РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа №910/12119/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо Інвест»,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Любимий город

ЛТД»

Про звернення стягнення на майно

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

Від позивача: Ряба В.В. - представник за довіреністю,

Від відповідача: не з'явився,

Від третьої особи: не з'явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо Інвест» (м. Севастополь) про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №88113Z3 від 19.07.2013 року.

Ухвалою суду від 15.05.2015 року було порушено провадження у справі № 910/12119/15, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Любимий город ЛТД" (м. Севастополь), та призначено справу до розгляду на 08.06.2015 року.

У судовому засіданні 08.06.2015 року представник позивача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, наданих на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі. Дане клопотання судом розглянуто та задоволено. Також представник позивача у даному судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 08.06.2015 року не з'явились, вимоги ухвали про порушення провадження у справі не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників відповідача та третьої особи, суд відклав розгляд справи на 06.07.2015 року.

У судовому засіданні 06.07.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 06.07.2015 року не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Крім того, представник позивача у даному судовому засіданні подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, яке судом розглянуто та задоволено.

Ухвалою суду від 06.07.2015 року розгляд справи відкладено на 20.07.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 20.07.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 20.07.2015 року не з'явились, вимоги ухвали суду не виконали, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час слухання справи були повідомлені належним чином.

Судом встановлено, що місцем знаходженням відповідача та третьої особи є: м. Севастополь.

Статтею 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Відповідно до п. 5 листа Вищого господарського суду від 05.06.2014 року № 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» учасник судового процесу, який знаходиться на тимчасово окупованій території України, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за умов: у разі неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 20.07.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (банк, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Любимий город ЛТД» (позичальник, третя особа) був укладений кредитний договір №88113К4, відповідно до п.п. 3.1, 3.4 якого банк відкриває позичальникові відновлювальну кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору для фінансування обігових коштів.

Пунктом 3.2 договору сторони погодили ліміт кредитної лінії - 2 000 000,00 грн., у разі невиконання п.5.1.3.10 з 01.08.2013 року ліміт кредитної лінії знижується до 1 000 000,00 грн.

Згідно п. 3.2.2 договору кінцевий термін погашення кредиту 18.07.2014 року.

Відповідно до п. 3.2.5 кредитного договору проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 20,0% річних.

Згідно п. 3.5.1 договору проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту і підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні до 15 числа) на рахунок, зазначений у п. 3.8 цієї угоди. Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць. Проценти за останній період нарахування процентів підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом.

Договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками позичальника та банку, проте кредит надається в межах наданого забезпечення. Цей договір залишається чинним до дати повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (п.8.1).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекою є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

В якості забезпечення виконання зобов'язань третьої особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимий город ЛТД», 19.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (іпотекодержатель, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Благо Інвест» (іпотекодавець, відповідач) був укладений іпотечний договір №88113Z3, відповідно до п. 1.1 якого іпотекою за даним договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №88113К4 від 19.07.2013 року.

Згідно п. 1.3 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Севастополь, Камишове шосе, буд. 21в/1, а саме: виробничо-складська будівля з офісними приміщеннями, загальною площею 1 050,40 кв.м, реєстраційний номер майна 0, кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташована будівля :06:011:0006.

Предмет іпотеки є власністю іпотекодавця та належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ №637797, індексний номер 4363508 виданого реєстраційною службою Голосного управління юстиції у м. Севастополі 04.06.2013 року.

За домовленістю сторін станом на дату укладення цього договору загальна заставна вартість предмета іпотеки складає 3 160 500,00 грн.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що на виконання умов кредитного договору № 88113К4 від 19.07.2013 року банком було надано позичальнику грошові кошти в межах ліміту фінансування в сумі 1 999 186,63 грн., що підтверджується меморіальними ордерами, копії яких містяться в матеріалах справи.

З огляду на наведене, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 88113К4 від 19.07.2013 року в частині надання грошових коштів на загальну суму 1 999 186,63 грн., в свою чергу третьою особою неналежним чином не були виконані зобов'язання з погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на момент розгляду справи сума простроченої заборгованості за кредитом становить 1 999 186,63 грн.

За користування кредитними коштами позивачем третій особі були нараховані проценти за користування кредитом, заборгованість по яких за період з 23.07.2013 року по 24.04.2015 року становить 432 046,47 грн.

У відповідності до п. 4.1.1 кредитного договору позивачем третій особі була нарахована комісія за управління кредитною лінією, заборгованість по якій за період з 19.07.2013 року по 24.04.2015 року включно становить 12 967,74 грн.

У відповідності до п. 4.1.4 кредитного договору позивачем третій особі була нарахована комісія за зобов'язання щодо надання кредиту, заборгованість по якій за період з 19.07.2013 року по 24.04.2015 року включно становить 4,94 грн.

На підставі п. 7.2 кредитного договору позивачем третій особі за несвоєчасне повернення кредиту нарахована пеня в розмірі 316 031,30 грн. за період з 16.05.2014 року по 24.04.2015 року

На підставі ст. 625 ЦК України за порушення строків здійснення платежів згідно кредитного договору № 88113К4 від 19.07.2013 року позивачем третій особі були нараховані 3% річних в сумі 53 866,29 грн. та інфляційні втрати в сумі 910 748,30 грн. за період з 16.05.2014 року по 24.04.2015 року.

Згідно п. 7.4 кредитного договору позивачем третій особі були нараховані штрафні санкції:

- за порушення позичальником п. 5.1.7 кредитного договору, у розмірі 30 600,00 грн. за період з 20.07.2014 року по 24.04.2015 року;

- за порушення позичальником п. 5.3.1 кредитного договору, у розмірі 146 200,00 грн. за період з 20.02.2014 року по 24.04.2015 року.

Згідно п. 7.5 кредитного договору, за порушення позичальником п. 5.1.3.6 кредитного договору позивачем третій особі були нараховані штрафні санкції, у розмірі 40 800,00 грн. за період з 25.04.2014 року по 24.04.2015 року.

На підставі п. 2.7.4 договору іпотеки, позивачем третій особі були нараховані штрафні санкції, у розмірі 50 000,00 грн.

Таким чином, як зазначав позивач, заборгованість третьої особи, яка виникла у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 24.04.2015 року, згідно наданого позивачем розрахунку, становить 3 992 451,67 грн., яка складається з:

- заборгованості за кредитом - 1 999 186,63 грн.;

- процентів за користування кредитом - 432 046,47 грн.;

- комісії за управління кредитною лінією - 12 967,74 грн.;

- комісії за зобов'язання щодо надання кредитної лінії - 4,94 грн.;

- пені за прострочення зобов'язань - 316 031,30 грн.;

- 3% річних - 53 866,29 грн.;

- інфляційних втрат - 910 748,30 грн.;

- штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору - 267 600,00 грн.

В зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Любимий город ЛТД» зобов'язань за кредитним договором №88113К4 від 19.07.2013 року, позивач 06.10.2014 року направив третій особі вимогу про погашення простроченої заборгованості вих. №161-07/6215 від 19.09.2014 року (копія вимоги та накладної №1914350 про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи) однак в порушення умов кредитного договору та вимог чинного законодавства України, на день подання позовної заяви третьою особою не здійснено погашення всієї суми заборгованості у встановлені строки.

Крім того, в зв'язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю «Любимий город ЛТД» зобов'язань за кредитним договором №88113К4 від 19.07.2013 року, позивач 06.10.2014 року направив відповідачу вимогу про погашення простроченої заборгованості вих. №161-07/6217 від 19.09.2014 року (копія вимоги та накладної №1914349 про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи) однак в порушення умов договору застави та вимог чинного законодавства України, на день подання позовної заяви відповідач не здійснив погашення всієї суми заборгованості у встановлені строки.

Враховуючи вищезазначене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, в якому просив суд, в рахунок погашення наявної перед Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимий город ЛТД» за зобов'язаннями, що виникли з кредитного договору №88113К4 від 19.07.2013 року в розмірі 3 992 451,67 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №88113Z3 від 19.07.2013 року, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Благо Інвест» та розташований за адресою: м. Севастополь, Камишове шосе, буд. 21в/1, а саме: нерухоме майно виробничо-складську будівлю з офісними приміщеннями, літ. А, загальною площею 1 050,40 кв.м, реєстраційний номер майна 0, кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташована будівля :06:011:0006, з визначенням способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із ст.11 вказаного нормативно-правового акту підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст.345 Господарського кодексу України встановлено, що у кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із вимогами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов кредитного договору №88113К4 від 19.07.2013 року позивачем було надано третій особі грошові кошти в межах ліміту фінансування в сумі 1 999 186,63 грн., що підтверджується меморіальними ордерами, копії яких містяться в матеріалах справи.

Третьою особою факт отримання від позивача грошових коштів у визначеному вище розмірі на підставі договору кредитного договору №88113К4 від 19.07.2013 року не заперечено.

З огляду на наведене, позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором № 88113К4 від 19.07.2013 року в частині надання грошових коштів на загальну суму 1 999 186,63 грн., в свою чергу третьою особою неналежним чином не були виконані зобов'язання з погашення кредиту, у зв'язку з чим станом на момент розгляду справи сума простроченої заборгованості за кредитом становить 1 999 186,63 грн.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок, зокрема, позичальника повернути кредит та сплатити проценти за кредитним договором.

За приписами ст.10561 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

За користування кредитними коштами позивачем третій особі були нараховані проценти за користування кредитом, заборгованість по яких за період з 23.07.2013 року по 24.04.2015 року становить 432 046,47 грн.

Відповідно до п. 4.1.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати банку комісію за управління кредитною лінією у розмірі 0,1% від ліміту кредитної лінії. Комісія за управління кредитом нараховується за період нарахування комісії за управління кредитом, але не більше 90 календарних днів з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у разі невиконання позичальником зобов'язань з повернення основного боргу за договором, у національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування і підлягає сплаті щомісяця до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим (у січні та травні - до 15 числа). Комісія за управління кредитною лінією за останній період нарахування комісії за управління підлягає сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом. За неповний місяць комісія за управління кредитною лінією стягується пропорційно кількості днів користування кредитною лінією.

У відповідності до п. 4.1.1 кредитного договору позивачем третій особі була нарахована комісія за управління кредитною лінією, заборгованість по якій за період з 19.07.2013 року по 24.04.2015 року включно становить 12 967,74 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку комісії за управління кредитною лінією, судом встановлено, що останній є арифметично вірним.

Згідно п. 4.1.4 кредитного договору позичальник зобов'язаний сплачувати банку комісію за зобов'язання щодо надання кредитної лінії у розмірі 2,0% річних від суми невикористаної частини кредитної лінії, який збільшується на суму ПДВ. Така комісія нараховується щомісяця в останній банківський день у національній валюті за курсом НБУ на дату нарахування на суму різниці між лімітом заборгованості відповідно до графіка вибірки та зниження ліміту заборгованості, зменшення на суму ліміту кредитної лінії у розмірі 0,1% від ліміту кредитної лінії та фактичною заборгованістю за основним боргом за кредитом протягом періоду нарахування комісії за зобов'язання щодо надання кредиту на основі банківського року. Комісія за зобов'язання щодо надання кредиту підлягає сплаті щомісяця до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим (у січні та травні - до 15 числа). Нарахування комісії за зобов'язання щодо надання кредиту припиняється з дати кінцевої вибірки кредиту.

У відповідності до п. 4.1.4 кредитного договору позивачем третій особі була нарахована комісія за зобов'язання щодо надання кредиту, заборгованість по якій за період з 19.07.2013 року по 24.04.2015 року включно становить 4,94 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку комісії за зобов'язання щодо надання кредиту, судом встановлено, що останній є арифметично вірним.

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Разом з тим, згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно п. 7.2 кредитного договору у разі невиконання зобов'язань згідно п. п. 3.4.1, 3.5.1, 4.1 договору позичальник сплачує банкові пеню, яка нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Керуючись умовами кредитного договору та враховуючи порушення третьою особою зобов'язань за кредитним договором, зокрема, щодо повернення кредиту (п. 3.4.1), сплати процентів за користування кредитом (п. 3.5.1) та комісій (п. 4.1) позивачем було нараховано пеню, яка становить 316 031,30 грн.

Здійснивши перевірку розрахунку пені за порушення за кредитним договором, судом встановлено, що останній є арифметично вірним.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст. 625 ЦК України за порушення строків здійснення платежів згідно кредитного договору № 88113К4 від 19.07.2013 року позивачем третій особі були нараховані 3% річних в сумі 53 866,29 грн. та інфляційні втрати в сумі 910 748,30 грн. за період з 16.05.2014 року по 24.04.2015 року.

Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, судом встановлено, що останній є арифметично вірним.

Крім того, позивачем третій особі було нараховано штрафні санкції за порушення умов кредитного договору в сумі 267 600,00 грн.

Відповідно до п. 5.1.7 кредитного договору позичальник зобов'язаний щорічно протягом всього строку дії цього договору в акредитованій банком страховій компанії безперервне страхування майна, що надається в заставу/іпотеку банку з метою забезпечення зобов'язань позичальника за цим договором на суму його загальної заставної вартості, та до моменту надання кредитних коштів надати підтвердження набуття чинності договором страхування предметів забезпечення на користь банку в акредитованій банком страховій компанії з вільним лімітом страхової відповідальності.

Згідно п. 5.3.1 кредитного договору (з урахуванням додаткової угоди №8811К4-2 від 19.02.2014 року до кредитного договору) позичальник повинен надавати банку протягом строку дії договору: а) завірені копії Фінансової звітності позичальник; б) форми статистичної звітності «Звіт про основні показники діяльності підприємства» - форма №1 - підприємництво (річна, квартальна); в) розшифровки дебіторської і кредиторської заборгованості позичальника; г) довідки про наявність заборгованості за кредитами в інших банках; д) довідки про рух грошових коштів в інших банках; е) довідку про прийняття позитивного рішення щодо компенсації процентної ставки за кредитом, надану конкурсною комісією; є) звіт з екологічних та соціальних питань за формою, наведеною у додатку 2 до цього договору. Зазначені документи, крім підпунктів (а), (б), (в) надаються щоквартально не пізніше 25 числа кожного першого місяця кварталу, наступного за звітним, а за результатами року - до 20 лютого року, наступного за звітним. Документи, зазначені в підпунктах (а) та (в) надаються щокварталу не пізніше 25 числа кожного першого місяця кварталу, наступного за звітним, а за результатами року - до 28 лютого року, наступного за звітним. Документи, зазначені в підпункті (б), надаються або щокварталу не пізніше 25 числа кожного першого місяця кварталу, наступного за звітним та/або один раз на півроку, та/або за результатами року - до 28 лютого року, наступного за звітним, залежно від вимог органів Державного комітету статистики України до позичальника щодо періодичності подання такої звітності.

Відповідно до п. 7.4 кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов'язань згідно п.п. 5.1.7, 5.3.1 кредитного договору банк застосовує до позичальника штрафні санкції у вигляді сплати останнім на користь банку грошових коштів в розмірі 3 400,00 грн. щомісячно за кожне окреме порушення протягом строку невиконання зазначених зобов'язань.

Згідно п. 7.4 кредитного договору позивачем третій особі були нараховані штрафні санкції загалом на суму 176 800,00 грн.:

- за порушення позичальником п. 5.1.7 кредитного договору, у розмірі 30 600,00 грн. за період з 20.07.2014 року по 24.04.2015 року;

- за порушення позичальником п. 5.3.1 кредитного договору, у розмірі 146 200,00 грн. за період з 20.02.2014 року по 24.04.2015 року.

Здійснивши перевірку розрахунку штрафних санкцій за порушення третьою особою п.п. 5.1.7, 5.3.1 кредитного договору, судом встановлено, що останній є арифметично вірним.

Згідно п. 5.1.3.6 кредитного договору (з урахуванням договору №88113К4-1 від 27.12.2013 року про внесення змін до кредитного договору) позичальник зобов'язаний спрямовувати та підтримувати протягом строку дії кредитного договору чисті щоквартальні грошові надходження на рахунках, відкритих в АТ «Укрексімбанк» з четвертого кварталу 2013 року на рівні, не менше ніж 22% від чистих грошових надходжень позичальника, з першого кварталу 2014 року на рівні не менше, ніж 90% від чистих грошових надходжень позичальника.

Відповідно до п. 7.5 кредитного договору у разі невиконання позичальником зобов'язання, визначеного п. 5.1.3.6 кредитного договору банк застосовує до позичальника штрафні санкції у вигляді сплати грошових коштів у розмірі 3 400,00 грн. щомісячно за кожне окреме порушення.

Згідно п. 7.5 кредитного договору, за порушення позичальником п. 5.1.3.6 кредитного договору позивачем третій особі були нараховані штрафні санкції, у розмірі 40 800,00 грн. за період з 25.04.2014 року по 24.04.2015 року.

Здійснивши перевірку розрахунку штрафних санкцій за порушення третьою особою п. 5.1.3.6 кредитного договору, судом встановлено, що останній є арифметично вірним.

Також на підставі 2.7.4 договору іпотеки, позивачем третій особі були нараховані штрафні санкції, у розмірі 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.7.4 договору іпотеки протягом кожного останнього місяця строку дії попереднього звіту про незалежну оцінку вартості предмету забезпечення, надавати банку актуальний звіт про незалежну оцінку вартості предметів забезпечення, виконаний в акредитованій банком оціночній компанії. У разі, якщо визначена в актуальному звіті ринкова вартість предмету забезпечення буде меншою від вартості відповідних предметів забезпечення, визначеної у попередньому звіті, позичальник зобов'язаний надати банку у додаткове забезпечення ліквідне майно, що має бути погоджене із банком, або здійснити погашення заборгованості за кредитною лінією у такому обсязі, щоб коефіцієнт покриття забезпеченням становив не менше, ніж визначено умовами кредитного договору.

У разі невиконання зазначеного в цьому підпункті зобов'язання, іпотекодавець сплачує іпотекодержателю штраф у розмірі 50 000,0 грн.

Враховуючи положення п. 2.7.4 договору іпотеки, суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно нараховано третій особі штраф за порушення п. 2.7.4 договору іпотеки, оскільки, сплата такого штрафу покладається на іпотекодавця - Товариство з обмеженою відповідальністю «Благо Інвест».

Таким чином заборгованість третьої особи, яка виникла у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 24.04.2015 року становить 3 942 451,67 грн. (3 992 451,67 грн. (нарахована позивачем заборгованість) - 50 000,00 грн. (штраф за порушення п. 2.7.4 договору іпотеки), яка складається з:

- заборгованості за кредитом - 1 999 186,63 грн.;

- процентів за користування кредитом - 432 046,47 грн.;

- комісії за управління кредитною лінією - 12 967,74 грн.;

- комісії за зобов'язання щодо надання кредитної лінії - 4,94 грн.;

- пені за прострочення зобов'язань - 316 031,30 грн.;

- 3% річних - 53 866,29 грн.;

- інфляційних втрат - 910 748,30 грн.;

- штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору - 217 600,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п.п. 2.1.4 договору іпотеки іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником умов кредитного договору та/або невиконання іпотекодавцем умов цього договору, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця.

Відповідно до п. 2.1.5 договору іпотеки іпотекодержатель має право за рахунок предмету іпотеки задовольнити в повному обсязі вимоги, що випливають з кредитного договору на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, комісії та інших платежів; неустойку, пеню; пов'язаяні з пред'явленням вимоги за основним зобов'язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки; витрати на утримання, збереження предмета потеки та страхування предмета іпотеки, а також інші збитки, завдані порушенням основного зобов'язання чи умов цього договору.

Згідно п. 5.1 договору іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником умов кредитного договору та/або порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання зобов'язання боржником, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Любимий город ЛТД» свої зобов'язання за кредитним договором №88113К4 від 19.07.2013 року виконані не було, внаслідок чого у Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» ст.33 Закону України «Про іпотек», та п.п. 2.1.4 та 2.1.5 договору іпотеки №88113Z3 від 19.07.2013 року звернути стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

У ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається, в тому числі, спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів.

Приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на передбачене договором іпотеки №88113Z3 від 19.07.2013 року та чинним законодавством право іпотекодержателя на задоволення своїх кредиторських вимог шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв'язку з порушенням позичальником зобов'язань за кредитним договором №88113К4 від 19.07.2013 року та наявністю заборгованості в нього заборгованості в сумі 3 942 451,67 грн., яка в добровільному порядку не сплачена, господарський суд дійшов висновку, що позивач правомірно реалізував передбачене чинним законодавством право на звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. В рахунок погашення наявної перед Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127, ) заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Любимий город ЛТД» (місцезнаходження: 99055, м. Севастополь, вул. Генерала Лебедя, буд. 41, ) за зобов'язаннями, що виникли з кредитного договору №88113К4 від 19.07.2013 року в розмірі 3 942 451,67 грн. (три мільйони дев'ятсот сорок дві тисячі чотириста п'ятдесят одна) грн. 67 коп., що складається з:

- заборгованості за кредитом в сумі 1 999 186 (один мільйон дев'ятсот дев'яносто дев'ять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 63 коп.;

- процентів за користування кредитом в сумі 432 046 (чотириста тридцять дві тисячі сорок шість) грн. 47 коп.;

- комісії за управління кредитною лінією в сумі 12 967 (дванадцять тисяч дев'ятсот шістдесят сім) грн. 74 коп.;

- комісії за зобов'язання щодо надання кредитної лінії в сумі 4 (чотири) грн. 94 коп.;

- пені за прострочення зобов'язань в сумі 316 031 (триста шістнадцять тисяч тридцять одна) грн. 30 коп.;

- 3% річних в сумі 53 866 (п'ятдесят три тисячі вісімсот шістдесят шість) грн. 29 коп.;

- інфляційних втрат в сумі 910 748 (дев'ятсот десять тисяч сімсот сорок вісім) грн.. 30 коп.;

- штрафних санкцій за порушення умов кредитного договору в сумі 217 600 (двісті сімнадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп.

звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором №88113Z3 від 19.07.2013 року, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Благо Інвест» (місцезнаходження: 99055, м. Севастополь, вул. Генерала Лебедя, буд. 41, ) та розташований за адресою: м. Севастополь, Камишове шосе, буд. 21в/1, а саме: нерухоме майно виробничо-складську будівлю з офісними приміщеннями, літ. А, загальною площею 1 050,40 кв.м, реєстраційний номер майна 0, кадастровий номер земельної ділянки, на якій розташована будівля :06:011:0006, з визначенням способу реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, визначеної в ході виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності відповідно до чинного законодавства України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Благо Інвест» (місцезнаходження: 99055, м. Севастополь, вул. Генерала Лебедя, буд. 41, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 127, ) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

24.07.2015 р.