоди у разі: порушення порядку укладення мирової угоди, встановленого цим Законом; якщо умови мирової угоди суперечать законодавству. Винесення господарським судом ухвали про відмову у затвердженні мирової угоди не перешкоджає укладенню нової мирової угоди з іншими умовами.

Як зазначено вище, суд затвердив мирову угоду від 28 травня 2014 року, яка з додатками №№1,2,3,4 подана суду 15 жовтня 2014 року (т.21, а.с.69-75).

До цього клопотання про затвердження мирової угоди подавав суду і розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Сторонський А.П.

Як пояснили представник боржника і розпорядник майна боржника, у мирову угоду включено вимоги конкурсних та поточних кредиторів. При цьому вимоги конкурсних кредиторів включено з урахуванням їх часткового погашення за попередньо затвердженими судом мировими угодами, а вимоги поточних кредиторів визначені станом на 31 грудня 2013 року.

За змістом названої мирової угоди (т.21, а.с.69-72) таку уклали: боржник - Приватне акціонерне товариство "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" в особі Голови Правління Карпенко А.А. що діє на підставі статуту і кредитори від імені яких виступає Голова комітету кредиторів, представник NDI S.А. ОСОБА_5, який діє на підставі Довіреності №5682/2014 від 10 квітня 2014 року та протоколу засідання комітету кредиторів від 14 травня 2014 року.

Згідно з п.1 предметом мирової угоди є домовленість між боржником, акціонерами боржника і кредиторами боржника, стосовно умов погашення зобов'язань Боржника перед Кредиторами визначених статтею 2 угоди, їх відстрочки та розстрочки виплати, прощення (списання) частини зобов'язань, та відновлення платоспроможності боржника.

Пунктом 2 «Кредитори та їх грошові вимоги, які врегульовані Мировою угодою» передбачено, що сторонами угоди є кредитори по справі № 5015/2687/11, визначені у відповідності до параграфу 7 п. 1 ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (п.п.2.1.). Розмір грошових вимог кредиторів, щодо яких укладена мирова угода та порядок їх погашення визначені станом на 31 грудня 2013 року відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Розмір грошових вимог підтверджений даними звірок, річною звітністю боржника та незалежним аудитом. Мирова угода не стосується грошових вимог кредиторів першої черги не забезпечених заставою та поточних кредиторських вимог, що виникли після 31 грудня 2013 року (п.п.2.2.). Повний перелік кредиторів, їх реквізити, розмір грошових вимог та черговість їх погашення наведено у Таблиці № 1, яка є невід'ємним Додатком №1 до мирової угоди (п.п.2.5.).

Пункт 3 мирової угоди передбачає порядок та строки погашення грошових вимог. Погашення грошових вимог перед кредиторам усіх черг (за винятком спеціальних умов погашення зобов'язань, що перераховані у п. 3.3 Угоди) здійснюється, пропорційно до розміру вимог кредиторів, на однакових умовах упродовж 36 місяців з дати набрання чинності ухвали про затвердження мирової угоди у відповідності до графіку погашення, наведеного у Таблиці № 2 (Додаток № 2 до мирової угоди) (п.п.3.1., 3.2.)

Згідно з п.4 джерелами погашення кредиторських вимог будуть доходи боржника, отримані від управління/відчуження належних боржнику активів. Перелік активів наведено в Таблиці 4 (Додаток № 4 до мирової угоди).

Пунктом 6 визначена відповідальність за невиконання мирової угоди. Зокрема у разі порушення умов виконання мирової угоди, кожен з кредиторів по справі № 5015/2687/11 має право порушити питання про її розірвання (п.п.6.1.).

Відповідно до вимог п.п.7.2. мирова угода є обов'язковою для виконання боржником, акціонерами та кредиторами, вказаними в п. 2 мирової угоди. А згідно з п.п. 7.4. кредитори мають право порушити питання про розірвання мирової угоди, у разі невиконання боржником умов мирової угоди, щодо не менше як третини вимог кредиторів, або порушення боржником взятих на себе зобов'язань. Розірвання мирової угоди щодо окремого кредитора не тягне її розірвання щодо інших кредиторів.

Додатками до мирової угоди є: Таблиця 1 Перелік кредиторів, розмір та черговість погашення їх кредиторських вимог. Таблиця 2 Графік погашення кредиторських вимог. Таблиця 3 Грошові вимоги 6-ї черги, які прощаються на умовах Мирової угоди. Таблиця 4 Активи Боржника станом на 31.12.2013 р.

Мирову угоду підписали: від кредиторів - голова комітету кредиторів, представник НДІ С.А. (Республіка Польща, м. Сопот, вул. Повстанців Варшави, 19 КRS ), довіреність № 5682/2014 від 10.04.2014 р. ОСОБА_5 ; від боржника приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (Львівська обл., Яйорівський р-н, смт. Шкло, пров. Новий, 1) голова правління Карпенко А.А., розпорядник майна Сторонський А.П., а також начальник Городоцької ОДПІ А.Сисюк.

Додаток №1 до мирової угоди (т.21, а.с.73) містить перелік кредиторів та розмір їх кредиторських вимог на загальну суму 33 698 155,48 грн., а саме:

1. Вимоги першої черги на загальну суму 10452278,48 грн.,з яких: НДІ С.А., Польща у сумі 10452 278,96 грн. та Компанія "Західтранскордон" у сумі 414,50 грн..

2. Вимоги другої черги на загальну суму 72485,93 грн., з яких: УПФУ у Яворівському районі Львівської області - 8692,57 грн., ДПІ у Яворівському районі Львівської області - 59010,52 грн., ДПІ у Сколівському районі - 4782,84 грн..

3. Вмоги четвертої черги на загальну суму 22674838,62 грн., з яких:

- НДІ С.А., Польща у сумі 13598847,20 грн.;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Будкомплект" у сумі 3108 000 грн.;

- Компанія «Західтранскордон» у сумі 7708,26 грн.;

- ПрАТ ІК «ІТТ Інвест» у сумі 1038775,10 грн.;

- ПАТ «Оргхім» у сумі 2861460,96 грн.;

- ПП «Сандрик» у сумі - 25200,00 грн.;

- ТОВ «Торговий дім ТДК» у сумі - 77261,44 грн.;

- ТОВ «Агата» (ТОВ ТД ВО ЛЗА) у сумі 33922,45 грн.;

- ОСОБА_12 у сумі 2449,98 грн.;

- ОСОБА_5 у сумі 376,00 грн.;

- ОСОБА_13 у сумі 4349,95 грн.;

- ОСОБА_14 у сумі 6398,67 грн.;

- ОСОБА_15 у сумі 1071,23 грн.;

- УПФ у Яворівському районі Львівської області у сумі 45156,73 грн.;

- ТОВ «НДІ-Україна» у сумі 1478763,60 грн.;

- ДП «Інститут землеустрою» у сумі 109173,04 грн.;

- НТЦ «Рятівна археологічна служба» у сумі 93388,18 грн.;

- ВДВС Яворівського РУЮ у сумі 14,91 грн.;

- ОСОБА_8 у сумі 182521,82 грн.

3. Вимоги шостої черги - Яворівського РУЮ ВДВС у сумі 498551,97 грн.

Додаток №2 до мирової угоди (таблиця 2) - це графік погашення кредиторських вимог (т.21, а.с.74).

Додаток №3 до мирової угоди (таблиця 3) містить відомості про грошові вимоги шостої черги ВДВС Яворівського РУЮ у сумі 498566,88 грн., що прощаються на умовах мирової угоди. Додаток №4 до мирової угоди (таблиця 4) містить перелік активів ПрАТ «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» станом на 31 грудня 2013 року (т.21, а.с.75).

За визначенням ст.1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Порядок звернення конкурсних кредиторів із заявами про грошові вимоги до боржника, розгляду заявлених вимог, затвердження реєстру вимог кредиторів унормовано статтями 14, 15 Закону про банкрутство. Серед іншого передбачено обов»язок конкурсних кредиторів протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, у який розпорядник майна зобов'язаний окремо внести вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, а також розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та даними обліку боржника. За результатами розгляду у попередньому засіданні реєстру вимог господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями чи зобов'язаннями щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, невикористаних та своєчасно не повернутих коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), черговість задоволення кожної вимоги, окремо розмір неустойки (штрафу, пені). Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному кредитору при прийнятті рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд апеляційної інстанції констатує, що в означений перелік кредиторів (додаток до мирової угоди №1) частково включено вимоги кредиторів, згідно із реєстром вимог кредиторів відкритого акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ», затвердженим ухвалою господарського суду Львівської області від 25 грудня 2009 року (т.6, а.с.97-103). Проте у матеріалах справи відсутні ухвали місцевого господарського суду щодо розгляду та визнання грошових вимог ДПІ у Яворівському районі Львівської області, ДПІ у Сколівському районі, НДІ С.А. Польща у сумі 13598847,20 грн., ТОВ «НДІ-Україна» у сумі 1478763,60 грн., ДП «Інститут землеустрою» у сумі 109173,04 грн., НТЦ «Рятівна археологічна служба» у сумі 93388,18 грн., ВДВС Яворівського РУЮ у сумі 14,91 грн. та в сумі 498551,97 грн., ОСОБА_8 у сумі 182521,82 грн.

Як вже зазначено, 05 березня 2014 року на веб-сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про поновлення 16 вересня 2013 року провадження у справі №5015/2687/11 (21/35) про банкрутство відкритого акціонерного товариства «Виробничо-наукова компанія «Розточчя СТ» (ідентифікаційний код 30909784).

Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Сторонський А.П. у поданих суду звітах про виконану роботу розпорядника майна (останній звіт від 02 червня 2014 року) доводить суд до відома про отримані ним листи боржника щодо заборгованості перед кредиторами, у тому числі й поточної, та надсилання кредиторам запитів з проханням надати підтверджуючі документи. Проте своєї позиції щодо вимог кредиторів розпорядник майна не назвав, як і не подав суду уточненого реєстру вимог кредиторів.

У матеріалах справи є заяви Управління Пенсійного фонду України у Яворівському районі від 13 грудня 2013 року з сумою вимог до боржника 53849,30 грн. (т.18) та заява Городоцької ОДПІ ГУМ у Львівській області від 12 травня 2014 року про збільшення кредиторських вимог у сумі47946,03 грн.(т.20). Ці заяви суд першої інстанції прийняв, однак не розглянув. У матеріалах справи відсутня ухвала, постановлена за результатами розгляду цих кредиторських вимог.

Також у матеріалах справи є заява ДП «Львівський Інститут землеустрою» від 12 серпня 2014 року, в якій підприємство повідомляє суд про заборгованість ВАТ «ВНК «Розточчя СТ» у сумі 109173,04 грн., за виконані роботи згідно договору від 08 квітня 2008 року за №115. Факт виконання робіт підтверджується актом здачі-приймання №802 від 27 червня 2008 року (т.19, а.с.229-235). Суд першої інстанції не розглянув цю заяву.

Разом з тим із змісту заяви ДП «Інститут землеустрою» видно, що заборгованість у сумі 109173,04 грн., виникла задовго до дати порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ «ВНК «Розточчя СТ» (05 березня 2009 року), тобто вимоги є конкурсними. У встановлений законом строк кредитор не звернувся із заявою з грошовими вимогами до боржника, відтак у силу закону і п.2 ухвали господарського суду Львівської області від 25 грудня 2009 року (про затвердження реєстру вимог кредиторів) вимоги ДП «Львівський Інститут землеустрою» у сумі 109173,04 грн., вважаються погашеними.

Інші звернення поточних кредиторів з вимогами до боржника (НДІ С.А. Польща у сумі 13598847,20 грн., ТОВ «НДІ-Україна» у сумі 1478763,60 грн., НТЦ «Рятівна археологічна служба» у сумі 93388,18 грн., Яворівського РУЮ ВДВС у сумі 14,91 грн. та в сумі 498551,97 грн., ОСОБА_8 у сумі 182521,82 грн.) у матеріалах справи відсутні, як і відсутній реєстр вимог кредиторів, складений після опублікування оголошення про поновлення провадження у справі №5015/2687/11 (21/35). Немає у матеріалах справи й звірок і незалежного аудиту, як про це вказано у п.2.2. мирової угоди від 28 травня 2014 року, яка подана суду 15 жовтня 2014 року.

Таким чином після опублікування 05 березня 2014 року на веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про поновлення провадження у справі №5015/2687/11(21/35) про банкрутство господарський суд Львівської області не розглядав і не затверджував ні вимог окремих поточних кредиторів, ні реєстру вимог кредиторів приватного акціонерного товариства "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ". Самого лише визначення законом терміну «кредитор» і твердження боржника про облік поточної заборгованості на балансі не достатнє для висновку про доведеність цієї заборгованості належними і допустимими доказами і включення такої в умови мирової угоди та затвердження судом.

Отже немає законних підстав для включення в умови мирової угоди вимог поточних кредиторів УПФУ в Яворівському районі Львівської області, ДПІ у Яворівському районі Львівської області, ДПІ у Сколівському районі, НДІ С.А. Польща у сумі 13598847,20 грн., ТОВ «НДІ-Україна» у сумі 1478763,60 грн., ДП «Інститут землеустрою» у сумі 109173,04 грн., НТЦ «Рятівна археологічна служба» у сумі 93388,18 грн., ВДВС Яворівського РУЮ у сумі 14,91 грн. та в сумі 498551,97 грн., ОСОБА_8 у сумі 182521,82 грн.

Також всупереч вимогам ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до мирової угоди від 28 травня 2014 року не додано зобов'язання боржника щодо відшкодування усіх витрат, відшкодування яких передбачено у першу чергу згідно зі статтею 31 Закону. Такі вказівки викладені й у постанові Вищого господарського суду України від 28 серпня 2013 року у цій справі, які є обов'язковими.

Натомість додана до звіту розпорядника майна не завірена копія письмового зобов'язання боржника погасити зобов'язання першої черги не забезпечені заставою від 14 травня 2014 року, як додаток до заяви про затвердження мирової угоди (т.21, а.с.155) не є належним і допустимим доказом.

Крім того, до мирової угоди не додана і у матеріалах справи відсутня довіреність № 5682/2014 від 10 квітня 2014 року, на підставі якої ОСОБА_5 діяв, як представник НДІ С.А. (Республіка Польща, м. Сопот, вул. Повстанців Варшави, 19 КRS ) і, як голова комітету кредиторів, підписав мирову угоду зі сторони кредиторів.

Господарський суд Львівської області не дав належну оцінку вищевикладеним фактичним обставинам справи, тому ухвалу від 04 грудня 2014 року в частині затвердження мирової угоди і припинення провадження у справі (пункти 2, 3, 4 ухвали) слід скасувати.

Щодо оплати послуг розпорядника майна.

Відповідно до вимог ч.14 ст.3-1 Закону про банкрутство оплата послуг арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень встановлюється та виплачується в розмірі, встановленому комітетом кредиторів і затвердженому господарським судом, якщо інше не встановлено цим Законом, але не менше двох мінімальних заробітних плат та не більше середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи перед порушенням провадження у справі про банкрутство.

Суду подано фінансовий звіт, згідно з яким оплата послуг розпорядника майна арбітражного керуючого Сторонського А.П. за період з 16 вересня 2014 року до 01 грудня 2014 року розрахована, як дві мінімальні заробітні плати за кожен місяць виконання повноважень і становить 34890,00 грн.

Відтак суд правомірно затвердив оплату послуг арбітражного керуючого Сторонського А.П. у сумі 34890,00 грн.

За змістом ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю чи частково і прийняти нове рішення.

Керуючись ст.ст. 82-1, 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект» задовольнити частково. Ухвалу господарського суду Львівської області від 04 грудня 2014 року у справі №5015/2687/11 (21/35) (пункти 2, 3, 4 ухвали) скасувати і прийняти нове рішення:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, яка з додатками №№ 1, 2, 3, 4 подана суду 15 жовтня 2014 року, укладеної 28 травня 2014 року приватним акціонерним товариством "Виробничо-наукова компанія "Розточчя СТ" (боржник) в особі голови правління Карпенко А.А. що діє на підставі статуту з кредиторами боржника, від імені яких виступає голова комітету кредиторів, представник NDI S.А. ОСОБА_5, який діє на підставі Довіреності №5682/2014 від 10 квітня 2014 року та протоколу засідання комітету кредиторів від 14 травня 2014 року.

У решті частині ухвалу господарського суду Львівської області від 04 грудня 2014 року у справі №5015/2687/11 (21/35) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Давид Л.Л.

суддя Юрченко Я.О.