РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2015№910/9681/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу №910/9681/15

за позовом Київської міської ради, м. Київ,

до приватного підприємства "Пірінавік компані", м. Київ та

товариства з обмеженою відповідальністю "Премікс Плюс", м. Київ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), м. Київ,

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та зобов'язання вчинити дії,

за участю представників:

позивача - Якимець О.І. (довіреність від 27.05.2015 №225-КР-1777);

відповідача-1 - Скребець І.О. (довіреність від 14.04.2015 №б/н);

відповідача-2 - Іванченка В.А. (довіреність від 15.06.2015 №б/н);

третьої особи - Якимець О.І. (довіреність від 15.06.2015 №05703-10601).

Київська міська рада (далі - КМР) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання приватного підприємства "Пірінавік компані" (далі - ПП "Пірінавік компані"):

- звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану на перетині вул. Здолбунівської та просп. Петра Григоренка у Дарницькому районі м. Києва;

- повернути вказану земельну ділянку КМР, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель та споруд, у місячний термін з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Позов мотивовано тим, що Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації, далі - Департамент) за результатами проведеної перевірки 11.08.2014 складено акт обстеження земельної ділянки (далі - Акт), розташованої на перетині вул. Здолбунівської та просп. Петра Григоренка у Дарницькому районі м. Києва; за результатами перевірки встановлено, що на вказаній земельній ділянці ведеться будівництво споруди невизначеного призначення; право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав; правовстановлюючих документів на земельну ділянку до 01.01.2013 в Департаменті не зареєстровано, рішення про надання земельної ділянки у власність чи користування відповідачу КМР як єдиний розпорядник земель комунальної власності міста не приймала; оскільки земельна ділянка не була відведена у відповідності до чинного законодавства України для будівництва об'єктів нерухомого майна, то майно, розміщене на ній, є самочинним будівництвом відповідно до статті 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) і підлягає знесенню, а земельна ділянка з урахуванням статті 212 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) - поверненню КМР.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.04.2015 порушено провадження у справі; залучено до участі у справі Департамент як тертю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Департамент 12.05.2015 подав суду пояснення, в яких зазначив, що: Департаментом 11.08.2014 складено Акта; за результатами перевірки встановлено, що на вказаній земельній ділянці ведеться будівництво споруди невизначеного призначення; правовстановлюючих документів на земельну ділянку до 01.01.2013 в Департаменті не зареєстровано, а тому такі споруди підлягають знесенню.

ПП "Пірінавік компані" 02.06.2015 подало суду відзив на позов, в якому зазначило, що:

- до проведення обстеження земельної ділянки не було залучено власника нерухомого майна - ПП "Пірінавік компані", тобто Департаментом здійснено обстеження іншої земельної ділянки, яка не перебуває у користуванні відповідача; разом з тим, відповідач був власником нежитлової будівлі "Автобаня", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Любарська, 10-Н;

- 14.08.2013 відповідачем та комунальним підприємством "Київський міський центр земельного кадастру та приватизації земель" укладено договір на виконання проектно-вишукувальних робіт, відповідно до якого Підприємством було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі за адресою: вул. Київ, вул. Любарська, 10-Н;

- відповідно до договору від 27.05.2014, укладеного ПП "Пірінавік компані" та комунальним підприємством "Київблагоустрій" відповідачу-1 було надано дозвільну документацію;

- 12.12.2014 ПП "Пірінавік компані" та товариством з обмеженою відповідальністю "Премікс Плюс" (далі - ТОВ "Премікс Плюс") укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Микитченком О.В. (далі - Договір купівлі-продажу), відповідно до якого власником нежитлової будівлі "Автобаня" стало ТОВ "Премікс Плюс";

- таким чином, ПП "Пірінавік компані" вживає заходів щодо оформлення права на земельну ділянку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.06.2015 залучено до участі у справі ТОВ "Премікс Плюс" як іншого відповідача.

19.06.2015 ТОВ «Премікс Плюс» подано суду відзив на позовну заяву, в якому зазначалося, що, враховуючи, що назване товариство належним чином володіє та користується майном, розташованим на земельній ділянці по вул. Любарській, 10-Н, - нежитловою будівлею «Автобаня», то користування такою земельною ділянкою не можна вважати її самовільним зайняттям; крім того, ТОВ «Премікс Плюс» як землекористувач сплачує податок за землю.

Департамент у додаткових поясненнях, поданих суду 22.06.2015, просив суд залучити до участі у справі комунальне підприємство "Київський міський центр земельного кадастру та приватизації земель" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, та нотаріуса Київського нотаріального округу Микитченка О.В. як третю особу, яку не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів.

У судовому засіданні 22.06.2015 суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання Департаменту.

09.07.2017 КМР подала заяву про зміну предмета позову, в якій просила суд зобовязати обох відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану на перетині вул. Здолбунівської та просп. Петра Григоренка у Дарницькому районі м. Києва, та повернути її КМР, привівши її у придатний для використання стан шляхом звільнення її від будівель і споруд у місячний термін з дня набрання законної сили судовим рішенням.

Згідно з частиною четвертою статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У пункті 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової зави, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України.

Як зазначено в протоколі судового засідання від 22.06.2015 і в ухвалі господарського суду міста Києва від тієї ж дати, представник КМР у судове засідання не з'явився, у задоволенні клопотання названої особи про відкладення розгляду справи було відмовлено, а тому 22.06.2015 після розгляду заяв і клопотань сторін суд перейшов до розгляду справи по суті (за участю представників двох відповідачів).

З огляду на наведене заява КМР про зміну предмета позову прийняттю не підлягає.

Крім того, 09.07.2015 КМР також подала клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову у справі № 910/9681/15, в якому зазначила, що, враховуючи, що МВС України на сьогоднішній день проводиться перевірка самовільного будівництва в межах червоних ліній посадовими особами ПП "Пірінавік компані" та відповідачі здійснюють підприємницьку діяльність на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка знаходиться в межах червоних ліній і в межах якої заборонено розміщення будь-яких споруд, то слід забезпечити позов шляхом заборони здійснення підприємницької діяльності на спірній земельній ділянці до набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 13.07.2015 суд ухвалив відмовити у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

У судових засіданнях, у тому числі 13.07.2015 представники позивача і третьої особи надавали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали в повному обсязі; представники відповідачів проти позовних вимог заперечували.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Департаментом було здійснено перевірку земельних ресурсів виконавчого органу КМР в порядку здійснення самоврядного контролю за додержанням земельного законодавства, використанням та охоронною земель в м. Києві, за результатами якої було складено Акт.

Відповідно до Акта посадовою особою Департаменту було здійснено обстеження земельної ділянки, розташованої на перетині вул. Здолбунівської та просп. Петра Григоренка у Дарницькому районі міста Києва, яка перебуває у фактичному користуванні ПП "Пірінавік компані"; в ході обстеження встановлено, що згідно з даними міського земельного кадастру дані щодо інвентаризації зазначеної земельної ділянки в Департаменті не зареєстровані, при цьому, ведеться будівництво споруди (будівлі) невстановленого призначення, на земельній ділянці розміщенні тимчасові споруди побутового призначення, земельна ділянка частково огороджена.

Судом на підставі наявних у матеріалах справи доказів і пояснень учасників судового процесу встановлено, що земельна ділянка, про яку йдеться в позовній заяві і схема якої долучена до справи КМР (на перетині вул. Здолбунівської та просп. Петра Григоренка у Дарницькому районі міста Києва) співпадає зі схемою земельної ділянки, наданою ПП "Пірінавік компані", розташованою за адресою вул. Любарська №10-н в місті Києві, тобто є однією і тією ж земельною ділянкою.

Департамент звертався до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища з листом від 25.12.2014 №9, до Дарницького районного управління головного управління Міністерства внутрішніх справ та прокуратури Дарницького району міста Києва з листом від 29.12.2014 №0, до Департаменту архітектурно-будівельної інспекції в м. Києві з листом від 29.12.2014 №7 та до Прокуратури міста Києва з листом від 26.12.2014 №1, з повідомленнями про самовільне зайняття земельної ділянки та незаконного на ній будівництва «Автобані» відповідачем-1, у зв'язку з чим Департамент просив названих осіб вжити необхідні заходи, передбачені чинним законодавством України.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що правовстановлюючих документів на земельну ділянку, яка розташована на перетині вул. Здолбунівської та просп. Петра Григоренка у Дарницькому районі міста Києва до 01.01.2013 в Департаменті зареєстровано не було, рішення про надання вказаної земельної ділянки у власність чи користування ПП "Пірінавік компані" КМР не приймала.

Разом з тим, до матеріалів справи позивачем долучено ортофотоплан з межами земельної ділянки, розташованої на перетині вул. Здолбунівської та просп. Петра Григоренка у Дарницькому районі міста Києва, на якій і було здійснено обстеження та складено відповідний Акт.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з частиною першою статті 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За приписами статті 212 ЗК України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві (додаток до рішення КМР від 25.09.2003 №16/890) забезпечення здійснення самоврядного контролю за додержанням вимог законодавства щодо раціонального використання та охорони земель покладено на Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації).

За приписами статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до частини третьої статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 123 ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» зазначено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Так, 14.08.2013 комунальним підприємством "Київський міський центр земельного кадастру та приватизації земель" (виконавець) та ПП "Пірінавік компані" (замовник) було укладено договір від 14.08.2013 №1479 на виконання проектно-вишукувальних робіт відповідно до пункту 1.1 якого, замовник доручає, а виконавець бере на себе обов'язок на виконання комплексу робіт зі складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: вул. Любарська, 10-Н у Дарницькому районі міста Києва.

На виконання вказаного договору від 14.08.2013 №1479 Підприємством було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідачу-1 для будівництва та обслуговування будівель закладів побутового обслуговування, торгівлі, паркінг за адресою: вул. Любарська, 10-Н у Дарницькому районі м. Києва.

Судом встановлено, що до технічної документації комунальним підприємством "Київський міський центр земельного кадастру та приватизації земель" додано: технічне завдання на встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ПП "Пірінавік компані"; пояснювальна записка; лист-заявку на виконання робіт; свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи ПП "Пірінавік компані"; викопіювання з плану масштабу 1:5000 з межами земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки; відомості вирахування координат та відстаней; акт визначення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення поворотних точок межовими знаками від 06.09.2013; плат встановлення меж земельної ділянки; матеріали польових геодезичних робіт; абрис земельної ділянки; список межових знаків, передбачених на зберігання; акт приймання-передачі межових знаків на зберігання від 20.08.2013; абрис земельної ділянки; ситуаційна схема; акт від 06.09.2013; статутні документи.

ПП "Пірінавік компані" на рахунок комунального підприємства "Київський міський центр земельного кадастру та приватизації земель" було перераховано грошові кошти у сумі 9 124,87 грн. за виконаний комплекс робіт згідно з договором від 14.08.2013 №1479, що підтверджується платіжним дорученням від 15.08.2013 №1.

Разом з тим, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища Київської міської державної адміністрації Виконавчого органу Київської міської ради склав контрольну картку №14020045-Др на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення в зв'язку з реконструкцією нежитлових будівель з пристосуванням під станцію техобслуговування автомобілів з автомийкою, кафе та магазином супутніх товарів (за адресою: м. Київ, вул. Любарська, 10-Н, Дарницький район).

28.10.2013 ПП "Пірінавік компані" придбано у Горяшка Євгена Миколайовича за договором купівлі-продажу 1/2 частину нежитлових будівель, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Любарська, 10-Н, і складаються з нежитлового приміщення літ «А» загальною площею 300 кв.м., нежитлового приміщення літ. «Б» загальною площею 16 кв.м., нежитлового приміщення літ. «Г» загальною площею 36 кв.м., нежитлового приміщення літ. «Д» загальною площею 66 кв.м.; про реєстрацію права власності внесено запис 11682007 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

30.10.2013 ПП "Пірінавік компані" придбано у Горяшка Євгена Миколайовича за договором купівлі-продажу 1/2 частину нежитлових будівель, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Любарська, 10-Н, і складаються з нежитлового приміщення літ «А» загальною площею 300 кв.м., нежитлового приміщення літ. «Б» загальною площею 16 кв.м., нежитлового приміщення літ. «Г» загальною площею 36 кв.м., нежитлового приміщення літ. «Д» загальною площею 66 кв.м.; про реєстрацію права власності внесено запис 11881613 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, судом також встановлено, що Управлінням дозвільних процедур Державної архітектурно-будівельної інспекції України зареєстровано декларацію від 26.05.2014 №67 про готовність об'єкта до експлуатації - реконструкція нежитлових будівель з пристосуванням під станцію техобслуговування автомобілів з автомийкою, кафе та магазином супутніх товарів за замовленням ПП "Пірінавік компані".

Частиною другою статті 123 ЗК України передбачено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Як встановлено, 08.08.2013 ПП "Пірінавік компані" було подано КМР відповідне клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, однак розглянути та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені чинним законодавством України, зобов'язаний відповідний орган місцевого самоврядування, в даному випадку КМР, який є позивачем у даній справі.

Частиною третьою статті 123 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об'єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, юридичній особі надано право одержання земельної ділянки у користування, а розглянути це питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Разом з тим, 12.12.2014 ПП "Пірінавік компані" (продавець) та ТОВ "Премікс Плюс" (покупець) укладено Договір купівлі-продажу, предметом якого є те, що продавець продав покупцеві, а покупець купив нежитлову будівлю літ «А» загальною площею 300,0 кв.м., що складає 62/100 частини нежитлових будівель, які знаходяться на вул. Любарській №10-Н в місті Києві, і сплатив за них обговорену грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною першою та другою статті 120 ЗК України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Таким чином, власником нежитлової будівлі, розташованої за адресою вул. Любарська №10-н в місті Києві (Автобаня) є ТОВ "Премікс Плюс", до якого і перейшло право користуватися цією земельною ділянкою.

Крім того, Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

За приписами статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Отже, виходячи з викладеного, суд вважає, що в діях відповідача-1 відсутнє самовільне зайняття спірної земельної ділянки, оскільки виходячи із приписів статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України ТОВ "Премікс Плюс", ставши власником будівлі на підставі Договору купівлі-продажу, правомірно ініціювало одержання земельної ділянки у користування.

Доводи позивача про те, що самовільність зайняття відповідачами спірної земельної ділянки підтверджується також тим, що МВС України на сьогоднішній день проводиться перевірка самовільного будівництва в межах червоних ліній посадовими особами ПП "Пірінавік компані" , земельна ділянка знаходиться в межах червоних ліній, в межах яких заборонено розміщення будь-яких споруд, не береться судом до уваги, оскільки позивачем не додано до матеріалів справи будь-яких рішень відповідних органів з зазначеного приводу.

Аналогічна правова позиція про те, що з виникненням права власності на будівлю чи споруду у юридичної особи виникає право одержати земельну ділянку у користування, а розглянути таке питання та прийняти відповідне рішення в строки, встановлені законом, зобов'язаний відповідний повноважний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування висловлено у постанові Верховного Суду України від 06.12.2010 у справі №40/3.

Господарський суд міста Києва враховує також, що за приписами частин першої і другої статті 11118 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Виходячи з викладеного, господарський суд міста Києва вважає за необхідне відмовити КМР у задоволенні позовних вимог.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.07.2015.

Суддя О. Марченко