ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р.Справа № 916/937/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сидоренка М.В.,

суддів: Аленіна О.Ю., Жекова В.І.,

при секретарі судового засідання Герасименко Ю.С.

за участю представників сторін:

від товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна газета "Юг" - Шугалей О.О.

від Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор'я" - Бец Ю.О.

від Управління обласної ради з майнових відносин - Фетищенко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна газета "Юг"

на рішення господарського суду Одеської області від 13.05.2015 р.

у справі № 916/937/15-г

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Незалежна газета "Юг"

до відповідачів:

1. Одеського обласного комунального підприємства "Видавництво "Чорномор'я"

2. Управління обласної ради з майнових відносин

про зобов'язання внести зміни до договору оренди,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.05.2015 р. (суддя Горячук Н.О.) відмовлено у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю „Незалежна газета „Юг" (далі також - Позивач, Товариство, ТОВ „Незалежна газета „Юг", Скаржник) до Одеського обласного комунального підприємства „Видавництво „Чорномор'я" (далі також - Відповідач-1, Видавництво, ООКП „Видавництво „Чорномор'я") та Управління обласної ради з майнових відносин (далі також - Відповідач-2, Управління) про:

- зобов`язання Видавництва внести зміни в укладений між Відповідачами договір оренди нежитлових приміщень від 05.03.2013 р. (далі також - Договір), змінивши слова і цифри п. 9.1 п. 9 „Строк дії, умови зміни, припинення дії та розірвання договору" зі слів „по 04 березня 2015року" на слова „по 04 березня 2016року";

- визнання п. п. 9.1 п. 9 договору оренди нежитлових приміщень від 05.03.2013 р. зміненим з 04.03.2015 р.;

- зобов`язання Управління погодити зміни до вказаного Договору оренди.

Вказане рішення мотивовано недобросовісним виконанням Позивачем умов договору, а також не використанням ним орендованого майна, у зв'язку з чим Видавництво не має можливості передати майно в оренду іншому суб'єкту господарювання та отримувати прибуток.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ТОВ „Незалежна газета „Юг" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі. Свої вимоги Скаржник обґрунтовує тим, що вказане рішення прийнято при неправильному застосуванні норм матеріального права та викладені в оскаржуваному рішенні висновки суду не відповідають обставинам справи.

Відповідачі звернулись до суду апеляційної інстанції з відзивами на апеляційну скаргу, в яких просили оскаржуване рішення залишити без змін, а зазначену скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні 15.07.2014 р. представник Позивача просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позов у повному обсязі, представники Відповідачів просили залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Клопотання представника Позивача про приєднання до матеріалів справи копії договору про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна відхилено судовою колегією з огляду на те, що, по-перше, представником не обґрунтовано неможливість подання даного документу суду першої інстанції з причин, що не залежали від Товариства; по-друге, вказаний договір взагалі не стосується предмета спору у даній справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, дослідивши обставини та матеріали справи, в тому числі наявні в них докази, відповідність викладених у оскаржуваному судовому рішенні висновків цим обставинам і доказам, а також перевіривши додержання та правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального і матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України апеляційна інстанція не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а, згідно до приписів ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийняте з мотивів, викладених в описовій частині даної постанови. Апеляційна інстанція вважає, що мотиви, з яких господарський суд в зазначеному рішенні дійшов вказаного висновку, не відповідають вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, однак сам висновок є правомірним, а тому судове рішення не підлягає скасуванню, зважаючи на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, пунктами 4.3, 4.6, 4.10 Положення про Управління обласної ради з майнових відносин, затвердженого рішенням Одеської обласної ради від 10.11.2006 р. № 109-V, передбачено, що одними з основних завдань Управління є здійснення, в тому числі за дорученням обласної ради, повноважень орендодавця майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, а також розгляд пропозицій галузевих управлінь обласної державної адміністрації про надання в оренду та передачу на інших підставах майна підпорядкованих їм обласних підприємств, установ, організацій та закладів, погодження відповідних договорів, контроль за виконанням умов договорів оренди та інших договорів щодо передачі третім особам з будь-яких підстав об'єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, а також своєчасністю і повнотою сплати коштів за користування майном та отримані комунальні послуги, виконання функцій балансоутримувача майна, визначеного відповідним рішенням обласної ради.

Згідно рішення Одеської обласної ради від 22.09.2006 р. № 73-V „Про майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада" (з урахуванням доповнень, внесених рішенням названої вище облради від 09.11.2007 р. №3 73-V), Одеське обласне комунальне підприємство „Видавництво „Чорномор'я" є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нежилі будівлі від 16.09.2008 р. № 273046, виданого на підставі вищезгаданого рішення Одеської облради від 22.09.2006 р. № 73-V, територіальним громадам сіл, селищ, міст Одеської області в особі Одеської обласної ради належать на праві комунальної власності нежилі будівлі, які розташовані в м. Одесі на майдані Незалежності за № 1. Зазначене нерухоме майно обліковується на балансі Одеського обласного комунального підприємства „Видавництво „Чорномор'я".

Згідно рішення Одеської обласної ради від 28.10.2011 р. № 288-VІ „Про орендодавців майна спільної власності територіальних громад області" комунальні підприємства наділені правом виступати орендодавцями майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, яке закріплено за ними на праві оперативного управління або господарського відання та обліковується на їх балансі.

05.03.2013 р. між Одеським обласним комунальним підприємством „Видавництво „Чорномор'я" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Незалежна газета „ЮГ" (орендар) за погодженням Управління обласної ради з майнових відносин укладено договір оренди нежитлового приміщення, за умовами якого орендодавець приймає в строкове платне (орендна плата, згідно п. 3.1. Договору - 1 (одна) гривня на рік) користування нежитлові приміщення (далі також - Майно) загальною площею 128,2 кв. м (кабінети №№ 401, 402, 410, 415, 416, 417), що розташовані на 4 поверсі редакційного корпусу за адресою м. Одеса, площа Незалежності, 1 (в подальшому перейменовано на площу Бориса Дерев'янка), з метою реалізації редакційної та видавничої діяльності.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що передача приміщення в оренду не спричиняє передачу Орендарю права власності на це майно. Орендоване майно залишається об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, управління яким здійснює обласна рада (у подальшому - „Власник").

Відповідно п. 9.1 Договору, він діє з 05.03.2013 р. до 04.03.2014 р.

Дія Договору припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено (п. 9.4 Договору).

Пунктом 9.5 Договору сторони погодили, що зміни, доповнення або розірвання Договору можуть мати місце за погодженням сторін; зміни та доповнення розглядаються сторонами протягом 30 днів з дати їх подання на розгляд іншою стороною.

За умовами п. 9.6 Договору зміни та доповнення до Договору підлягають оформленню у вигляді відповідної додаткової угоди за підписом сторін і повинні бути погоджені з Власником майна. Одностороння відмова від виконання Договору та внесення змін не допускається.

Згідно п. 9.8 Договору орендодавець повинен за 30 днів сповістити Власника про припинення Договору, надіславши Власнику повідомлення та заяви Сторін.

Пунктом 9.9 Договору встановлено, що орендодавець повинен за 30 днів до завершення терміну дії Договору сповістити Власника про намір продовжити термін дії Договору, надіславши йому повідомлення та заяви сторін для погодження.

В той же день, 05.03.2013 р., згідно акта приймання-передачі нежитлового приміщення, вказаний об'єкт оренди передано в оренду Товариству.

05.03.2014 р. між сторонами за погодженням Управління укладена додаткова угода до Договору, якою продовжено термін його дії до 04.03.2015 р., всі інші умови Договору залишено без змін.

На підставі п. 9.5 Договору Позивач направив Відповідачам листи з пропозицією продовжити строк оренди Майна, надавши йому для підписання відповідну додаткову угоду до Договору оренди. Ці листи отримані Відповідачами 18.02.2015 р., про що свідчать відповідні відмітки на копії вказаного листа.

Управління листом № 05-1/298 від 10.02.2015 р. повідомило Товариство про те, що ним проведена перевірка виконання умов Договору оренди, якою встановлено, що Орендар не ефективно використовує зазначені приміщення, надані в оренду на пільгових умовах у відповідності до вимог Закону України „Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів". Також Відповідач-2 повідомив Позивача, що, зважаючи на закінчення терміну дії Договору 04.03.2015 р., Управління не має наміру продовжувати термін дії Договору.

Не дочекавшись спливу передбаченого п. 9.5 Договору строку розгляду вказаної пропозиції щодо змін до Договору, Товариство звернулось до господарського суду Одеської області з даним позовом.

Вирішуючи цей спір, судова колегія приймає до уваги, що об'єкт оренди є комунальним майном, а тому спеціальним законом, якій регулює спірні правовідносини є Закону України „Про оренду державного та комунального майна".

Статтею 2 названого Закону визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 759 Цивільного кодексу України, як і положенням п. 1. ст. 283 Господарського кодексу України, встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 654 ЦК України визначено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Статтею 188 ГК України встановлено загальний порядок зміни та розірвання господарських договорів, відповідно до якого зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду; у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Разом з тим, у п. 3.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 12 „Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" роз'яснено, що з урахуванням частини другої статті 124 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002) приписи статті 188 ГК України та статті 11 ГПК України не позбавляють сторону договору права на звернення до суду з вимогою про зміну або розірвання договору оренди без дотримання наведеного вище порядку врегулювання спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 даної статті визначено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів особи з вказівкою на те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає: як вже вище згадувалось, приписами ст. 654 ЦК України, передбачено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, як і договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом. Згаданим вище пунктом 9.6 Договору оренди, до якого (Договору) хоче внести зміни Позивач, визначено, що зміни та доповнення до Договору підлягають оформленню саме у вигляді відповідної додаткової угоди за підписом сторін і повинні бути погоджені з Власником майна.

Таким чином, з норм чинного законодавства і положень Договору оренди випливає обов'язковість внесення змін до цього Договору саме шляхом укладення додаткової угоди між сторонами, як це вже було зроблено сторонами при укладенні 05.03.2014 р. вищезазначеної додаткової угоди до Договору, якою продовжено термін його дії до 04.03.2015 р.

Натомість, Позивач звернувся до суду з уточненими вимогами про зобов`язання Видавництва внести зміни до Договору, змінивши слова і цифри п. 9.1 п. 9 „Строк дії, умови зміни, припинення дії та розірвання договору" зі слів „по 04 березня 2015 року" на слова „по 04 березня 2016 року", про визначення пп. 9.1 п. 9 Договору оренди нежитлових приміщень від 05.03.2013 р. зміненим з 04.03.2015 р. та зобов`язання Управління погодити зміни до вказаного Договору оренди, тобто позовні вимоги Товариства не відповідають наведеним вище вимогам чинного законодавства та суперечать викладеним раніше узгодженим сторонами умовам Договору, оскільки згідно вказаних умов продовження терміну дії Договору можливе лише шляхом укладення додаткової угоди до нього та затвердження її (додаткової угоди) Управлянням.

При цьому суд апеляційної інстанції зауважує, що доводи сторін, які розглядались місцевим господарським судом, щодо неналежного виконання Позивачем своїх зобов'язань за Договором оренди, а саме невикористання ним взятих в оренду приміщень та наявність у нього заборгованості з орендної плати, а також відсутність можливості у Відповідача-2 передати зазначені приміщення в оренду іншому суб'єкту господарювання та отримувати прибуток, оскільки Позивач орендує майно на пільгових умовах із зниженою орендною платою, не приймаються судовою колегією до уваги, оскільки вони взагалі не стосуються предмету спору саме у даній справі.

З огляду на вищевикладене, підстави для задоволення зазначеної апеляційної скарги відсутні, а оскаржене рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з мотивів, які наведені вище.

Керуючись ст. ст. 99, 101-103, 105 ГПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Одеської області від 13.05.2015 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Повний текст постанови складено та підписано 17.07.2015 р.

Головуючий суддя М.В. Сидоренко

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя В.І. Жеков