донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.07.2015 справа №908/1305/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:Чернота Л.Ф.
суддівБойченко К.І., Ломовцева Н.В.
від позивача:Трембач А.П. - представник за довіреністю б/н від 01.04.2015 р.
від відповідача:Калініна О.Д. - представник за довіреністю б/н від 12.05.2015 р.
Розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка, Донецької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від28.04.2015 року
у справі№908/1305/15-г (суддя Топчій О.А.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ДіМєрус Інженеринг», м. Харків
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка, Донецької області
про стягнення суми боргу у розмірі 217130,05 грн.
ВСТАНОВИВ:

У 2015 році Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «ДіМєрус Інженеринг», м. Харків звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка, Донецької області про стягнення суми у розмірі 217130,05 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.04.2015р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ДіМєрус Інженеринг», м. Харків задоволені частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини "Дружківський машинобудівний завод", 84205 м. Дружківка Донецької області вул. Леніна, 7 на користь Фірми "ДіМєрус Інженерінг" Товариства з обмеженою відповідальністю, 61054 м. Харків вул. Магаданська, 7 основний борг в розмірі 143418 (сто сорок три тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 57 коп., 3 процентів річних в сумі 4602 (чотири тисячі шістсот дві) грн. 39 коп.; інфляційних витрат в сумі 68953 (шістдесят вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 02 коп. та 4339 (чотири тисячі триста тридцять дев'ять) грн. 48 коп. судового збору; В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка, Донецької області, з прийнятим рішенням не згоден, вважає його прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права України та порушенням норм процесуального права. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Запорізької області від 28.04.15р. по справі №908/1305/15-г скасувати і прийняти нове рішення, яким відмовити Фірмі «ДіМєрус Інженеринг» Товариство з обмеженою відповідальністю у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини - Дружківський машинобудівний завод» основного боргу, 3% річних та інфляційних витрат.

Представник відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка, Донецької області, у судовому засіданні підтримав свої вимоги щодо апеляційної скарги.

Представник позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ДіМєрус Інженеринг», м. Харків, у судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та просив залишити рішення господарського суду Запорізької області від 28.04.2015 р. по справі №908/1305/15-г без змін.

08.07.15 р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «ДіМєрус Інженеринг» надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких позивач вказує на те що доводи апелянта, викладені в скарзі надумані, зовсім не відповідають дійсності та підлягають відхиленню, просить залишити рішення господарського суду Запорізької області по справі №908/1305/15-г за позовом фірми «ДіМєрус Інженеринг» ТОВ до ТОВ «Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод» без змін, а паеляційну скаргу ТОВ «Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод» без задоволення.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.03.2012р. між ПАТ «Дружківський машинобудівний завод» (покупець) і Фірмою «ДіМєрус Інженерінг» ТОВ (постачальник) був укладений договір поставки № 68.

Відповідно до п. 1 договору постачальник зобов'язується передати в обумовлені договором строки покупцеві товар або продукцію, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар та сплатити за нього узгоджену суму.

Згідно до п. 1.2 договору кількість, ціна та асортимент товару узгоджуються сторонами в специфікаціях, які є складовими і невід'ємними частинами цього договору.

Пунктом 3.3 договору постачальник зобов'язується повідомити покупця про відвантаження товару протягом двох календарних днів від дня такого відвантаження, а також протягом п'яти днів від дати відвантаження надати покупцеві такі документи: рахунки-фактури на товар; сертифікати (посвідчення) якості; сертифікат відповідності; оригінали накладних і відповідні товаросупровідні документи; податкову накладну, оформлену відповідно до вимог чинного законодавства.

Зобов'язання постачальника з поставки партії товару вважаються виконаними датою приймання покупцем за відповідною накладною партії товару та надання постачальником покупцю всіх належним чином оформлених документів згідно п. 3.3 Договору (п. 3.4 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору ціна товару за одиницю і по позиціях узгоджується сторонами в специфікаціях до договору.

Пунктом 4.3. договору встановлений порядок оплати: протягом 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки кожної конкретної узгодженої в специфікації партії товару.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 липня 2013р. згідно видаткової накладної №389 постачальником поставлено покупцю інструмент на суму 6962, 44 грн. Товар отримала фахівець Баранова О.Т. за довіреністю № 1400 від 11.07.13р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати, згідно п. 4.3 договору № 68 наступив 15 вересня 2013р.

27.12.13р. відповідачем частково оплачено товар в сумі 3481,22 грн., залишок несплаченої заборгованості складає 3481,22 грн., що підтверджується матеріалами справи.

01 грудня 2013р. між ПАТ "Гірничі машини "Дружківський машинобудівний завод" (первісний боржник), ТОВ «Гірничи машини «Дружківський машинобудівний завод» (новий боржник) та Фірмою «ДіМєрус Інженерінг» ТОВ (кредитор) укладено договір № 819/13 про переведення боргу.

Відповідно до п. 2.1 договору № 819/13 про переведення боргу виплата грошових коштів у вказаному розмірі здійснюється новим боржником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора, вказаний у реквізитах цього договору на протязі 60 календарних днів з моменту підписання цього договору.

Крім цього, 02.09.2013 року між ТОВ «Гірничи машини «Дружківський машинобудівний завод» (далі - покупець) і Фірмою «ДіМєрус Інженерінг» ТОВ (далі - постачальник) був укладений Договір поставки № 24МЗ-ДрМЗ.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язався передати в обумовлені цим договором строки покупцю продукцію та/або товар, а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар і сплатити за нього узгоджену суму.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що кількість, ціна та асортимент товару визначається специфікаціями, які є складовими і невід'ємними частинами цього договору.

На виконання умов Договору сторонами були підписані наступні специфікації: № 4 від 28.10.2013р., № 6 від 31.01.14р., № 12 від 05.06.14р.; № 9 від 02.04.14р.; № 10 від 14.05.14.; № 11 від 22.05.14р.; № 12 от 05.06.14р.; № 13 від 23.06.14р.; № 14 від 01.07.14р.; № 15 від 04.07.14р.; № 16 від 06.08.14р. № 17 від 03.10.14р.

За умовами п. 3.1. договору, під «узгодженою партією товару» за даним договором сторони розуміють кількість і асортимент товару, зазначені у конкретній узгодженій та підписаній сторонами специфікації на поставку партії товару.

Відповідно до п. 3.3. договору, постачальник зобов'язується повідомити покупця про готовність до відвантаження товару за два дні до відвантаження. Постачальник зобов'язується разом з товаром, що відвантажується надати покупцеві (його представнику) наступні документи:

- рахунки-фактури на товар; - сертифікати (посвідчення) якості;- накладні на товар;

- сертифікат відповідності (якщо товар підлягає обов'язковій сертифікації);- копії залізничних квитанцій або відповідні товаросупровідні документи.

Зобов'язання Постачальника з поставки партії товару вважаються виконаними датою приймання Покупцем за відповідною накладною партії товару та надання Постачальником Покупцю всіх належним чином оформлених документів згідно п. 3.3. та 3.4 договору.

Пунктом 4.3. договору встановлений порядок оплати: протягом 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки кожної конкретної узгодженої в специфікації партії товару.

Пункт 8.2 Договору встановлено, що договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014, а в частині виконання зобов'язань - до повного і належного виконання зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було поставлено:

- 25 грудня 2013р згідно видаткової накладної № 776 інструмент на суму 24271,32 грн. Товар отримав фахівець Мітасов В.В. за довіреністю № 464 від 25.12.2013р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати наступив 22 лютого 2014р.

Відповідач не сплатив вартість отриманого товару згідно договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 24271,32 грн.

- 25 грудня 2013р згідно видаткової накладної № 777 позивач поставив відповідачу інструмент на суму 28151,74 грн.. Товар отримав фахівець Мітасов В.В. за довіреністю № 465 від 25.12.2013р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати наступив 22 лютого 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно договору, внаслідок чого склалася заборгованість в сумі 28151,74 грн.

- 05 лютого 2014р. видатковою накладною №74 був поставлений інструмент на суму 17168,34 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л. за довіреністю №650 від 04.02.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати наступив 05 квітня 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 17168,34 грн.

- 05 лютого 2014р згідно видаткової накладної № 75 позивач поставив відповідачу товар на суму 6801,89 грн. Інструмент отримав фахівець Ганночка А.Л. за довіреністю № 650 від 04.02.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати наступив 05 квітня 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 6801,89 грн.

- 05 лютого 2014р згідно видаткової накладної № 76 поставлено інструмент на суму 9185,95 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л.. за довіреністю № 650 від 04.02.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати наступив 05 квітня 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно Договору, отже заборгованість за вказаною накладною становить 9185,95 грн.

- 12 лютого 2014р видатковою накладною № 92 позивач поставив відповіда чу інструмент на суму 7728,90 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л. за довіреністю № 650 від 04.02.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати наступив 12 квітня 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 7728,90грн.

- 16 травня 2014р згідно видаткової накладної № 319 позивач поставив відповідачу інструмент на суму 3481,56 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л. за довіреністю № 1179 від 16.05.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати наступив 14 липня 2014р.

02 березня 2015 року після подачі позовної заяви до суду відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 3481,56 грн.

- 16 травня 2014р згідно видаткової накладної № 320 позивачем поставлено інструмент на суму 3598,44 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л.. за довіреністю № 1179 від 16.05.2014р., без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати наступив 14 липня 2014р.

02 березня 2015 року, після подачі позовної заяви до суду, відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 3598,44 грн.

- 05 червня 2014р згідно видаткової накладної № 366 поставлено інструмент на суму 9659,40 грн. Товар отримано фахівцем Барановою О.Т. за довіреністю № 1289 від 05.06.2014р., без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній.

Термін оплати наступив 03 серпня 2014р.

02 березня 2015 року після подачі позовної заяви до суду відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 9659,40 грн.

- 12 червня 2014р згідно видаткової накладної № 376 позивач поставив відповідачу інструмент на суму 3842,71 грн. Інструмент отримала фахівець Баранова О.Т. за довіреністю № 1312 від 12.06.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 10 серпня 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 3842,71 грн.

- 04 липня 2014р згідно видаткової накладної № 421 позивачем поставлено інструмент на суму 15850,66 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л.. за довіреністю № 1395 від 04.07.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 01 вересня 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 15850,66 грн.

- 04 липня 2014 р. згідно видаткової накладної № 422 позивачем поставлено відповідачу інструмент на суму 8376,84 грн. Товар отримано фахівцем Ганночкою А.Л. за довіреністю № 1395 від 04.07.2014р., без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 01 вересня 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно договору , внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 8376,84 грн.

- 04 липня 2014р. згідно видаткової накладної № 423 позивач поставив відповідачу інструмент на суму 1617,76 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л. за довіреністю № 1395 від 04.07.2014р., без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 01 вересня 2014р.

02 березня 2015 року після подачі позовної заяви до суду відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 1617,76 грн.

- 01 серпня 2014р. згідно видаткової накладної № 447 позивачем поставлено відповідачу інструмент на суму 8376,84 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л.. за довіреністю № 1514 від 31.07.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 29 вересня 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно договору , внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 8376,84 грн.

- 01 серпня 2014р. згідно видаткової накладної №448 було поставлено інструмент на суму 901,30 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л.

за довіреністю № 1514 від 31.07.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 29 вересня 2014р.

02 березня 2015 року після подачі позовної заяви до суду відповідач сплатив

суму основного боргу у розмірі 901,30 грн.

- 08 серпня 2014р згідно видаткової накладної № 452 позивач поставив відповідачу товар на суму 13528,20 грн. Інструмент отримав фахівець Ганночка А.Л.. за довіреністю № 1540 від 07.08.2014р., без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 06 жовтня 2014р.

02 березня 2015 року після подачі позовної заяви до суду відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 13528,20 грн.

- 20 серпня 2014р згідно видаткової накладної № 468 позивач поставив відповідачу інструмент на суму 8004,48 грн. Товар отримав фахівець Мітасов В.В. за довіреністю № 1584 від 19.08.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 18 жовтня 2014р.

02 березня 2015 року після подачі позовної заяви до суду Відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 8004,48 грн.

- 09 вересня 2014р згідно видаткової накладної № 494 позивач поставив відповідачу товар на суму 9264,96 грн. Інструмент отримав фахівець Ганночка А.Л. за довіреністю № 1656 від 09.09.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 07 листопада 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно договору , внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 9264,96 грн.

- 14 жовтня 2014р згідно видаткової накладної № 546 позивачем поставлено відповідачу інструмент на суму 5055,72 грн. Товар отримав фахівець Ганночка А.Л.. за довіреністю №1804 від 14.10.2014р. без заперечень та зауважень, про що свідчить підпис на вказані накладній. Термін оплати наступив 12 грудня 2014р.

Відповідач не сплатив вартість поставленого товару згідно Договору , внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 5055,72 грн.

Згідно листа №3-1/35 від 21.08.2014 (а.с. 93, том 1) відповідач визнав заборгованість на суму 100 388,14 грн., згідно договору №24/13-ДрМ від 02.09.2013 р. та зобов'язувався розрахуватися у повному обсязі.

Крім того, матеріали справи містять лист № 30/10 від 03.11.2014р. керівника департаменту закупівель ДПР А.П. Лунякіна, в якому зазначено, що ТОВ «Гірничи машини «Дружківський машинобудівний завод» є стабільним споживачем продукції компанії Фірми «ДіМєрус Інженерінг» ТОВ. Заборгованість виникла в зв'язку з тяжкою фінансовою ситуацією та просить не зупиняти відвантаження продукції та підтвердив свою готовність до сплати заборгованості.

Проте, на теперішній час заборгованість в повному обсязі сплачена не була.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, відповідно до положень ст. 629 ЦК України.

Позивач просить стягнути заборгованість за договорами № 68 від 06.03.2012р. за накладною №389 від 18.07.2013р., за договором №819/13 від 01.12.2013р. та за договором №24МЗ-ДрМЗ від 02.09.2013 р. в загальному розмірі 143418,57 грн.

Відповідач, посилається на причини часткової несплати коштів на умови договору п. 5.8. (а.с.23, том 1).

Своїм повідомленням за №3-2/3 від 03.03.2015 р. надісланого позивачу, про утримання суми штрафу по договору №24/13-ДрМЗ від 02.09.2013 р. на загальну суму 61 971,28 грн., ПАТ «Гірничі машини «Дружківський машинобудівний завод» застосував до позивача оперативно-господарські санкції. Тому, вважає заборгованість складає: 81447,29 грн.(143418,57 грн. - 61971,28 грн.).

З матеріалів справи вбачається, що зазначене повідомлення було направлене на адресу позивача під час розгляду позовної заяви у суді.

Колегія суддів розглянула обґрунтованість застосування оперативно-господарської санкції та зазначає наступне: відповідач не надав доказів, у розумінні статті 33,34 та 36 ГПК України, обґрунтованих розрахунків збитків з сум, що належать до оплати постачальнику.

Крім того, доказів відмови відповідача від товару та прийняття його у встановленому порядку на відповідальне зберігання, до суду першої інстанції також відповідачем не надано. Доказів відмови відповідача від договору, до суду також не надано.

Оскільки відповідач в ході розгляду цієї справи не надав суду першої інстанції доказів сплати або доказів правомірності своїх дій щодо такої не сплати, апеляційна інстанція вважає, що позовна вимога про стягнення основного боргу в розмірі 143418,57 грн. доведена, обґрунтована, підтверджена доданими документами та підлягає задоволенню судом.

У даному випадку, між сторонами склалися цивільно-господарські правовідносини, тому порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що при порушенні зобов'язання настають правові наслідки, які встановлені договором або законом.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За договором №68 та №24/13-ДрМЗ нараховані позивачем інфляційні витрати - 69039,88 грн. та 3 % річних в розмірі 4671,60 грн. (за кожною поставкою окремо).

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що право вимоги про сплату 3% річних та інфляційних витрат є правовими наслідками прострочення боржником грошового зобов'язання, способом захисту майнового права та інтересу позивача, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору, тому

Разом з цим, судом першої інстанції було встановлено, що відповідно до п. 2.1 договору № 819/13 про переведення боргу, виплата грошових коштів у вказаному розмірі (27746,82 грн.) здійснюється новим боржником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитора, вказаний у реквізитах цього договору на протязі 60 календарних днів з моменту підписання цього договору.

Договір № 819/13 був підписаний сторонами 01.12.2013р., отже відповідач мав оплатити суму - 27746,82 грн., яка є загальною сумою заборгованості за договором № 68 від 06.03.2012р., до 29.01.2014р. Тобто, прострочення суми, в тому числі й за накладною № 389 від 18.07.2013р. починається з 30.01.2014р., а тому саме з цієї дати слід нараховувати 3 % річних та інфляційні витрати, які позивач просить стягнути за договором № 68 від 06.03.2012р. на суму 3481,22 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано здійснив перерахування 3% річних та інфляційні витрати, які позивач просить стягнути за договором № 68 від 06.03.2012р. по накладній № 389 від 18.07.2013р. на суму 3481,22 грн., 3 % річних за період з 30.01.2014р. по 15.04.2015р. становить 126,18 грн.; інфляційні нарахування за період лютий 2014р. - квітень 2015р. дорівнюють 1737,30 грн., які задоволені. В іншій частині стягнення 3 % річних та інфляційні витрати, за договором № 68 від 06.03.2012р. за накладною № 389 від 18.07.2013р. - відмовив.

Крім того, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення 3 % річних та інфляційних витрат за договором № 24МЗ-ДрМЗ від 02.09.2013р., які розраховувалися за кожною накладною окремо.

Суд першої інстанції обґрунтовано здійснив розрахунок 3% річних за накладною № 452 від 08.08.2014р та зазначив, що термін, встановлений для оплати товару за вказаною накладною спливає 06.10.2014р., а тому зазначене нарахування слід починати з 07.10.2014р.

Здійснивши перерахування 3 % річних та інфляційних витрат за видатковою накладною № 452 від 08.08.2014р. за період з 07.10.2014р. по 01.03.2015р. (оскільки 02.23.2015р. позивачем була погашена сума боргу) на суму 13528,20 грн. суд правомірно встановив, що 3 % річних за вказаний період становить 162,34 грн., які й задовольняються судом. В іншій частині стягнення 3 % річних за видатковою накладною № 452 від 08.08.2014р. - відмовив.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення 3% річних за договором №24МЗ-ДрМЗ від 02.09.2013р. підлягають задоволенню частково, в розмірі 4476,21 грн.

Загальний розмір 3 % річних, що підлягає стягненню за договором № 68 від 06.03.2012р. та за договором № 24МЗ-ДрМЗ від 02.09.2013р. становить 4602,39 грн. В іншій частині стягнення 3 % річних суд відмовляє.

Вимоги позивача щодо стягнення інфляційних витрат за договором № 24МЗ-ДрМЗ від 02.09.2013р. підлягають задоволенню частково, в розмірі 1737,30 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення розміру інфляційних витрат, то з огляду на вищевикладене, з урахуванням періоду здійснення розрахунків, суд правомірно дійшов висновку, про стягнення за договором №68 від 06.03.2012р. та за договором № 24МЗ-ДрМЗ від 02.09.2013р. загального розміру інфляційних витрат становить 68953,02 грн. В іншій частині стягнення інфляційних витрат - відмовити.

На підставі викладеного, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення основного боргу в розмірі 143418,57 грн., 3 процентів річних в сумі 4602,39 грн. та 68953,02 грн. інфляційних витрат.

Доводи апеляційної скарги не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Запорізької області від 28.04.2015 року у справі №908/1305/15-г ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржників.

Керуючись статями 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гірничі машини-Дружківський машинобудівний завод», м. Дружківка, Донецької області на рішення господарського суду Запорізької області від 28.04.2015 року у справі №908/1305/15-г - залишити без задоволення, рішення - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф.Чернота

Судді К.І.Бойченко

Н.В. Ломовцева

Надр.5 прим:

1 - у справу;

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - ДАГС;

1- ГСЗО