ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Справа № 4/73

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Марко Р.І. Мирутенко О.Л.

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.

за участю представників:

позивача: не з'явився;

відповідача: в режимі відеоконференцзв'язку Писанич О.В. - представник (довіреність в матеріалах справи);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Центр сучасної офтальмології "Ваш зір", б/н від 26.06.15

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 22.06.15 (суддя Проскурняк О.Г.) про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 4/73

за позовом: приватної медичної установи "Міжнародний науково-практичний центр східної медицини "Прозріння", м. Чернівці

відповідача: приватного підприємства "Центр сучасної офтальмології "Ваш зір", м. Чернівці

про зобов'язання спростувати недобросовісну рекламу.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 22.06.2015 в задоволенні заяви ПП «Центр сучасної офтальмології «Ваш зір» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Місцевий господарський суд при винесенні ухвали виходив, зокрема з того, що матеріали справи не містять жодної з підстав, в тому числі і інших підстав для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, передбачених ч. 4 ст. 117 ГПК України.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ПП "Ваш зір" подало апеляційну скаргу, вважає її такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, зокрема зазначає, що ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2014 року у справі № К/9991/2600/12 встановлено, що позивач (ПП КМО «Ваш зір») позбавлений можливості зобов'язати ЗМІ подати спростування в певний термін, або взагалі спростувати у свої виданнях, що в свою чергу унеможливлює добровільне виконання судового наказу, відтак, в порядку ст. 35 ГПК України ці обставини не потребують доказування.

Зазначає, що боржник свій обов'язок виконав повністю, однак повне та фактичне виконання рішення суду у справі не залежить від волі боржника, а можливе лише шляхом зобов'язання третіх осіб вчинити дії, однак такі треті особи не є учасниками виконавчого провадження.

Розпорядженням голови суду від 21.07.2015 у зв'язку з перебуванням суддів Давид Л.Л. та Данко Л.С. у відпустці, у склад судової колегії внесено зміни, замість суддів Давид Л.Л. та Данко Л.С. введено суддів Марко Р.І. та Мирутенко О.Л.

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила скасувати ухвалу місцевого господарського суду та прийняти нову ухвалу, якою задоволити заяву боржника та визнати наказ Господарського суду Чернівецької області від 21.12.2010, виданий на виконання судового рішення у даній справі таким, що не підлягає виконанню.

Позивач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, однак надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про обов'язковість виконання судових рішень, неправильне тлумачення боржником положення п. 2 ч. 8 ст. 37 ЗУ «Про друковані засоби масової інформації», а також вказує на законність та обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду та просить залишити її без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Крім того, просить провести судове засідання, призначене на 21.07.2015 без участі позивача.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 22.06.15 у справі № 4/73 - залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 01 жовтня 2010 року залишеним без змін постановами Львівського апеляційного господарського суду та Вищого господарського суду України відмовлено в задоволенні заяви про уточнення позовних вимог; позов задоволено частково. Зобов'язано підприємство спростувати рекламу, поширену в газетах: "Наше місто" № 1 (16) 2010 року в частині "Єдиний в регіоні найдосконаліший комплекс для лікування катаракти ІНФІНІТІ, США з методиками АКВАЛЕЙЗ"; "Досвід лікарів клініки - понад 23 000 успішних операцій"; "Наше місто" № 3 (14) 2009 року в частині: "Ми єдині володіємо всіма сучасними методиками лікування катаракти"; "Досвід лікарів клініки - понад 20 000 успішних операцій"; "Від і До" № 43 (369) від 30.10.2008 в частині: "Досвід лікарів клініки "Ваш зір" понад 20 000 успішних операцій"; "ЗР інформ" № 36 від 04.09.2009 - "Досвід лікарів клініки - понад 21 000 успішних операцій"; на телеканалі "Інтер" у частині "проведення клінікою "Мікрохірургія ока "Ваш зір" операцій по лазерному видаленню катаракти з 2001 року" - шляхом розміщення спростування у газетах "Наше місто", "Від і До", "ЗР інформ" та на телеканалі "Інтер". У решті позовних вимог відмовлено.

На виконання названого рішення Господарським судом Чернівецької області видано наказ № 4/73 від 21.12.2010, який пред'явлений до виконання.

Відповідачем рішення Господарського суду Чернівецької області від 01.10.2010 не виконано, недобросовісну рекламу не спростовано.

Поряд з цим, боржником подано заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст.ст. 115, 116 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження"; виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

При невиконанні рішення суду добровільно наказ пред'являється для примусового виконання.

Частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Судова колегія зазначає, що перелік підстав для визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню, наведений у п. 4 ст. 117 ГПК України, є вичерпним.

Цією правовою нормою передбачено лише два випадки, коли господарський суд своєю ухвалою може визнати наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, - коли наказ було видано помилково та коли обов'язок боржника припинився або добровільним виконанням або з інших причин.

Тобто, виходячи з аналізу цієї статті слід зробити висновок, що у пункті 4 ст. 117 ГПК України йдеться про інші причини для припинення обов'язку боржника, а не про інші причини для визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню.

Щодо посилань апелянта на обставини, встановлені адміністративним судом в ухвалі від 06.03.2014, то слід зазначити, що ст. 35 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Однак, як вбачається зі змісту постанови, в ній йдеться про дії боржника (відповідача) при виконанні рішення суду, в той час, як у даній справі стягувач просить визнати наказ таким, що не підлягає виконанню.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду, що обставини, викладені в заяві про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та про дубльовані в апеляційній скарзі, не узгоджуються з приписами ч. 4 ст. 117 ГПК України, перелік яких вичерпний, відтак, заява не підлягає до задоволення.

У зв'язку з наведеним, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст. ст. 35, 43, 49, 101, 103, 105, 106, 117 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 22.06.2015 у справі № 4/73 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Постанова підписана 22.07.2015

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Марко Р.І.

Суддя Мирутенко О.Л.