ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" липня 2015 р.Справа № 916/1877/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"

про зобов'язання виконати певні дії та стягнення 152275грн.

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Макаренко Н.А., довіреність №13/24-1 від 05.01.2015р

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне акціонерне товариство "ОДЕСЬКА ТЕЦ", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про зобов'язання виконати певні дії, а саме: перерахувати грошові кошти з розрахункового рахунку №1902 ПАТ "ОДЕСЬКА ТЕЦ", що знаходяться на обслуговуванні Філії „Одеське РУ"АТ"Банк Фінанси та Кредит", а саме:

- ПАТ „НАК"Нафтогаз України" на р/р 8921 в АТ „Ощадбанк" код банку 300465 грошові кошти в сумі 4300000грн. за спожитий природний газ на виробництво електроенергії в січні 2015року по договору №69/1 5-ПР від 27.11.2014р.;

- державі в особі ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області - Одержувач УК в м.Одесі на р/р 0009 в ГУ ДКСУ в Одеській області, код банку 828011 грошові кошти в сумі 400000грн з призначенням платежу надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу за січень 2015р.;

- ПАТ „НАК"Нафтогаз України" на р/р 8921 в АТ „Ощадбанк" код банку 300465 грошові кошти в сумі 75000грн. за спожитий природний газ на виробництво електроенергії в січні 2015р. по договору №69/1 5-ПР від 27.11.2014р.; та стягнення пені у розмірі 152275грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.05.2015р. порушено провадження у справі №916/1877/15.

За клопотанням відповідача, ухвалою господарського суду Одеської області від 06.07.2015р. строк вирішення спору по справі №916/1877/15 було продовжено до 21.07.15р., в порядку ст.69 ГПК України.

Відповідач проти позову заперечує, та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову, поряд з цим письмового відзиву на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

28.01.2013р. між АТ „Банк „Фінанси та Кредит" в особі філії „Одеське Регіональне управління" АТ „Банк„Фінанси та Кредит" (Банк) та Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" (Клієнт) було укладено договір на розрахунково-касове обслуговування №3360, згідно п. 1.1 якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок №1901 в національній валюті(Рахунок) та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а Клієнт зобов'язується оплачувати послуги Банку згідно тарифів банку в порядку і на умовах визначених договором.

Відповідно до п. 2.1 договору, Банк здійснює розрахунково - касове обслуговування рахунку в операційний день Банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

Списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням Клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством України (п.2.2 договору).

Пунктом 3.3.3 договору на Банк покладений обов'язок здійснювати розрахунково - касове обслуговування рахунку у визначений час з 09:00 до 16:00 крім суботи, неділі та святкових і неробочих днів.

Згідно додаткового договору б/н від 13.06.2013р. до договору №3360 від 28.01.2015р. було також відкрито рахунок № 1902.

Згідно Додаткового договору №1 від 28.01.2013р. про обслуговування клієнта з використанням системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк» до Договору про розрахунково-касове обслуговування №3360 від 28.01.2013р., банк зобов'язувався здійснювати обслуговування Клієнта з використанням системи дистанційного обслуговування «Клієнт-Банк», тобто здійснювати розрахункові операції за дорученням Клієнта з використанням розрахункових документів в електронній формі та приймати такі документи, що передаються по каналах електронного зв'язку на умовах, які передбачені Договором на розрахунково-касове.

Відповідно до умов п.5.2. Додаткового договору №1 від 23.01.2013р., Банк здійснює обслуговування Клієнта в системі «Клієнт-Банк» в операційні дні. Операції за розрахунковими документами, що надійшли від клієнта протягом операційного дня, але не пізніше 17-00, здійснюються банком в день надходження цих документів, операції за розрахунковими документами, які надійшли після 17-00, банк виконує не пізніше наступного операційного дня.

Порядком здійснення дистанційного обслуговування в системі «Клієнт-Банк» до Додаткового договору №1 від 23.01.2015р., визначено, що оригіналом електронного документу є будь-який файл, що створений програмними засобами системи «Клієнт-Банк», який містить текст документу і електронні цифрові підписи уповноважених осіб Сторін, які підписали цей документ, з позитивним результатом перевірки достовірності цифрових підписів з використанням відкритих ключів, зареєстрованих відповідно до цього Порядку.

Згідно п. 4.1. Правил здійснення дистанційного обслуговування в системі «Клієнт-Банк», Банк в процесі здійснення дистанційного обслуговування Клієнта з використанням електронних документів зобов'язаний здійснити дешифрування та перевірку підписів Клієнта, провести у первинний контроль правильності заповнення документів та зіставити суму документа із залишком на його рахунку, за результатом якого прийняти до виконання або відмовити в прийомі документа.

Відповідно до умов Договору на розрахунково-касове обслуговування №3390 від 28.01.2013р., додаткового договору №1 від 23.01.2013р., правил здійснення дистанційного обслуговування в системі «Клієнт-Банк» за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за Договором, Сторони несуть відповідальність згідно чинним законодавством України.

03.04.2015р. ПАТ «Одеська ТЕЦ» оформила та направила через систему «Клієнт-Банк» для опрацювання до Філії «Одеського РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» платіжне доручення №37 на суму 4300000грн. з призначенням платежу - оплата за природний газ на виробництво електроенергії за січень 2015 року.

03.04.2015р. ПАТ «Одеська ТЕЦ» оформила та направила через систему «Клієнт-Банк» для опрацювання до Філії «Одеського РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» платіжне доручення №38 на суму 400000грн. з призначенням платежу - погашення податкового боргу по ПДВ за січень 2015 року.

10.04.2015р. ПАТ «Одеська ТЕЦ» оформила та направила через систему «Клієнт-Банк» для опрацювання до Філії «Одеського РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» платіжне доручення №39 на суму 75000грн. з призначенням платежу - оплата за природний газ на виробництво електроенергії за січень 2015 року.

Зазначені платіжні доручення отримані Відповідачем в день їх оформлення - відповідно 03 та 10 квітня 2015р., про що свідчить підпис Банку на платіжних дорученнях, однак Банк їх не опрацьовує та не перераховує грошові кошти.

Так, станом на дату подачі позову жодна розрахункова операція по переведенню грошових коштів по вказаним платіжним дорученням, відповідачем в порушення умов Договору належним чином виконана не була.

Враховуючи невиконання відповідачем умов договору на розрахунково-касове обслуговування №3360 від 28.01.2013р., в частині перерахування коштів на рахунки одержувачів згідно платіжних доручень, Публічне акціонерне товариство "ОДЕСЬКА ТЕЦ" звернулося до суду з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи, та заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Частина 2 вказаної статті містить у своєму змісті посилання на положення ст. 11 ЦК України, що є переліком підстав з яких виникають зобов'язання.

Відповідно п.1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором банківського рахунку.

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Пункт 3 статті 1068 ЦК України визначає, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст.1073 ЦК України).

Частина 1 ст. 1074 ЦК України визначає, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом.

Згідно п. 8.1. ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Аналогічні вимоги встановлені п. 2.3.2 укладеного між сторонами договору, яким визначено обов'язок банку вести комплексне розрахункове-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами.

Крім того, згідно ст.ст. 1091, 1092 ЦК України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні. Банк повинен негайно інформувати платника на його вимогу про виконання платіжного доручення.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Як передбачено ч. 1 ст.ст. 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 ст. 16 ЦК України та ч. 2 ст. 20 ГК України встановлено, що одним із способів захисту права є примусове виконання зобов'язання в натурі. Отже, звернення позивача до відповідача з позовом про зобов'язання перерахувати грошові кошти, відповідає способам захисту, встановленим вказаними нормами, оскільки, звертаючись з такою вимогою, позивач фактично просить примусити відповідача виконати обов'язок, покладений на нього умовами договору та приписами законодавства.

З урахуванням вищенаведених обставин та приписів чинного законодавства, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ" щодо зобов'язання відповідача виконати певні дії, а саме: перерахувати грошові кошти з розрахункового рахунку №1902 ПАТ "ОДЕСЬКА ТЕЦ", що знаходяться на обслуговуванні Філії „Одеське РУ"АТ"Банк Фінанси та Кредит", а саме:

- ПАТ „НАК"Нафтогаз України" на р/р 8921 в АТ „Ощадбанк" код банку 300465 грошові кошти в сумі 4300000грн. за спожитий природний газ на виробництво електроенергії в січні 2015року по договору №69/1 5-ПР від 27.11.2014р.;

- державі в особі ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області - Одержувач УК в м.Одесі на р/р 0009 в ГУ ДКСУ в Одеській області, код банку 828011 грошові кошти в сумі 400000грн з призначенням платежу надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу за січень 2015р.;

- ПАТ „НАК"Нафтогаз України" на р/р 8921 в АТ „Ощадбанк" код банку 300465 грошові кошти в сумі 75000грн. за спожитий природний газ на виробництво електроенергії в січні 2015р. по договору №69/1 5-ПР від 27.11.2014р. є цілком обґрунтованими, законними та обґрунтованими, а також підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 152275грн.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Положеннями ч.ч. 1 - 4 ст. 231 ГК України визначено, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов'язань, зазначених у частині другій цієї статті. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п.п. 32.1, 32.2 ст. 32 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів. У разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

З посиланням на наведені законодавчі норми позивачем було нараховано Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" пеню в сумі 152275грн. за порушення останнім власних зобов'язань щодо виконання розрахункових операцій згідно наданих позивачем платіжних доручень. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд визнає його правильним, здійснений належним чином, та обґрунтованим, у зв'язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення із Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" пені в сумі 152275грн. підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданого розрахунку сум заявлених до стягнення, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ" до відповідача Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про зобов'язання виконати певні дії, а саме: перерахувати грошові кошти з розрахункового рахунку №1902 ПАТ "ОДЕСЬКА ТЕЦ", що знаходяться на обслуговуванні Філії „Одеське РУ"АТ"Банк Фінанси та Кредит", а саме:

- ПАТ „НАК"Нафтогаз України" на р/р 8921 в АТ „Ощадбанк" код банку 300465 грошові кошти в сумі 4300000грн. за спожитий природний газ на виробництво електроенергії в січні 2015року по договору №69/1 5-ПР від 27.11.2014р.;

- державі в особі ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області - Одержувач УК в м.Одесі на р/р 0009 в ГУ ДКСУ в Одеській області, код банку 828011 грошові кошти в сумі 400000грн з призначенням платежу надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу за січень 2015р.;

- ПАТ „НАК"Нафтогаз України" на р/р 8921 в АТ „Ощадбанк" код банку 300465 грошові кошти в сумі 75000грн. за спожитий природний газ на виробництво електроенергії в січні 2015р. по договору №69/1 5-ПР від 27.11.2014р.; та стягнення пені у розмірі 152275грн., є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

Згідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору на суму 4263,50грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та кредит" в особі Відділення №2 „Одеське РУ" АТ „Банк„Фінанси та Кредит" (65063, м.Одеса, вул. М. Говорова, 10/1, , МФО 328823) виконати перерахування грошових коштів з розрахункового рахунку №1902 Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ"(), що знаходиться на обслуговуванні Філії „Одеське РУ"АТ"Банк Фінанси та Кредит", а саме:

- ПАТ „НАК"Нафтогаз України"() на р/р 8921 в АТ „Ощадбанк" код банку 300465 грошові кошти в сумі 4300000(чотири мільйони триста тисяч)грн. за спожитий природний газ на виробництво електроенергії в січні 2015року по договору №69/1 5-ПР від 27.11.2014р.;

- державі в особі ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області - Одержувач УК в м.Одесі () на р/р 0009 в ГУ ДКСУ в Одеській області, код банку 828011 грошові кошти в сумі 400000(чотириста тисяч)грн з призначенням платежу надходження до бюджету коштів у рахунок погашення податкового боргу за січень 2015р.;

- ПАТ „НАК"Нафтогаз України" () на р/р 8921 в АТ „Ощадбанк" код банку 300465 грошові кошти в сумі 75000(сімдесят п'ять тисяч)грн. за спожитий природний газ на виробництво електроенергії в січні 2015р. по договору №69/1 5-ПР від 27.11.2014р.

3.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Відділення №2 „Одеське РУ" АТ „Банк„Фінанси та Кредит" (65063, м.Одеса, вул. М. Говорова, 10/1, , МФО 328823) на користь Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ" (65003, м.Одеса, вул.Церковна, 29, , р/р 55 в АБ „Укргазбанк" м. Київ, МФО 320478) пеню у розмірі 152275(сто п'ятдесят дві тисячі двісті сімдесят п'ять)грн.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі Відділення №2 „Одеське РУ" АТ „Банк„Фінанси та Кредит" (65063, м.Одеса, вул. М. Говорова, 10/1, , МФО 328823) на користь Публічного акціонерного товариства "ОДЕСЬКА ТЕЦ" (65003, м.Одеса, вул.Церковна, 29, , р/р 55 в АБ „Укргазбанк" м. Київ, МФО 320478) витрати по сплаті судового збору на суму 4263(чотири тисячі двісті шістдесят три)грн.50коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Накази видати у порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21.07.2015р.

Суддя С.Ф. Гут