РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015Справа №910/11277/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ"УКРБІЗНЕСБАНК" Білої Ірини Володимирівни
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНМАРК"
про стягнення 87 242,82 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Посунько Д.В. (дов. № 23 від 02.06.2015 року)
від відповідача Дейнеко П.В. (дов. б/н від 03.03.2015 року)
Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 09 липня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ "УКРБІЗНЕСБАНК" Білої Ірини Володимирівни (надалі по тексту - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНМАРК" (надалі по тесту - відповідач) про стягнення 87 242,82 грн., в тому числі 74 970,00 грн. основного боргу, 9 717,23 грн. відсотків, 2 127,19 грн. пені, 428,40 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором № 92/ю від 04.02.2013 року в частині повернення кредитних коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2015 року порушено провадження у справі № 910/11277/15, розгляд справи призначено на 28.05.2015 року.

28.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 25.06.2015 року, у зв'язку з неявкою позивача та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

25.06.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 25.06.2015 року представник відповідача подав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане позивачем 25.06.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 25.06.2015 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи на 09.07.2015 року.

В судовому засіданні 09.07.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.07.2015 року заперечував проти заявлених позовних вимог, через відділ діловодства суду надав відзив на позовну заяву. У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання позивачем умов кредитного договору.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2013 року між Публічним акціонерним товариством "УКРАЇНСЬКИЙ БІЗНЕС БАНК" (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕНМАРК" (позичальник) укладено Кредитний договір № 92/ю (далі-Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору банк за наявності вільних грошових коштів надає відповідачу - позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 192 780,00 грн. на придбання транспортного засобу для передання в лізинг на строк з 04.02.2013 року по 27.01.2016 року зі сплатою 28 % річних.

Відповідно до пункту 3.1 договору банк зобов'язується відкрити відповідачу рахунок для заборгованості за кредитом № 7333.980.1 та рахунок для обліку нарахованих процентів № 7333.980.1.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що позичальник зобов'язується щомісячно, не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, перераховувати на рахунок № 7333 суму процентів за користування кредитом у відповідності до договору.

Позичальник зобов'язується погасити наданий банком кредит до 27.01.2016 року включно згідно з графіком погашення (пункт 4.5 договору).

Згідно з пунктом 4.6. Договору у разі невиконання зобов'язань відповідно до пункту 4.5. цього договору позичальник сплачує банку проценти у розмірі 56 % річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Відповідно до пункту 4.7. Договору позичальник зобов'язується кошти у погашення заборгованості в першу чергу направляти для сплати процентів комісій за користування кредитом, строк сплати яких настав, потім простроченої заборгованості за кредитом, сума, що залишається, направляється на погашення основної суми кредиту.

Згідно з пунктом 5.3. Договору банк має право вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків у разі:

-непогашення позичальником процентів та/або щомісячного внеску за кредитом згідно з графіком впродовж двох місяців;

-ухилення від банківського контролю;

-недотримання позичальником умов цього договору;

-несплати позичальником комісій, передбачених кредитним договором;

-виявлення фактів використання кредиту не за цільовим призначенням;

-якщо виданий кредит виявиться з будь-яких причин незабезпеченим;

-відмови позичальника застрахувати зпставне майно по закінченні строку дії договору страхування або у разі відмови застрахувати заставне майно у страховій компанії рекомендованій банком.

Про намір достроково розірвати кредитний договір та/або вимогу достроково погасити суми кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків банк письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов'язаний впродовж 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банка достроково повернути кредит, проценти, комісії, неустойку, передбачені даним Договором.

Строк дії цього договору встановлюється з дня підписання цього договору і до повного погашення позичальником усіх зобов'язань за цим договором (пункт 8.12 Договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит в загальній сумі 192 780,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 260_7 від 04.02.2013 року (належним чином засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Разом з тим, відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано вимогу № 14/502/2198 від 03.04.2015 року в якій позивач вимагав сплатити заборгованість за кредитним договором.

Проте відповідач зазначені вимоги не виконав, заборгованість не сплатив, відповіді на вимогу не надіслав.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Кредитним договором № 92/ю від 04.02.2013 року в частині повернення кредитних коштів.

У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання позивачем умов кредитного договору.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з частинами 1, 3 статті 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами Договору, відповідач своїх зобов'язань щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами належним чином не виконав, у зв'язку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 74 970,00 грн. основного боргу, 9 717,23 грн. відсотків.

Згідно з частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 74 970,00 грн. заборгованості з повернення тіла кредиту та 9 717,23 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитними коштами.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 2 127,19 грн. пені, 428,40 грн. штрафу за порушення виконання зобов'язання.

Відповідно до пункту 5.4. Договору у разі несвоєчасного повернення кредиту у строки, вказані у пункті 4.5. цього Договору банк має право вимагати від позичальника сплатити банку штраф у розмірі 2 % від суми заборгованості.

Згідно з пунктом 5.10. Договору при порушенні строків погашення кредиту, нарахованих за ним процентів, комісій банк має право вимагати від позичальника за кожен день прострочення сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені та штрафу є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредитними коштами перед позивачем прострочений, на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 74 970,00 грн. основного боргу, 9 717,23 грн. відсотків, 2 127,19 грн. пені, 428,40 грн. штрафу є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Судовий збір за позовом у відповідності до пункту 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", підлягає стягненню в доход Державного бюджету України, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНМАРК" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 17/52-А, ідентифікаційний код 34981872) на користь Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" (83001, м. Донецьк, вулиця Артема, будинок 125, ідентифікаційний код 19388768) 74 970 (сімдесят чотири тисячі дев'ятсот сімдесят) грн. 00 коп. основного боргу, 9 717 (дев'ять тисяч сімсот сімнадцять) грн. 23 коп. відсотків, 2 127 (дві тисячі сто двадцять сім) грн. 19 коп. пені, 428 (чотириста двадцять вісім) грн. 40 коп. штрафу.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНМАРК" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 17/52-А, ідентифікаційний код 34981872) в доход Державного бюджету України 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.07.2015

Суддя С.В. Стасюк