ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокуСправа № 912/2154/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Вавренюк Л.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2154/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь", м. Запоріжжя

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-фірма "Ось",

м. Кіровоград

про стягнення 516 678,29 грн.

Представники:

від позивача - Лойко Р.О., довіреність № 18-юр від 22.06.15 р.;

від відповідача - участі не брали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Югсталь" (далі - ТОВ "Югсталь") звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-фірма "Ось" (далі - ТОВ "Завод-фірма "Ось") 516 678,29 грн., з яких основний борг - 351 577,50 грн., витрати від інфляції - 49 220,85 грн., 30 % річних - 10 406,69 грн., штраф - 105 473,25 грн.

14.07.15 р. від відповідача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог № 0707-33 від 07.07.15 р., також до заяви додано накладні на повернення № ВН - 0000001 від 12.06.15 р. та № ВН - 0000001 від 29 05.15 р. (а.с. 21 - 23, 24, 25).

Відповідно до ст. ст. 22, 54 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд дійшов висновку, що подана у справі позивачем заява не може бути прийнята до розгляду, з огляду на наступне.

Заява позивача про зменшення позовних вимог є по суті заявою, зокрема, про збільшення розміру позовних вимог в частині інфляційних нарахувань (49 810,89 грн.) та нарахованих відсотків річних (19 733,30 грн.).

Разом з тим, позивач відповідно до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України не надав належних доказів направлення даної заяви відповідачу, оскільки позивачем до суду надано лише фіскальний чек, який по-перше, не містить повної адреси відповідача, по-друге, не містить відомостей щодо переліку документів, направлених засобами поштового зв'язку, що в свою чергу, є порушенням вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, а також позбавляє можливості прийняти таку заяву до розгляду. А отже, з метою забезпечення принципу рівності прав сторін, дотримання якого, згідно ст. 4-2 Господарського процесуального кодексу України для господарського суду є обов'язковим, подана позивачем заява не приймається до розгляду, а тому господарський суд, розглядає вимоги позивача, що викладені в позовній заяві від 02.06.15 р.(а.с. 3-5).

У судовому засіданні 15.07.15 р. представники відповідача участі не брали.

Будь-яких пояснень або заперечень по суті спору відповідачем до суду не надано.

Разом з тим, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання 19.06.15 р. відповідачем ухвали суду про порушення провадження у даній справі від 15.06.15 р. (а.с. 20).

Таким чином, господарським судом дотримано вимог процесуального закону щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце судового засідання.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, господарський суд встановив наступне.

16.03.15 р. між ТОВ "Югсталь" (далі - Покупець) та ТОВ "Завод-фірма "Ось" (далі - Покупець) укладено договір поставки № 1/1603 (далі - Договір, а.с. 9, 9 - зворотній бік).

Відповідно до умов Договору, Продавець зобов'язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити на умовах і в порядку, визначеному цим Договором, металопрокат, іменований надалі Товар (п. 1.1 Договору).

Товар поставляється партіями. Асортимент, кількість, ціна, терміни поставки Товару визначаються у видаткових накладних, які є невід'ємною частиною Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п.п. 2.2, 2.4 Договору, покупець сплачує вартість Товару на наступних умовах: 100 % передоплата, якщо інше не буде обумовлено у відповідних специфікаціях до цього Договору; загальна сума цього Договору, на момент його укладення, становить 1 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ 20 % - 166 666,67 грн. Остаточна вартість цього Договору визначається як загальна вартість Товару, поставленого на підставі цього Договору.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі порушення термінів оплати Товару більше ніж на 5 календарних днів, Покупець сплачує Продавцю штраф у розмірі 30 % від вартості вчасно не оплаченого Товару. Крім того, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, Покупець сплачує Продавцю 30 % річних від простроченої суми.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.15 р., але в кожному разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором (п. 9.1 Договору).

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками позивача та відповідача.

Крім того, сторонами в день підписання Договору підписано також Специфікацію до Договору № 1/1603, де визначено найменування товару, одиницю виміру, кількість, ціну за одиницю та вартість товару, що має бути поставлений відповідачем і прийнятий та оплачений позивачем, всього на суму 351 577,50 грн., а саме: лист х/к 0,8 некондиція в кількості 3,035 за ціною 13 945,00 грн. на суму 42 323,08 грн., лист х/к 0,75х1220х2440 в кількості 2,080 за ціною 14 570,00 грн. на суму 30 305,60 грн., лист х/к 1,0х1100х2500 в кількості 0,420 за ціною 14 300,00 грн. за на суму 6 006,00 грн., лист х/к 1,0х1200х2200 в кількості 0,710 за ціною 14 300,00 на суму 10 153,00 грн., лист х/к 1,5х1150х2500 в кількості 0,510 за ціною 14 035,00 грн. на суму 7 157,85 грн., лист х/к 1,5х1000х2500 в кількості 0,405 за ціною 14 035,00 грн. на суму 5 684,20 грн., лист г/к 2,0х1200х2400 в кількості 2 500 грн. за ціною 12 000,00 грн. на суму 30 000,00 грн., г/к 2,5х1000х1200 в кількості 1,510 за ціною 11 735,00 грн. на суму 17 719,85 грн., лист г/к 2,5х1000х2500 в кількості 2,450 грн. за ціною 11 735,00 грн. на суму 28 750,75 грн., лист г/к 3,0х1250х2500 в кількості 2,140 грн. за ціною 11 735,00 грн. на суму 25 112,90 грн., лист г/к 3,0х1200х2400 в кількості 2,825 грн. за ціною 11 735,00 грн. на суму 33 151,38 грн., лист г/к 3,0х1200х2500 в кількості 1,450 грн. за ціною 11 735,00 грн. на суму 17 015,75 грн., лист г/к 3,0х1250х2500 ГОСТ в кількості 2,835 грн. за ціною 12 350,00 грн. на суму 35 012,25 грн., лист г/к 4,0х1000х1500 в кількості 0,390 грн. за ціною 11 735,00 грн. на суму 4 576,65 грн., лист г/к 3,9х1000х2000 ГОСТ в кількості 2,405 грн. за ціною 12 350,00 грн. на суму 29 701,75 грн., лист г/к 5,0х1500х6000 в кількості 0,995 грн. за ціною 12 100,00 грн. на суму 12 039,50 грн., полоса г/к 20х4 (довжина від 1 м. до 6 м.) в кількості 1,010 грн. за ціною 16 700 грн. на суму 16 867,00 грн. (а.с. 10).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, правовідносини за якими регулюються параграфом 3 Глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до приписів ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивачем, на виконання умов Договору, поставлено відповідачеві товар згідно видаткової накладної № РН - 2603/1 від 26.03.15 р., товарно - транспортної накладної № РН-2603/1 від 26.03.15 р. на суму 351 577,50 грн., в тому числі ПДВ 20% (а.с. 12, 14).

Товар відповідачем було отримано за довіреністю № 2 від 26.03.15 р., про що свідчать відмітки на вищевказаній накладній уповноваженої на те довіреністю особи відповідача - Ліневич М.А. (а.с. 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Однак, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, що свідчить про порушення ним умов Договору та норм чинного законодавства.

В своєму листі № 0707-34 від 07.07.15 р., позивач повідомляє господарський суд, що ним направлено на адресу відповідача акт звірки взаєморозрахунків.

Відповідачем 23.06.15 р. отримано акт звірки взаєморозрахунків, проте станом на 07.07.15 р., ані заперечень з приводу підписання акту звірки взаєморозрахунків, ані підписаного акту звірки взаєморозрахунків відповідач на адресу позивача не повернуто (а.с. 27, 28, 29, 30, 31).

Так господарським судом встановлено, відповідачем на адресу позивача до порушення провадження у даній справі повернуто товар на суду 110 000,00 грн., а саме: за накладною № ВН-000001 від 29.05.15 р. на суму 50 000,00 грн. та № ВН-0000001 від 12.06.15 р. на суму 60 000,00 грн.(50 000,00 грн. + 60 000,00 грн. = 110 000,00 грн.).

А отже, заборгованість відповідача за Договором на суму повернутого останнім товару зменшилась на 110 000,00 грн., а позовні вимоги, що містить подана до суду позовна заява, в цій частині є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Таким чином, заборгованість за Договором на день вирішення господарським судом даного спору відповідачем не сплачена та становить 241 577,50 грн. (351 577,50 грн. - 110 000,00 грн.), а тому позовні вимоги в цій частині господарський суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач також в позові просить стягнути з відповідача витрати від інфляції - 49 220,85 грн., 30 % річних - 10 406,69 грн. та штраф - 105 473,25 грн.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.3. Договору визначено, що прострочка поставки товару тягне за собою право добросовісної сторони стягнути пеню з винної сторони із розрахунку 2 (подвійної) облікової ставки Національного банку України, яка діяла на час прострочки за весь термін прострочки до повного виконання зобов'язань.

Господарський суд не погоджується з наданими позивачем до суду розрахунками заборгованості, оскільки позивачем не враховано, що відповідачем зменшено суму заборгованості, шляхом повернення Продавцю товару на суму 110 000,00 грн.

Отже, на момент порушення провадження у даній справі сума основного боргу за Договором становила 241 577,50 грн. (351 577,50 грн. - 50 000,00 грн. - 60 000,00 грн. = 241 577,50 грн.), а не 351 577,50 грн., яку в позові позивач просить стягнути з відповідача (а.с.24, 25).

Разом з тим, із проведених та наданих до суду розрахунків вбачається, що позивач інфляційні втрати нараховує за період з 01.05.15 р. по 31.05.15 р. в сумі 49 220,85, тоді, як за період з 01.05.15 р. по 28.05.15 р. розрахунок збитків завданих інфляцією на суму 351 577,50 грн. становить 7 734,71 грн., а розрахунок збитків завданих інфляцією в період з 29.05.15 р. по 31.05.15 р. на суму 301 577, 50 грн. становить 0,00 грн. Отже, розрахунок збитків, завданих інфляцією за період з 01.05.15 р. по 31.05.15 р. складає 7 734,71 грн.

За розрахунком позивача, сума 30 % річних, за період з 28.04.15 р. по 02.06.15 р. на суму 351 577,50 грн. складає 10 406,69 грн., тоді, як сума 30 % річних за період з 28.04.15 р. по 28.05.15 р. на суму 351 577, 50 грн. складає - 8 958,00 грн., а сума 30 % річних за період з 29.05.15 р. по 02.06.15 р. на суму 301 577,50 грн. складає - 1 239,36 грн. А отже, сума нарахованих 30 % річних за період з 28.04.15 р. по 02.06.15 р. становить 10 196,36 грн. (8 958,00 грн. + 1 239,36 грн.).

Решта вимог позивача в частині нарахованих інфляційних та відсотків річних є безпідставними.

Вимога позивача про стягнення з відповідача суми штрафу у розмірі 105 473,25 грн. є такою, що відповідає умовам договору та фактичним обставинам справи, а тому є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи вище наведене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 49, 56, 75, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод-фірма "Ось" (25014, м. Кіровоград, пр. Інженерів, буд. 4/8, , р/р 097 в філії АТ "Державний експортно - імпортний банк України", МФО 323389) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь" (69005, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 160/162, , р/р 2454 в ПАТ КБ "ПРАВЕКС - БАНК", МФО 380838) заборгованість в сумі 364 981, 82 грн., з яких: основний борг - 241 577,50 грн.; інфляційні втрати - 7 734,71 грн.; 30% річних - 10 196,36 грн., штраф - 105 473,25 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 7 299, 64 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Копію рішення направити відповідачу за адресою: 25014, м. Кіровоград, пр. Інженерів, буд. 4/8.

Повне рішення складено 20.07.2015 р.

Суддя Л.С. Вавренюк