донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

15.07.2015 р. справа №908/2188/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:Колядко Т.М.
суддівЛомовцевої Н.В. , Скакуна О.А.

за участю представників сторін:
від позивача:Мельник В.В. - за довіреністю,
від відповідача:не з"явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

на рішення господарського суду Запорізької області

від20.05.2015 року

по справі№908/2188/15-г

за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ
доКомунального підприємства "Токмак теплоенергія" Токмацької міської ради, м.Токмак Запорізької області
проcтягнення 429 448,80 грн.

Господарський суд Запорізької області (суддя Серкіз В.Г.) рішенням від 20.05.2015р. частково задовольнив позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") та стягнув з Комунального підприємства "Токмак теплоенергія" Токмацької міської ради (далі - КП "Токмак теплоенергія") 260 796,19 грн. інфляційних витрат, 36 134,96 грн. 3 % річних, 29 747,19 грн. пені та 8 317,56 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. по справі №908/2188/15-г в частині зменшення розміру пені на 89 897,01 грн. просить скасувати та прийняти нове рішення в цій частині, яким стягнути з відповідача пеню у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, заявник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції не з"ясував обставини, що мають значення для справи і при зменшенні розміру пені врахував майновий стан і інтереси лише відповідача.

Крім того апелянт зазначає, що відповідач не надав жодного доказу наявності виняткових осбтавин для зменшення розміру пені, як це передбачено п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, а важкий матеріальний стан КП "Токмак теплоенергія" не може вважатися такою винятковою обставиною.

В судовому засіданні 15.07.2015р. представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та заявив усне клопотання про долучення до матеріалів справи документів, доданих до апеляційної скарги. Апеляційний суд задовольняє вказане клопотання, оскільки заявником належним чином обгрунтовано неможливість подання даних документів до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідач надав суду відзив, в якому зазначає, що рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. по справі №908/2188/15-г вважає законним та обгрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2015р. явка представників сторін обов'язковою не визнавалася, а також беручи до уваги встановлений ст.102 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду, судова колегія апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Комунальним підприємством "Токмак теплоенергія" Токмацької міської ради (Покупець) укладений договір купівлі-продажу природного газу № 13/4149-ТЕ-13 (далі - Договір), за умовами якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 1.2 газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх релігійними осередками (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності).

В п. 2.1 Договору Сторони погодили місяці та обсяги газу, що протягом вказаних місяців продаються Продавцем Покупцю.

При цьому, п. 2.1.1 Договору закріплено, що обсяги газу, що планується передати за цим договором, можуть змінюватися сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Згідно з п. 3.1.2 спірного договору Покупець до 20 числа місяця, що передує місяцю поставки газу, надає Продавцю належним чином оформлену заявку на планові обсяги споживання газу на наступний місяць, підписану уповноваженою особою. Плановий обсяг поставки підтверджуються Продавцем та доводиться до відома газотранспортних підприємств в електронному вигляді оператором ЄГТСУ на відповідний місяць поставки.

За умовами п. 3.3 Договору приймання - передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання - передачі газу. Обсяги споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Пунктом 3.4 передбачено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцю підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцю та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 5.1 Договору ціна (граничний рівень ціни) на газ для теплопостачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються НКРЕ.

За умовами п. 5.5 Договору, загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Відповідно до умов п. 6.1 оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Позивач на виконання умов спірного договору поставив відповідачу протягом жовтня-грудня 2013 року природний газ в обсязі до 1 436,572 тис.куб.м. на загальну суму 1 880 765,30 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, підписаними обома сторонами без зауважень (а.с. 19-23).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що спірний Договір є договором купівлі продажу, за яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтями 526, 629 ЦК України та статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачена обов'язковість виконання договору.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що основний борг відповідачем сплачено у повному обсязі, однак розрахунки за поставлений природний газ проводились з порушенням строків, встановлених Договором.

Відповідно до приписів ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у своєму позові просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 273 160,11 грн. та 3% річних у розмірі 36 426,01 грн.

Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, надані позивачем, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що при здійсненні вказаних розрахунків у період прострочення помилково зараховано дні здійснення оплати. У зв"язку з цим господарський суд Запорізької області правомірно дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягнення інфляційні втрати в сумі 260 796,19 грн. та 3 % річних в сумі 36 134,96 грн.

Відповідно до п. 7.2 спірного договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 119 862,68 грн. Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, апеляційний суд погоджується з правовою позицією суду першої інстанції, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" помилково зараховано дні здійснення оплати до періоду прострочення суми боргу. З огляду на вказане госопдарський суд Запорізької області дійшов правильного висновку, що сума до стягнення з відповідача пені повинна становити 118 988,77 грн.

20.05.2015р. відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням №574 від 19.05.2015р. про зменшення розміру пені.

Суд першої інстанції, враховуючи ступінь виконання зобов"язання відповідачем, майновий стан і інтереси сторін, а також ступінь виконання зобов"язання зменшив розмір пені до 25% від суми заборгованості, а саме в розмірі 29 747,19 грн.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Стаття 233 ГК України передбачає, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішення суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення пені, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора.

Судом першої інстанції вірно застосовані положення вищевказаних правових норм та правомірно враховано, що заборгованість відповідача виникла внаслідок того, що газ, який поставлено за договором, використовувався КП "Токмак теплоенергія" для виробництва теплової енергії для населення, релігійних організацій та національних творчих спілок і їх релігійних осередків (крім обсягів, що використовуються для виробничо-комерційної діяльності). Позивач є соціально значимим теплопостачальним підприємством, що забезпечує централізоване теплопостачання. Відповідно до тарифів, які нижче фактичної вартості теплової енергії, відповідач довів наявність заборгованості споживачів (населення - 6 291 819,37 грн., бюджетних установ та організацій - 10 824 492,52 грн., інших споживачів - 863 255,37 грн.), а також заборгованість в сумі 650 109,05 грн. щодо пільг та субсидій.

Ці обставини цілком обґрунтовано оцінено господарським судом Запорізької області як виключні, що є підставою і для зменшення суми пені.

Крім того, відповідач обгрунтовано послався на те, що при розрахунку тарифів не можуть враховуватись витрати постачальника на оплату штрафних санкцій.

Судом першої інстанції також обгрунтовано враховано відсутність доказів щодо розміру збитків, які зазнав позивач через несвоєчасне виконання КП "Токмак теплоенергія" грошового зобов"язання з оплати природного газу. А додані до апеляційної скарги копії звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014р. позивача та балансу (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014р. не доводять завдання ПАТ "НАК "Нафтогаз України" збитків несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов"язань. Оскарженим рішенням відповідно до ст. 625 ЦК України на користь позивача стягнуто 260 796,19 грн. інфляційних втрат та 36 134,96 грн. 3 % річних, які за своєю природою є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та відповідно шляхом отримання від боржника компенсації за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

До того ж, слід врахувати, що відповідач повністю оплатив основний борг за поставлений газ відповідно до договору купівлі-продажу природного газу №13/4149-ТЕ-13 від 27.12.2013р.

Як необхідність використання права на зменшення розміру фінансових санкцій, так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду. На підставі аналізу поданих доказів суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність використання такого права, через що колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок правомірним.

З огляду на вказане, апеляцйний суд погоджується з висновком господарського суду Запорізької області про зменшення розміру пені, що підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. у справі №908/2188/15-г підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015р. по справі №908/2188/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: Н.В. Ломовцева

О.А. Скакун

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 г/с Запорізької обл.