ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20.07.15р. Справа № 904/5691/15

За позовом Міського комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ"

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ХУТІР"

про стягнення 18 117,77 грн. за спожиту теплову енергію

Судя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Запороженко О.І., довіреність №1804 від 04.11.14р.

Відповідача - Брайченко А.А., довіреність №б/н від 20.07.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 18 117,77 грн. за спожиту теплову енергію, з яких: 13 617,79 грн. - основного боргу, 2 074,61 грн. - пені, 117,73 грн. - 3 % річних, 2 307,64 грн. - збитків від інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

У судовому засіданні представник Позивача повідомив, що станом на 20.07.15р. заборгованість Відповідача складає 10 244,59 грн., 3 373,20 грн. сплачено Відповідачем 23.06.15р., про що надав довідку, станом на 20.07.15р., та акт звірки взаєморозрахунків, станом на 01.06.15р., підписаний Позивачем в односторонньому порядку.

Представник Відповідача у судовому засіданні повідомив, що борг перед Позивачем виник у зв'язку з несвоєчасним розрахунком за надані послуги окремими власниками квартир будинку; у зв'язку з тим, що Відповідач не прибуткова організація і не може сплатити кошти, просить зменшити розмір нарахованої неустойки (пені).

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.05р. сторонами укладено Договір про постачання теплової енергії №020653 (далі Договір), за яким Енергопостачальна організація (Позивач) зобов'язалася постачати Споживачеві (Відповідачеві) теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.1).

Пунктом 5.2 Договору обумовлено, що облік споживання теплової енергії здійснюється розрахунковим способом.

Обсяги надання послуг сторонами погоджено у додатку №1 до Договору.

Згідно з п. 7.4 Договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться Споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Так, за даними Позивача, протягом опалювального періоду 2014р. - 2015р. ним надано Відповідачеві послуг на 33 160,13 грн., однак Відповідач систематичного порушував свої договірні зобов'язання в частині оплати спожитих послуг, у зв'язку з чим, у нього утворився борг за період з 01.10.13р. по 31.05.15р. в розмірі (33 160,13 грн. - 18 559,68 грн. сплачених коштів - 982,66 грн. корегування = 13 617,79 грн.).

З посиланням на п.8.2.3 Договору, на прострочений борг Відповідача - 13 617,79 грн., Позивачем нарахована пеня в розмірі 2 074,61 грн. за період прострочення з 13.11.14р. по 18.06.15р.

З посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України на борг Відповідача нараховані збитки від інфляції - 2 307,64 грн. за період з 01.12.14р. по 18.06.15р. та 3 % річних - 117,73 грн. - за період з 13.11.14р. по 18.06.15р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Представник Відповідача у судовому засіданні повідомив, що борг перед Позивачем виник у зв'язку з несвоєчасним розрахунком за надані послуги окремими власниками квартир будинку; у зв'язку з тим, що Відповідач не прибуткова організація і не може сплатити кошти, просить зменшити розмір нарахованої неустойки (пені).

Також представники сторін повідомили суду, що 23.06.15р., тобто до звернення Позивачем з позовом, Відповідач сплатив 3 373,20 грн.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, аналогічні положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України).

Беручи до уваги наведені Відповідачем обставини, те, що боржник є неприбутковою організацією, що борг виник у зв'язку з несвоєчасною оплатою послуг Позивача власниками окремих квартир будинку, те, що зменшення нарахованої неустойки (пені) є правом суду, суд вважає за можливе задовольнити клопотання Відповідача та зменшити розмір нарахованої Позивачем пені до 622,38 грн.

Перевіривши решту розрахунків Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 10 244,59 грн. - основного боргу, 622,38 грн. - пені, 117,73 грн. - 3 % річних, 2 307,64 грн. - збитків від інфляції, решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "ХУТІР" (49032, м.Дніпропетровськ, пр.Кірова, 95, код 324 417 05) на користь Міського комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ" (49044, м.Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 37, код 320 827 70) 10 244,59 грн. - основного боргу, 622,38 грн. - пені, 117,73 грн. - 3 % річних, 2 307,64 грн. - збитків від інфляції, 1 486,85 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________