ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.07.2015 Справа № 920/786/15

за позовом: Благодійного фонду «Сумський регіон», м. Суми,

до відповідача: Первинної профспілкової організації Сумської обласної

державної телерадіокомпанії, м. Суми,

про визнання зобов'язання виконаним,

Суддя Джепа Ю. А.

Представники сторін:

від позивача: Литвиненко М.О. (довіреність № 73 від15.12.2014),

Соколов А.О.;

від відповідача: не прибув.

При секретарі судового засідання Середі І.Г.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 23.06.2015 до 14.07.2015.

Суть спору: позивач просить суд визнати зобов'язання за договором між Благодійним фондом «СУМСЬКИЙ РЕГІОН» та Профспілковим комітетом Сумської обласної державної телерадіокомпанії виконаними у повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 19.06.2015 та його представники у минулому судовому засіданні зазначили, що проти позову заперечують, оскільки між сторонами справи договір не укладався, зобов'язальних правовідносин між сторонами не виникало.

В дане судове засідання представники відповідача не прибули, однак, від відповідача надійшло клопотання № 143/4 від 01.07.2015 про відкладення розгляду справи у зв'язку із знаходження голови профспілкового комітету Куриленко Л.М. та заступника генерального директора Сумської ОДТРК Четвертак Л.В. у відпустках, з доданням відповідних наказів.

Суд в задоволенні даного клопотання відмовляє, враховуючи те, що саме з метою дотримання прав сторін щодо викладення своєї позиції та надання додаткових доказів судом було оголошено перерву з 23.06.2015 до 14.07.2015. Даного висновку суд дійшов також, враховуючи достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку та встановлений ст. 69 господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи. В зв'язку з вказаним, суд вважає, що сторонам створені всі належні умови та є підстави для розгляду справи по суті. Зазначене відповідає роз'ясненням, наданим у п. 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р., відповідно до яких господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так й осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Враховуючи вищезазначене, справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників позивача, оцінивши та дослідивши наявні в справі докази, суд встановив:

Листом від 02.10.2015 Відповідач письмово звернувся до Позивача з проханням надати благодійну допомогу на підвищення кваліфікації працівників телерадіокомпанії в «Інтершколі», а саме оператора Ніколаєнко М.М. та режисера Воліка В.В.

Відповідач, як профспілковий комітет Сумської ОДТРК, діє в межах повноважень, визначених Законом України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».

Професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об'єднує громадян, пов'язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання) (стаття 1 цього Закону).

Повноваження профспілок щодо кола осіб, відповідно до ст. ст. 1 та 19 цього Закону, поширюються на осіб, які:

· є членами профспілки;

· перебувають у трудових відносинах за родом їх професійної (трудової)

діяльності (навчання).

Серед повноважень, визначених ст. 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», основним повноваженням профспілки є представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об'єднаннями громадян.

Громадське об'єднання - це добровільне об'єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об'єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка (стаття 1 Закону України «Про громадські об'єднання»).

Благодійна організація є одним із видів громадської організації, головною метою діяльності якої є здійснення благодійної діяльності в інтересах суспільства або окремих категорій осіб.

На виконання письмового звернення Відповідача, Позивачем було знайдено фінансову можливість та задоволено письмове звернення Відповідача.

На виконання звернення Відповідача Позивачем було укладено договір з Приватним підприємством «Принцип Оккама» про надання послуг за № 01-13/бн від 03.10.2013 (далі - Договір).

Предметом даного Договору є надання інформацйно-консультаційних послуг на виробничій базі ПАТ «ТЕЛЕКАНАЛ «ІНТЕР», що затверджуються Методичною радою програми «Інтершкола».

Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) укладеного між БФ «Сумський регіон» та ПП «Принцип Оккама» до договору про надання послуг № 01-13/бн від 03.10.2013, останнім було надано інформаційно-консультаційні послуги з питань операторської майстерності (спеціалізація - «оператор») та режисури (спеціалізація - «режисер»), а благодійним фондом оплачено дані послуги у повному обсязі.

ПП «Принцип Оккама» листом № 03 від 17.02.2015 надало роз'яснення відносно умов укладеного договору з благодійним фондом, де зазначило, що інформаційно-консультаційні послуги з питань операторської майстерності (спеціалізація «оператор») та режисури (спеціалізація «режисер») отримали саме режисер Волік Володимир Віталійович та оператор Ніколаєнко Микола Миколайович, які брали участь у навчальній програмі «Інтершкола» в період з жовтня 2013 року по червень 2014 року.

Пунктом п.1.5. договору про надання послуг № 01-13/бн від 03.10.2013 встановлено, що після закінчення строку надання послуг, Замовник отримує сертифікат про участь у цій програмі, за формою, що визначається Методичною радою програми «Інтершкола».

Дані сертифікати були отримані режисером Воліком В.В. та оператором Ніколаєнко М.М., що є підтвердженням проходження навчання даними працівниками.

Враховуючи, те, що працівники Сумської ОДТРК Ніколаєнко М.М. та Волік В.В. особисто не звертались до Позивача за наданням благодійної допомоги, а були визначені саме листом профспілкового комітету СОДТРК, Позивач звернувся до них для надання відповідних пояснень.

Згідно письмових пояснень відносно проходження навчання за програмою «Інтершколи», які містяться матеріалах справи, вищевказані працівники повідомили, що їх було визначено профспілковим комітетом Сумської ОДТРК, як працівників, які потребують підвищення кваліфікації, ділових якостей та професійного росту та направлено на навчання за програмою «Інтершкола». Також у своїх поясненнях працівниками було зазначено, що за письмовим зверненням голови первинної профспілкової організації Сумської ОДТРК Куриленко Л.М. до Президента Благодійного фонду «СУМСЬКИЙ РЕГІОН» про фінансування підвищення кваліфікації визначених працівників Сумської ОДТРК у «Інтершколі», благодійним фондом було укладено угоду з Приватним підприємством «Принцип Оккама» про надання послуг за № 01-13/бн від 03.10.2013.

Вважаючи існуючою угоду між Позивачем та Відповідачем на користь третіх осіб, визначених Відповідачем, а також, що Позивачем було надано у повному обсязі благодійну допомогу Відповідачу, а останнім фактично отримано та прийнято у повному обсязі дану благодійну допомогу від Позивача, та вважаючи, що Відповідач безпідставно відмовляється підписувати акт приймання-передачі благодійної допомоги, що є порушенням прав та законних інтересів Позивача, зокрема, у сфері оподаткування та подання статистичної звітності, останній звернувся до суду з даним позовом.

Встановивши данні обставини, проаналізувавши матеріали справи та норми чинного цивільного законодавства, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення, а не обставини, встановлення яких є необхідним для вирішення справи по суті, зокрема факт підписання актів приймання-передачі наданих послуг чи виконання стороною свого обов'язку в натурі.

Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення. Заявлена позивачем вимога про визнання зобов'язання між Благодійним фондом «СУМСЬКИЙ РЕГІОН» та Профспілковим комітетом Сумської обласної державної телерадіокомпанії виконаними у повному обсязі не призводить до поновлення порушеного права Позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачений перелік способів захисту цивільних прав та інтересів. Приписи даної норми кореспондуються зі ст. 20 Господарського кодексу України, якою також закріплені способи захисту суб'єктом господарювання своїх прав і законних інтересів.

Предмет позову про визнання зобов'язання виконаним не відповідає способам захисту прав, передбачених законом. Такий спосіб захисту не міститься в переліках способу захисту прав, що визначені у вищевказаних нормативних актах, не передбачений він й іншими нормами права або договором сторін.

У відповідності до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, способи захисту права по своїй суті - це правові заходи за допомогою яких у встановленому законом порядку здійснюється відновлення порушеного суб'єктивного права.

Договір не підпадає під категорію конкретного суб'єктивного права. Згідно зі. ст. 626 Цивільного кодексу України, договір - це домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Тобто, договір це більш широка юридична категорія, котра включає в себе не одне суб'єктивне право, а комплекс численних за кількістю та різноманітних за змістом та обсягом суб'єктивних прав і обов'язків. Тому договір не можна ототожнювати з суб'єктивним правом.

Таким чином, спір про визнання зобов'язання за виконаним у повному обсязі не є спором про наявність чи відсутність цивільного права, а заявлена позовна вимога не є позовом про визнання, у зв'язку з чим не може бути предметом спору та розглядатися самостійно. Такий проміжний статус цієї вимоги означає, що вона не спроможна привести спірні відносини до мети, за для якої покликані способи захисту права - до відновлення порушеного права, в той час як встановлення господарським судом фактів, що мають юридичне значення, чинним господарським процесуальним законодавством не передбачено.

Застосування судами заходів, які не приводять до захисту права неприпустимо, оскільки це суперечить завданням суду, визначеним ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», відповідно до якої суд, здійснюючи правосуддя, на засадах верховенства права забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Неможливість застосування способу захисту права, який не відповідає Закону і не приводить до відновлення порушеного права узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеною в п. 3 Інформаційного листа № 01-8/2229 від 25.11.2005, відповідно до якої, суд, дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити у позові.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивачем обраний спосіб захисту, який не відповідає можливим способам захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15, 16, 626 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 20.07.2015.

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА