КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа№ 910/20233/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання Котовський С.О.

за участю представників:

від прокуратури: Одуденко А.В. -за посвідченням;

від позивача: Телицька В.А. - за довіреністю;

від відповідача: Владимиров О.В. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 року

у справі №910/20233/14 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Рембудреставрація»

про розірвання договору та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Деснянського району міста Києва звернувся до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовною заявою про розірвання Договору оренди земельної ділянки від 21.04.2005 року, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Рембудреставрація» та про зобов'язання останнього повернути Київській міській раді земельну ділянку загальною площею 0,9849 га, що розташована на по вул. Електротехнічній, 5 у Деснянському районі міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Морозов С.М.) від 11.11.2014 року у справі № 910/20233/14 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (головуючий суддя Тищенко О.В., судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.) від 20.01.2015 року рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 року у справі №910/20233/14 скасовано; прийнято нове рішення, яким: позовні вимоги Заступника прокурора Деснянського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено повністю; розірвано договір оренди земельної ділянки площею 0,9849 га з кадастровим номером :62:020:0030 по вул. Електротехнічній, 5 у Деснянському районі міста Києва, укладений 21.04.2005 року між Київською міською радою (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Рембудреставрація» (02232, м. Київ, вул. Бальзака, 64, ), зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради у книзі записів державної реєстрації договорів 26.04.2005 року за №62-6-00223; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Рембудреставрація» (02232, м. Київ, вул. Бальзака, 64, ) повернути Київській міській раді (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, ) земельну ділянку площею 0,9849 га з кадастровим номером :62:020:0030 по вул. Електротехнічній, 5 у Деснянському районі міста Києва.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.06.2015 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми «Рембудреставрація» задоволено частково, а саме постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 року у справі № 910/20233/14 скасовано. Справу № 910/20233/14 направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2014 року у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді - Самсін Р.І., Скрипка І.М., апеляційна скарга прийнята до розгляду, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.07.2015 року.

У зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 року, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя: Гончаров С.А.; судді Скрипка І.М., Шаптала Є.Ю.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки є саме систематична несплата орендної плати та нецільове використання земельної ділянки.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

21.04.2005 року між позивачем (орендодавець за Договором) та відповідачем (орендар за Договором) було укладено Договір (надалі - Договір), відповідно до п. 1. якого позивач, на підставі рішення Київської міської ради від 21.10.2004 року за №605/2015, за Актом приймання-передачі передає, а відповідач приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об'єкт оренди або земельна ділянка), визначену цим Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору об'єктом оренди відповідно до Договору є Земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - вул. Електротехнічна, 5 у Деснянському районі м. Києва;

- розмір - 0,9849 га;

- цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування виробничої бази;

- кадастровий номер - :62:020:0030.

Згідно з п. 3.1. Договору сторонами погоджено, що цей Договір укладено на 10 років.

Пунктами 4.1. 4.2. Договору визначено, що орендна плата за земельну ділянку становить платіж, який відповідач вносить позивачеві за користування земельною ділянкою у грошовій формі. Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5 відсотка від її нормативної оцінки.

Відповідно до п. 4.5. Договору орендна плата вноситься відповідачем за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно рівними частинами протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок №0004, КЕКД 13050200 у УДК у м. Києві, МФО 820019. Отримувач: ФУ у Деснянському районі м. Києва, ідентифікаційний код 26077891.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що на земельній ділянці не дозволяється діяльність, не пов'язана з цільовим призначенням земельної ділянки. Зміна цільового призначення земельної ділянки можлива лише в разі прийняття Київською міською радою рішення про затвердження проекту відведення земельної ділянки у зв'язку зі зміною цільового призначення земельної ділянки та внесення відповідних змін до Договору. Роботи по розробці проекту відведення сплачує відповідач.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в період з 30.12.2013 року і по теперішній час неналежним чином виконував обов'язки по договору, а саме не сплачував орендні платежі, а також тим, що земельна ділянка використовується не за цільовим призначенням.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням визначених змістом зобов'язання умов (неналежне виконання).

Із довідки Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління міндоходів у м. Києві №6290/9126-52-25-32 від 16.09.2014 року вбачається, що за ТОВ ВКФ «Рембудреставрація» обліковується борг по сплаті орендних платежів по Договору за період з 30.12.2013 року по теперішній час у сумі 59391,67 грн.

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач виконав свої зобов'язання по Договору щодо сплати орендних платежів на загальну суму 60640,52 грн., що підтверджується квитанціями №144 від 29.10.2014 року на суму 53840,52 грн. та №9271762-1 від 31.10.2014 року на суму 6800,00 грн.

Отже, як слідує із вищезазначеного, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що станом на час розгляду справи в суді, відповідачем здійснено погашення суми заборгованості за орендними платежами по Договору.

Крім того, в обґрунтування підстав даного позову позивач також посилається на обставину нецільового використання відповідачем земельної ділянки.

Із Акту обстеження земельної ділянки №1194/03 від 18.09.2014 року, складеного головним спеціалістом Департаменту земельних ресурсів Сокаревим О.В., відповідно до змісту якого, земельна ділянка площею 0,9849 га, що знаходиться за адресою: вул. Електротехнічна, 5, к.н. :62:020:030 у Деснянському районі м. Києва, огороджена парканом, що позбавляє можливості потрапити на неї. Обстеження поза меж візуально встановлено наявність на ділянці окремих тимчасових споруд (дерев'яних та металевих, сміття та зелених насаджень). Будівельні роботи на ділянці не велись.

Проте, як вбачається з наведеного Акту обстеження земельної ділянки №1194/03 від 18.09.2014 року, не встановлено нецільове використання спірної земельної ділянки, а лише візуальне її обстеження.

Також, відповідно до даного Акту обстеження земельної ділянки №1194/03 від 18.09.2014 року не вбачається чи велось будівництво на земельній ділянці до її обстеження, чи будівництво не здійснювалось саме в день здійснення головним спеціалістом Департаменту земельних ресурсів Сокаревим О.В. перевірки земельної ділянки.

Окрім того, до матеріалів справи позивачем не надано проектну документацію на будівництво, в підтвердження того, чи відповідачем порушено порядок та строки здійснення будівництва, експлуатації та обслуговування виробничої бази, відповідно до умов оспорюваного Договору.

Наведені висновки спростовуються доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі щодо нецільового використання земельної ділянки.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Iстотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, враховуючи приписи ст. 651 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем належними доказами не доведено нецільове використання спірної земельної ділянки та відсутність будь-яких інших наявних істотних порушень умов договору оренди, зокрема несплати орендних платежів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав розірвання договору оренди земельної ділянки від 21.04.2005 року та зобов'язання останнього повернути Київській міській раді спірну земельну ділянку.

Доводи апелянта з приводу того, що наявність самого факту систематичної несплати орендної плати є достатньою підставою для розірвання договору оренди, колегією суддів відхиляються, виходячи з наступного.

Згідно з п. "в" ч. 1 ст.96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

За приписами п. "д" ч. 1 ст.141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" (в редакції на час звернення з позовом) на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

За приписами ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Із вищевикладених приписів слідує, що систематична несплата орендної плати може бути підставою для розірвання договору оренди землі за рішенням суду, якщо буде встановлено факт істотного порушення договору, а саме позбавлення сторони значною мірою того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Проте, як уже встановлено судом апеляційної інстанції, відповідачем повністю сплачено орендні платежів по договору оренди земельної ділянки, що виключає можливість стверджувати, що позивач позбавляється того, на що розраховував при укладенні договору.

Таким чином, відсутні будь-які порушення істотних умов договору оренди земельної ділянки.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 11.11.2014 року у справі № 910/20233/14 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Заступника прокурора міста Києва на рішення господарського суду міста Києва від 11.11.2014 року у справі № 910/20233/14 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Також, колегія суддів вбачає за необхідне зазначити, що позовні вимоги Заступника прокурора міста Києва полягають у розірванні Договору оренди земельної ділянки від 21.04.2005 року, укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційною фірмою «Рембудреставрація» та про зобов'язання останнього повернути Київській міській раді земельну ділянку загальною площею 0,9849 га, що розташована на по вул. Електротехнічній, 5 у Деснянському районі міста Києва.

Пунктами 2.1., 2.2.,. статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

При цьому, частиною першою ст.4 названого Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2013р. становить 1218,00 грн.

Тому апеляційний суд робить висновок, що Заступник прокурора міста Києва звернувся до господарського суду міста Київа з двома вимогами немайнового характеру.

Таким чином, розмір судового збору за подання до господарського суду позовною за дві вимоги немайнового характеру становить 2436,00 грн.

Згідно з п. 2.2.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 Господарського процесуального кодексу України такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 Господарського процесуального кодексу України; з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 Господарського процесуального кодексу України), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 4.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Враховуючи викладене, судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта., оскільки Заступник прокурора міста Києва звільнений від сплати судового збору, то судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Київську міську раду.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва на рішення господарського суду міста Києва від 11.11.2014 року у справі № 910/20233/14 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 року у справі № 910/20233/14 - залишити без змін.

3. Стягнути з Київської міської ради (01044, місто Київ, вул. Хрещатик, 36, ) в доход Державного бюджету дохід державного бюджету України судові витрати у розмірі 2436,00 грн. (дві тисячі чотириста тридцять шість гривень 00 коп.) за розгляд позовної заяви.

4. Стягнути з Київської міської ради (01044, місто Київ, вул. Хрещатик, 36, ) в доход Державного бюджету дохід державного бюджету України судові витрати у розмірі 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) за розгляд апеляційної скарги.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

6. Матеріали справи № 910/20233/14 повернути до суду першої інстанції.

7. Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

Є.Ю. Шаптала