ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа № 911/1779/15

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго",

01032, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Симона Петлюри, буд. 25

до Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж",

08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 35

про стягнення 2 844 453,41 грн.

за участю представників:

позивача - Левченко Д.Ю. (довіреність від 14.01.2015 № 03);

відповідача - Кондратенко Т.О. (довіреність від 26.05.2015 № 26/05-01);

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж" (далі - відповідач) про стягнення 2 844 453,41 грн., з яких: 1 801 379,71 грн. основного боргу, 399 823,05 грн. 3% річних та 643 250,66 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за договором від 21.09.2012 № 04-2/0055-12.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.04.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.06.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 12629/15 від 29.05.2015) відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 12733/15 від 02.06.2015) позивачем подано документи на виконання вимог ухвали суду від 24.04.2015.

У судове засідання 02.06.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 24.04.2015 не виконав, розгляд справи відкладено на 16.06.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 12941/15 від 03.06.2015) позивачем подано документи, на виконання вимог ухвали суду від 24.04.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13179/15 від 05.06.2015) позивачем подано письмові пояснення.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 14204/15 від 16.06.2015) відповідачем подано документи, на виконання вимог ухвали суду від 24.04.2015.

У судовому засіданні 16.06.2015 оголошено перерву до 23.06.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.06.2015 продовжено строк розгляду спору, відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 14774/15 від 23.06.2015) позивачем подано додаткові докази.

У судовому засіданні 23.06.2015 оголошено перерву до 30.06.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 15176/15 від 26.06.2015) відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/7277/15-г.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 15177/15 від 26.06.2015) відповідачем подано додаткові пояснення.

У судовому засіданні 30.06.2015 оголошено перерву до 07.07.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 15982/15 від 07.07.2015) відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/7277/15-г.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 15981/15 від 07.07.2015) позивачем подано додаткові докази.

У судовому засіданні 07.07.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, представники відповідача заперечв позов повністю.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 07.07.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - замовник) та Приватним акціонерним товариством КП "Укренергомонтаж" (далі - генпідрядник) укладено договір від 21.09.2012 № 04-2/0055-12 (далі - Договір), відповідно до умов якого генпідрядник зобов'язується у 2012-2015 роках, на свій ризик власними або залученими силами, з власних матеріальних ресурсів, на підставі наданої Уповноваженим представником замовника проектної документації, розробити робочу документацію та отримати позитивний експертний висновок з питань охорони праці, виконати та здати замовнику, в установлений цим Договором строк, закінчені роботи - об'єкт будівництва, а саме: сукупність приміщень і споруд або окремі приміщення (споруди), будівництво яких здійснюється відповідно до проекту "Підстанція 330/110/35 кв «Західна» із заходами повітряних ліній 330 кв, а також виконати інші будівельні роботи, відповідно до розробленої ним проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати генпідрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати проектно-кошторисну та іншу необхідну дозвільну документацію, затверджену в установленому порядку, прийняти виконані роботи та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених цим Договором (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 4.1. Договору, розрахунки проводяться шляхом оплати авансу та оплати виконаних генпідрядником робіт, витрат та поставленого обладнання, в межах фінансових можливостей замовника на поточний рік. Замовник здійснює авансові платежі протягом 5 календарних днів з моменту підписання Договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок генпідрядника на підставі його письмового звернення. Загальний розмір авансу складає 378 015 349,80 грн.

Згідно з пунктом 4.2. Договору, генпідрядник зобов'язується використати одержаний аванс на розробку робочої документації і постачання матеріалів, обладнання, конструкцій, виробів, що необхідні для виконання будівельно-монтажних робіт, протягом трьох місяців після одержання авансу. Генпідрядник, протягом 90 днів з дня надходження авансового платежу, підтверджує його використання актами здачі-прийняття проектно-вишукувальної продукції, актами виконаних будівельних робіт та актами приймання-передачі обладнання або проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням та повертає невикористану частину авансових платежів, а також сплачує відсотки за їх користування у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України, що діяла у цей період.

Договір діє з моменту підписання сторонами і до 31.12.2014, але, у будь-якому випадку, до повного виконання сторонами зобов'язань за ним.

До Договору укладено Додаткові угоди від 31.05.2013 № 1, від 23.05.2014 № 2.

Позивачем, на виконання умов Договору, перераховано на розрахунковий рахунок відповідача 8 848 800,00 грн. авансу на виконання робіт, на підтвердження чого, у матеріали справи надано копії платіжних доручень від 27.12.2012 № 4422 на суму 4 848 800,00 грн. та від 17.01.2013 № 315 на суму 4 000 000,00 грн.

Попередня оплата здійснена позивачем належним чином, відтак, строк виконання зобов'язання відповідача з виконання робіт настав: за платіжним дорученням від 27.12.2012 № 4422 - 27.03.2013 та за платіжним дорученням від 17.01.2013 - 17.04.2013.

За твердженнями позивача, відповідач, у супереч умов Договору, виконав роботи частково, на суму 7 047 420,29 грн., що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт від 26.11.2013 № 1 та від 26.11.2013 № 2, відтак, відповідачем не здійснено закриття авансу на суму 1 801 379,71 грн.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Згідно з частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір, що укладений між сторонами, за правовою природою є договором підряду.

Згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини 4 статті 653 Цивільного кодексу України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем позов заперечується повністю, з огляду на те, що позивач помилково ототожнює строк використання авансу і строк виконання робіт, тим, що аванс у розмірі 1 801 379,71 грн. перерахований відповідачем іншій субпідрядній організації за договором підряду від 21.01.2013 № 01-02/01-13, для забезпечення виконання зобов'язань за Договором, а також тим, що позивачем, в порушення умов Договору, не передано відповідачу дозвільну, іншу договірну документацію і будівельний майданчик, крім того, заперечено нарахування 5% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості з повернення попередньої оплати.

Щодо тверджень відповідача про те, що позивач помилково ототожнює строк використання авансу і строк виконання робіт, суд дійшов висновку, що дані твердження спростовуються умовами Договору.

Згідно з пунктом 4.2. Договору, генпідрядник зобов'язується використати одержаний аванс на розробку робочої документації і постачання необхідних для виконання будівельно-монтажних робіт матеріалів, обладнання, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансів. Генпідрядник протягом 90 днів з дня надходження авансового платежу, підтверджує його використання актами здачі-прийняття проектно-вишукувальної продукції, актами виконаних будівельних робіт та актами приймання-передачі обладнання або проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням та повертає невикористану частину авансових платежів, а також сплачує відсотки за їх користування у розмірі однієї облікової ставки Національного банку України, що діяла у цей період.

Отже, відповідно до даного пункту Договору, чітко передбачено на що має бути використаний аванс і докази, якими відповідач має підтвердити його використання. Вказані у пункті 4.2. Договору акти здачі-прийняття проектно-вишукувальної продукції, акти виконаних будівельних робіт та акти приймання-передачі обладнання та проміжний акт-звіт, на спірну суму авансу, відсутні у матеріалах справи.

При цьому, надані відповідачем акти-звіти про використання коштів (авансу) за призначенням від 19.02.2013 не приймається судом до уваги, оскільки дані акти не погоджені позивачем, тобто, є односторонніми актами та не підтверджують факт здійснення господарських операцій відповідно до умов Договору, крім того, відсутні докази надання таких актів позивачу для погодження.

Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Стосовно тверджень відповідача про перерахування авансу у розмірі 1 801 379,71 грн. іншій субпідрядній організації - Товариству з обмеженою відповідальністю «Кримська будівельна компанія ЛТД» за договором підряду від 21.01.2013 № 01-02/01-13, то суд не приймає дані твердження, з огляду на таке.

Відповідно до статті 838 Цивільного кодексу України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі, підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, відповідно до наведених норм закону та умов Договору, відповідач несе відповідальність перед позивачем за використання авансу та не може перекладати цю відповідальність на субпідрядника.

Також, відповідач стверджує, що позивач не передав відповідачу дозвільну, іншу договірну документацію і будівельний майданчик, проте, дані твердження спростовуються умовами Договору, що визначають черговість виконання відповідачем робіт, зокрема, пунктом 4.2. Договору встановлено, що аванс надається на розробку робочої документації, перелік якої наведено у Додатку № 5 до Договору «Перелік проектно-кошторисної документації» та постачання матеріалів, обладнання, конструкцій, виробів, відповідно до графіку поставки обладнання для будівництва об'єкту (додаток № 6 до Договору).

Зважаючи на те, що відповідачем не виконано вказані етапи робіт у повному обсязі, що визначений у вищезазначених додатках до Договору, відсутні підстави для початку будівельно-монтажних робіт, а отже, і для передачі будівельного майданчику.

Відповідно до статті 851 Цивільного кодексу України, підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

На підтвердження звернення відповідача з вимогою до позивача про передачу документації і будівельного майданчику, відповідачем надано у матеріали справи лист від 15.02.2013 № 58/02-13, який не приймається судом як належний доказ, за відсутності доказів надіслання його позивачу.

Відповідачем, під час розгляду справи, подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/7277/15.

У судовому засіданні 30.06.2015 відмовлено у задоволені даного клопотання, оскільки воно подано передчасно - до настання обставин, якими воно обґрунтоване, а саме: прийняття апеляційної скарги Київським апеляційним господарським судом.

Відповідачем повторно подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 910/7277/15 у Київському апеляційному господарському суді. У судовому засіданні 07.07.2015, суд дійшов висновку про відмову у задоволені вказаного клопотання, з огляду на таке.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі, отже, зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі, зокрема, в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому, пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі.

Під неможливістю розгляду даної справи, слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Вирішуючи питання про зупинення або про відмову у зупиненні провадження у справі, суд має враховувати обставини конкретної справи.

Таким чином, для вирішення питання про зупинення провадження у справі, господарський суд, у кожному випадку, повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також, чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Відповідно до пункту 4.2. Договору, відповідач зобов'язується використати спірний у даній справі аванс на розробку робочої документації і постачання необхідних для виконання будівельно-монтажних робіт матеріалів, обладнання, конструкцій, виробів, отже, обставини, що підлягають встановленню у даній справі не пов'язані з обставинами щодо передачі будівельного майданчику, що розглядаються у справі № 910/7277/15, крім того, строк виконання зобов'язань з повернення авансу, що підлягає встановленню при розгляді даного спору, може бути встановлений у межах даного провадження.

З огляду на зазначене, підстави для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на вищевказане, у відповідача наявне грошове зобов'язання перед позивачем з повернення суми попередньої оплати у зв'язку з невиконанням робіт, строк виконання якого настав і яке відповідачем не виконане, отже, позовна вимога про стягнення з відповідача 1 801 379,71 грн. попередньої оплати вартості робіт, що не виконані відповідачем, є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем, на підставі пункту 13.7. Договору, заявлено позовні вимоги про стягнення 5 % річних у розмірі 399 823,05 грн. та інфляційних втрат у розмірі 643 250,66 грн.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 13.7. Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при виконанні робіт, генпідрядник сплачує замовнику штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі, визначеному цим Договором, а також генпідрядник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти (аванс), з урахуванням індексу інфляції та сплачує 5 % річних за увесь час користування грошовими коштами замовника (чужими грошовими коштами).

При вирішенні питання про стягнення 5% річних та інфляційних втрат, судом враховано правову позицію, що викладено у постанові Верховного Суду України від 15.10.2013 у справі № 5011-42/13539-2012, де зазначено, що стягнення суми попередньої оплати, що перерахована за договором, за своєю правовою природою не є грошовим зобов'язанням у розумінні статті 625 Цивільного кодексу України, а тому, нарахування відсотків річних та інфляційних втрат на попередню оплату є неправомірним.

Згідно з частиною 1 статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України, Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, застосувуватись норми права, що викладені у постанові Верховного Суду України, можуть лише в подібних правовідносинах, проте, спірні у справі № 5011-42/13539-2012 правовідносини сторін не подібні до правовідносин у справі № 911/1779/15, оскільки у даній справі сторони передбачили нарахування 5% річних та інфляційних втрат умовами Договору, отже, вони нараховані не на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, яка встановлює відповідальність за невиконання виключно грошових зобов'язань, а включаються до суми невикористаного авансу відповідно до умов Договору.

Відповідно до частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З метою всебічного, повного і об'єктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок 5 % річних та інфляційних втрат та з'ясував, що наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат є арифметично вірним і відповідає обставинам справи, а тому, позовна вимога про стягнення 643 250,66 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню у повному обсязі, 5% річних позивачем нараховано надмірно, правильний розмір 5% річних складає 398 610,88 грн., у зв'язку з чим, позовна вимога, у частині 1 212,17 грн. 5% річних, задоволенню не підлягає.

Зважаючи на зазначене, за результатами оцінки доказів, що наявні у матеріалах справи та встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 1 801 379,71 грн., 5% річних у розмірі 398 610,88 грн. та інфляційних втрат у розмірі 643 250,66 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а, отже, підлягають задоволенню, решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 56 889,07 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства КП "Укренергомонтаж" (08133, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 35, ) на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, Шевченківський р-н, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ) 1 801 379 (один мільйон вісімсот одна тисяча триста сімдесят дев'ять) грн. 71 коп. основного боргу, 398 610 (триста дев'яносто вісім тисяч шістсот десять) грн. 88 коп. 5% річних, 643 250 (шістсот сорок три тисячі двісті п'ятдесят) грн. 66 коп. інфляційних втрат та 56 864 (п'ятдесят шість тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 83 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 13.07.2015.

Суддя С.О. Саванчук