ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа № 921/159/15-г/6

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Кузя В.Л.

розглянув апеляційну скаргу приватного підприємства «Славутич» б/н від 02.06.2015р.

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 28.05.2015р. про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 09.04.15р.

у справі № 921/159/15-г/6

за позовом приватного підприємства «Славутич», с. Дзвиняч, Заліщицького району, Тернопільської області

до дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м.Тер-нопіль

про стягнення заборгованості в сумі 38940 грн.

представники сторін:

- від позивача - не з'явились;

- від відповідача - не з'явились.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 06.07.2015р. апеляційну скаргу ПП «Славутич» прийнято до провадження та призначено до розгляду у складі колегії: головуючий суддя - Орищин Г.В., судді Галушко Н.А. та Данко Л.С.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 15.07.2015р., у зв'язку із відпусткою судді Данко Л.С., в склад судової колегії по розгляду апеляційної скарги ПП «Славутич» внесено зміни, замість судді Данко Л.С. введено суддю Кузя В.Л.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 28.05.2015р. (суддя Шумський І.П.) заяву дочірнього підприємства «Тернопільський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі ДП «Тернопільський облавтодор») про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 09.04.2015р. у справі № 921/159/15-г/6 задоволено частково та відстрочено виконання згаданого рішення до 28.07.2015р.

Виносячи вказану ухвалу місцевий господарський суд виходив з того, що постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області від 02.03.2015р. в межах зведеного виконавчого провадження № 41005775 було накладено арешт на кошти ДП «Тернопільський облавтодор» в сумі 5033239,94 грн., що знаходяться на рахунках відповідача. З врахуванням вказаної обставини, в порядку ст. 121 ГПК України, суд прийшов до висновку про наявність об'єктивних факторів, які ускладнюють виконання рішення у справі № 921/159/15-г/6. Однак, з врахуванням матеріальних інтересів обох сторін, наявністю інфляційних процесів у економіці держави та ступеня вини відповідача у виникненні спору, суд вирішив відстрочити виконання вказаного рішення на 2 місяці, до 28.07.2015р.

Не погодившись із винесеною ухвалою місцевого господарського суду, приватне підприємство «Славутич» (надалі ПП «Славутич») оскаржило її в апеляційному порядку, мотивуючи свої доводи, зокрема тим, що в підтвердження необхідності надання відстрочки виконання судового рішення божником не було подано належних доказів, в розумінні ст. 34 ГПК України, які б з достовірністю підтверджували тяжкий фінансовий стан відповідача та можливість виконання рішення в майбутньому.

Боржник вимоги ухвали суду від 06.07.2015р. в частині подання відзиву на апеляційну скаргу не виконав.

Сторони участі уповноважених представників в дане судове засідання не забезпечили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, рішенням господарського суду Тернопільської області від 09.04.2015р. у справі № 921/159/15-г/6 позов ПП «Славутич» задоволено, з ДП «Тернопільський облавтодор» на користь позивача стягнуто 38940 грн. заборгованості за поставлену асфальтобетонну суміш та 1827 грн. судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення, після набрання ним законної сили, 28.04.2015р. в порядку ст. ст. 116-117 ГПК України, місцевим господарським судом було видано відповідний наказ.

21.05.2015р., в порядку ст. 121 ГПК України, ДП «Тернопільський облавтодор» звернулося до господарського суду Тернопільської області із заявою про відстрочку виконання рішення від 09.04.2015р. у справі № 921/159/15-г/6 на шість місяців.

При наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання (ч. 1 ст. 121 ГПК України).

В своїй заяві про відстрочку виконання рішення у справі №921/159/15-г/6, як на підставу відстрочення виконання вищезазначеного рішення суду на шість місяців в частині стягнення 38940 грн. за договором поставки та 1827 грн. судового збору, відповідач покликається на те, що постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Тернопільській області від 02.03.2015р. ВП № 410057 при примусовому виконанню зведеного виконавчого провадження №36035661 накладено арешт на кошти ДП «Тернопільський облавтодор», які знаходяться на рахунках в банках, у зв'язку з чим підприємство поставлено у скрутне фінансове становище.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Відповідна правова позиція викладена у п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

Виходячи із наведеного, відстрочка виконання судового рішення у судовому порядку пов'язана з об'єктивними, непереборними, тобто, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

В своїй заяві про відстрочку виконання судового рішення боржник покликається на арешт коштів, що знаходяться на його рахунках в банках, в підтвердження чого долучає до матеріалів справи копію постанови відділу примусового виконання рішень ДВС ГУЮ у Тернопільській області ВП №№ 410057 від 02.03.2015р. про арешт коштів боржника. Разом з тим, заявник вказує, що при наступних надходженнях коштів і розблокуванню рахунків ДП «Тернопільський облавтодор», дана заборгованість буде погашена.

Аналізом оскаржуваної ухвали від 28.08.2015р., судовою колегією встановлено, що при винесенні вказаної ухвали, місцевим господарським судом було враховано інтереси обох сторін та ступінь вини відповідача, у зв'язку з чим рішення суду відстрочено терміном на два місяці, а не на шість, як цього просив боржник. Крім цього, колегією суддів приймається до уваги той факт, що апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 28.08.2015р. прийнята до провадження Львівським апеляційним господарським судом та призначена до розгляду на 15.07.2015р., а виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 09.04.2015р. у справі № 921/159/15-г/6 відстрочено до 28.07.0215р.

З врахуванням викладеного, судова колегія, прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 28.05.2015р. у справі №921/159/15-г/6 залишити без змін, а апеляційну скаргу приватного підприємства «Славутич» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складений 16.07.2015р.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Кузь В.Л.