РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015Справа №910/11259/15
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

До Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа Гарант" Про відшкодування шкоди в порядку регресу 17 820,49 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: Славський М.Г. по довіреності № 573/18 від 03.03.2015р.

Від відповідача: Ліловуз Д.І. по довіреності № 01/340-55 від 02.01.2015р.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа Гарант" у розмірі 17 820,49 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем згідно договору добровільного страхування наземного транспорту внаслідок дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля, а тому позивачем відповідно до законодавства України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, враховуючи те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП була застрахована відповідачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2015р. порушено провадження у справі № 910/11259/15/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.06.2015р. за участю представників сторін.

15.06.2015р. через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" надійшла заява про уточнення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 5 468,63 грн. Дана заява обґрунтована тим, що відповідач визнав факт пошкодження транспортного засобу «Шкода р/н НОМЕР_2, та визнав дану подію страховим випадком, відповідно до чого 15.05.2015 року провів часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 12 861 грн. 86 коп., то Позивач приходить до висновку щодо зменшення розміру позовних вимог з 17 820 грн. 49 коп. грн. до 5 468 грн. 63 коп.

Суд розглянувши подану заяву позивача приймає її до розгляду та розцінює її, як заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Судом заява про зменшення розміру позовних вимог прийнята до розгляду, оскільки дана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема зменшити розмір позовних вимог.

Як визначено в п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 18.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціна позову.

Згідно з ч. 3 ст. 55 ГПК України ціну позову вказує позивач.

Отже, позивач зменшив позовні вимоги, просить стягнути з відповідача загальну суму заборгованості у розмірі 5 468, 63 грн., тому має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.06.2015р., відповідно до ст. 69, 77 Господарського процесуального кодексу України, було продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та оголошено в судовому засіданні перерву до 07.07.2015р.

В судовому засіданні 07.07.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 09.07.2015р.

18.06.2015р. відповідач в судовому засіданні надав суду відзив на позов, відповідно до якого, відповідач зазначив, що ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» було розглянуто Вимогу Позивача про виплату страхового відшкодування вих. 3040/05258/УБК від 10.03.2015 року згідно полісу № АС/6853554, за результатами чого було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 12 861 грн. 86 коп.

В зв'язку з зазначеним, Відповідач просив суд припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 12 861, 86 грн., в зв'язку з відсутністю предмету спору, в іншій частині позову - відмовити.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2013р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (надалі - Позивач) та фізичною особою ОСОБА_1 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту, об'єктом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, 2012 року випуску, сірого кольору.

27.03.2014 року по вул. Університетській та на перехресті узвозу Халтуріна в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобілів марки «ВАЗ-21102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до Постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 12.05.2014р. встановлено вину ОСОБА_2., у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Таким чином, ОСОБА_2. є винною особою у спричинені пошкоджень транспортному засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

Згідно Звіту №33/04/14 вартість відновлювального ремонту завданого власнику транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 становить 19 316, 34 грн.

Згідно складеного авторемонтним підприємством Дочірнім підприємством «Автотрейд - Харків» від 14.04.2014р. та 22.04.2014р. рахунків-фактури № АХО-001326 ТА № АХО-000878 вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Fabia», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, в результаті його пошкодження при ДТП (копії залучені до матеріалів справи), складає 18 891,84 грн. з ПДВ.

На підставі страхових актів №1.001.14.05258/VESKO11329 від 16.04.2014р. та №1.001.14.05258/VESKO12250 від 24.04.2014р., Позивач виплатив на рахунок авторемонтного підприємства страхове відшкодування в розмірі 18 330,49 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №103 351 від 17.04.2014р. та № 104 676 від 25.04.2014р.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна-правова відповідальність ОСОБА_2, водія транспортного засобу «ВАЗ-21102», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, застрахована у Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа Гарант", що підтверджується полісом № АС/6853554 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На виконання претензії №3040/05258/УБК від 10.03.2015р. Відповідач 15.05.2015р. здійснив часткову виплату страхового відшкодування в розмірі 12 861, 86 грн. Таким чином, залишок заборгованості Відповідача перед Позивачем, враховуючи франшизу передбачену полісом АС/6853554 становить 4 978, 63 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог, Позивач посилається на ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічне положення міститься і у ст. 993 Цивільного Кодексу України.

За твердженням Позивача, після виплати страхового відшкодування Страхувальнику, до Страховика (Позивача) перейшло право вимоги до відповідальної особи.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за регресними вимогами, тобто, до особи винної у скоєнні ДТП.

Особою, відповідальною за завдані збитки, є Відповідач в силу наступних обставин.

Відповідно до Постанови Дзержинського районного суду міста Харкова від 12.05.2014р. встановлено вину ОСОБА_2., у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2. на момент скоєння ДТП була застрахована у Відповідача на підставі договору (полісу) № АС/6853554 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів.

Згідно п. 37.4. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам, організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Оскільки, згідно з витягу з бази МТСБУ Договір цивільно-правової відповідальності, укладений між винною особою та Відповідачем передбачає франшизу у розмірі 510, 00 грн., необхідно зменшити розмір страхового відшкодування фактично виплаченого страхувальнику позивача на розмір франшизи передбаченого договором № АС/6853554.

Таким чином розмір страхового відшкодування, який підлягає виплаті на користь Позивача становить 4 978, 63 грн.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст.27 Закону України «Про страхування»).

Згідно постанови пленуму Верховного суду України №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», з винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.

Враховуючи вищезазначені правові норми, зібрані докази по справі, суд прийшов до висновку, що до Позивача переходить право вимоги до Відповідача на відшкодування збитків в розмірі 4 978, 63 грн., тобто позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Заперечення відповідача викладені у відзиві з приводу того, що наявні у матеріалах справи рахунки авторемонтного підприємства не є належними доказами встановлення вартості матеріального збитку, оскільки дані документи є лише розцінками окремо взятого суб'єкту господарювання не приймаються судом до уваги, оскільки з урахуванням положень ч.1 ст. 990 ЦК України та ст. ст. 25, 26 Закону України "Про страхування", сама по собі відсутність звіту про оцінку витрат, пов'язаних з відновленням транспортного засобу, не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування за умови підтвердження розміру оціненої шкоди іншими доказами по справі.

Наведеної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України при здійсненні касаційного перегляду судових рішень у справах зі спорів про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, що виникають з подібних правовідносин страхування (постанови ВГСУ від 23.08.2011 у справі №42/92, від 15.01.2013 у справі №5011-72/9778-2012, від 30.01.2013 у справі №5011-35/11156-2012, від 13.05.2013 у справі №5011-50/17051-2012, від 14.05.2013 у справі №5011-50/17049-2012).

Водночас, наявними в матеріалах справи документами (Звіт №33/04/14 про оцінку колісного транспортного засобу від 31.03.2014р. на суму 19 316,34грн., рахунки-фактури № АХО-001326 від 22.04.2014р., № АХО-000878 від 14.04.2014р., Акти виконаних робіт від 27.03.2014р., від 19.04.2014р.) підтверджується право позивача на відшкодування йому страхового відшкодування у розмірі 17 820,49 грн. в порядку регресу.

Враховуючи часткову сплату Відповідачем страхового відшкодування на користь Позивача в розмірі 12 861, 86 грн. та враховуючи розмір франшизи за полісом АС/6853554 до стягнення підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 4 978, 63 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до наявних матеріалів в справі та відповідно до наданих сторонами доказів, судом встановлено, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій Відповідача, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія "Альфа Гарант" (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26; Код: 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; Код: 20474912) 4 978 (чотири тисячі дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 63 коп. страхового відшкодування та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

В решті частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено:20.07.2015р.

Суддя Борисенко І.І.