РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2015Справа №910/14886/15

За позовомПриватного підприємства «Торговий Дім Поляков»
ДоПриватного підприємства «Юніверсіл»
Простягнення 8 344,79 грн.
Суддя Спичак О.М.

Без виклику представників сторін:

від позивача: Іванченко І.М. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Торговий Дім Поляков» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства «Юніверсіл» про стягнення 8 344,79 грн.,з яких: 6 953,99 грн. - основного боргу, 1 390,00 грн. - штрафу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив грошові зобов'язання за договором поставки №3776 від 19.02.2015 року.

Ухвалою суду від 15.06.2015 року було порушено провадження у справі № 910/14886/15 та призначено її до розгляду на 10.07.2015 року.

В судовому засіданні 10.07.2015 року представник позивача подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 10.07.2015 року не з'явився, вимоги попередніх ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 10.07.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2015 року між Приватним підприємством «Торговий Дім Поляков» (позивач, постачальник) та Приватним підприємством «Юніверсіл» (відповідач, покупець) укладений договір поставки №3776, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукти харчування та інші товари (товар), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору відповідно до виписаних накладних.

Відповідно до п. 1.2 договору сума товару, що передається покупцю, ціна одиниці, асортимент, кількість товару, дата відвантаження визначені у накладній, яка є невід'ємною частиною договору.

Прийом товару за кількістю та якістю здійснюється відповідно до накладної постачальника за участю експедитора постачальника. Датою одержання товару вважається дата зазначена у накладній. При отриманні товару покупець засвідчує факт прийняття товару, його якість та кількість (п.3.3).

Відповідно до п. 4.2 договору покупець здійснює розрахунки за отриману кожну поставку товару, окремо, шляхом перерахування 100% вартості отриманого товару на поточний рахунок постачальника, на протязі 14 календарних днів з моменту отримання товару, або шляхом внесення 100% вартості отриманого товару готівкою в касу постачальника, на протязі 14 календарних днів з моменту отримання товару.

Даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 року. В разі, якщо жодна із сторін не пізніше ніж за 15 календарних днів до закінчення його дії не повідомила іншу сторону про розірвання договору, він вважається щорічно пролонгованим на той же строк на тих же умовах (п.6.1).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що на виконання умов договору, він за період з 13.03.2015 року по 27.03.2015 року поставив відповідачу товар загалом на суму 7 108,13 грн., що підтверджується видатковими накладними: №АКФ-011914 від 13.03.2015 року на суму 3 495,89 грн., №АКФ-011912 від 13.03.2015 року на суму 2 453,34 грн., №КФ-0042646 від 20.03.2015 року на суму 787,02 грн., №КФ-0046033 від 27.03.2015 року на суму 371,88 грн.

Проте відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого товару виконав частково на суму 154,00 грн., у зв'язку з чим станом на момент подання позову заборгованість за договором складає 6 953,99 грн.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору поставки №3776 від 19.02.2015 року позивач за період з 13.03.2015 року по 27.03.2015 року поставив відповідачу товар на суму 7 108,13 грн., що підтверджується видатковими накладними: №АКФ-011914 від 13.03.2015 року, №АКФ-011912 від 13.03.2015 року, №КФ-0042646 від 20.03.2015 року, №КФ-0046033 від 27.03.2015 року.

Проте відповідач свої зобов'язання з оплати поставленого товару виконав частково на суму 154,00 грн., у зв'язку з чим заборгованість відповідача за договором поставки №3776 від 19.02.2015 року складає 6 953,99 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідачем під час розгляду справи не наведено жодних обставин, які б були підставою для перешкоджання виконувати грошові зобов'язання за договором, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підлягають задоволенню повністю в сумі 6 953,99 грн.

Позивач за прострочення строків сплати за поставлений товар, керуючись пунктом 5.4 договору, нарахував та просить стягнути з відповідача штраф у сумі 1 390,00 грн.

Відповідно до ч.1. статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно п.1. статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 5.4 договору при порушенні покупцем умов п. 4.2 договору на строк 45 днів, на покупця покладається відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 20% від простроченої суми.

Судом встановлено, що відповідачем прострочено виконання свого обов'язку по своєчасній оплаті отриманого товару за договором поставки №3776 від 19.02.2015 року, адже всупереч умов наведеного договору у визначений договором строк не було здійснено у повному обсязі оплату за отриманий товар, що є підставами для застосування до відповідача господарських санкцій, обумовлених договором, та відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Здійснивши перерахунок штрафу, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання, порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, в сумі 1 390,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Юніверсіл» (місцезнаходження: 03039, м. Київ, пр-т Червонозоряний, буд. 119, ) на користь Приватного підприємства «Торговий Дім Поляков» (місцезнаходження: 18005, м. Черкаси, вул. Чехова, буд. 41, ) 6 953 (шість тисяч дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 99 коп. - основного боргу, 1 390 (одну тисячу триста дев'яносто) грн. 00 коп. - штрафу, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

15.07.2015 року.