ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р.Справа № 922/3611/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Старобільськ
до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків
про визнання недійсним рішення
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, дов. б/н від 23.04.2015р.;

відповідача - Тавелєва Ю.В., дов. № 7 від 10.04.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати недійним рішення № 84/к від 23.04.2015р. Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання позивача таким, що погодив під час участі у торгах на закупівлю м'яса та харчових субпродуктів свійської птиці, проведених відділом освіти Старобільської районної Державної адміністрації Луганської області, свої пропозиції конкурсних торгів з метою забезпечення перемоги у торгах ФОП ОСОБА_4, що кваліфіковано як спотворення результатів торгів, та накладення штрафу в розмірі 68 000,00грн., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

В судовому засіданні 09.07.2015р., в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 16.07.2015р. Після перерви судове засідання продовжено.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

За результатами розгляду справи № 3/01-26-15 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції адміністративною колегією Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 23.04.2015р. прийнято рішення № 84-р/к (надалі - рішення), яким встановлено порушення з боку позивача законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Пунктом 3 даного рішення згідно зі ст.52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення законодавства про захист економічної конкуренції на позивача накладено штраф у розмірі 68 000,00грн.

Оскаржуваним рішенням відділенням Антимонопольного комітету визнано, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (позивач) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 погодивши під час участі у торгах на закупівлю за державні кошти м'яса та харчових субпродуктів свійської птиці, проведених Відділом освіти Старобільської районної державної адміністрації Луганської області, свої пропозиції конкурсних торгів з метою забезпечення перемоги ФОП ОСОБА_4, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Позивач вважає рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України помилковим, висновки та обставини зазначені у рішенні не доведеними, посилаючись на те, що при розгляді справи відповідачем фактичні обставини встановлені тільки на його припущеннях, не було враховано об'єктивних обставин справи та порушено порядок розгляду справи.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач також посилається на те, що рішенням господарського суду рішення та договори, які стосуються проведення тендерних торгів на закупівлю за державні кошти м'яса та харчових субпродуктів свійської птиці, проведених Відділом освіти Старобільської районної державної адміністрації Луганської області, на яких переможцем став ФОП ОСОБА_4, скасовано. Дана обставина відповідачем врахована не була, тому позивач вважає про неповне з'ясування відповідачем всіх обставин у справі № 3/01-26-15.

Дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються Законом України "Про Антимонопольний комітет України", Законом України "Про захист економічної конкуренції" та Методикою визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженою розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 р. № 49-р (далі -Методика).

Згідно із ч.1 ст.35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Статтею 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" закріплено визначення економічної конкуренції (конкуренція), відповідно до якої це змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Частиною 1 ст.5 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання.

Антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції (ч.1 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є антиконкурентні узгоджені дії (п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

Дослідивши рішення адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, судом вбачається, що дії Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 кваліфіковані відповідачем як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.4 ч.2 ст.6, п.1 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів.

Суд зазначає, що для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як антиконкурентних дій за п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" потрібно встановлення обставин, а саме:

- наявність узгодженості дій суб'єктів господарювання;

- вказані узгоджені дії стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Отже негативним наслідком є сам факт спотворення результатів торгів через узгодження поведінки конкурсантами. Правове значення в даному випадку має фактична відсутність конкурсу внаслідок узгодження конкурсантами відповідної поведінки, яка призводить до заміни конкуренції на координацію поведінки з метою створення видимості конкуренції в межах торгів.

Судом вбачається, що під час розгляду справи відповідачем, зокрема, встановлено:

- однакові відмінності від документації;

- однакове оформлення довідок, які подаються у довільній формі;

- наявність однакових помилок в однакових місцях;

- необґрунтований розмір ціни, запропонованої на торги позивачем;

- замовлення та отримання позивачем та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 один день довідок із Старобільської державної податкової інспекції;

- надання довідок про відсутність заборгованості за кредитами, видані ТВБВ № 10012/041 філією Луганського обласного управління ПАТ "Ощадний банк України" від однієї дати та за послідовними номерами;

- наявність у позивача та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 складських приміщень за однією адресою.

Така поведінка учасників вказує на заявки, які не мають на меті виграш у торгах, а присутні для створення ілюзії конкуренції. Внаслідок погодженої поведінки учасників торгів ними встановлюється майже однакова вартість предмету закупівлі, що нівелює очікуваний ефект торгів.

Характер та кількість виявлених спільних рис виключають можливість того, що конкурсні пропозиції позивача та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 готувалися кожним з них окремо і без обміну інформацією між ними. Зазначені обставини вказують на те, що конкурсні пропозиції готувались учасниками торгів спільно та мав місце обмін інформацією між ними.

Суд вважає за необхідне зазначити, що проведення торгів, аукціонів дає можливість обрати на конкурсі найкращого кандидата та укласти договори на закупівлю товарів з тим, хто запропонує найкращу, максимально низьку ціну та найкращу якість, що повністю відповідає вимогам торгів. Така позиція повністю відповідає принципам ефективної конкуренції на основі показників діяльності та власних досягнень суб'єктів господарювання. Угоди, рішення або інші форми узгоджених дій, які не відповідають основному принципу конкуренції, відносяться до порушень правил конкуренції. Це проявляється тоді, коли учасники торгів організовують несправжнє змагання, після якого вигоди або право на договір достаються одному з учасників узгоджених дій.

Погодження поведінки при формуванні своїх конкурсних пропозицій учасниками вказаних торгів призвело до заміни конкуренції на координацію поведінки зазначених суб'єктів господарювання з метою створення видимості конкуренції в межах торгів, що в свою чергу призводить до спотворення результатів торгів.

Наведеним обставинам відповідач дав належну оцінку і, врахувавши вимоги ст.ст.1, 5, 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання дій позивача, які полягали в узгодженості його поведінки з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 під час участі у торгах, такими, що порушують норми законодавства про захист економічної конкуренції, а саме: п.1 ст.50, п.4 ч.2 ст.6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", яке виявилось у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, що призвели до спотворення результатів торгів. При цьому відповідач обґрунтовано виходив з того, що характер поведінки учасників торгів, яка була проявлена ними, давали підстави вважати про існуючу між ними домовленість щодо усунення конкуренції та змагальності.

За приписами ч.1 ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Позивачем не доведено жодної із цих підстав, а лише наведені доводи, які зводяться до переоцінки отриманих відповідачем доказів.

Що стосується посилання позивача на рішення господарського суду від 11.03.2015р. по справі № 922/937/15, яким скасовано рішення комітету з конкурсних торгів та договори поставки товару за державні кошти, укладені із Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, суд не приймає ці доводи, оскільки рішення суду про скасування результатів торгів ніяким чином не спростовує висновки по даній справі, які стосуються порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що господарський суд перевіряє правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм та не здійснює переоцінки обставин, встановлених Відділенням.

Саме така правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 20.01.2015р. у справі № 917/856/13.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1, 4, 12, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 21.07.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк