номер провадження справи 13/93/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2015 Справа № 908/2171/15-г

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Запорізький автомобілебудівельний завод", м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Монблан", м. Запоріжжя

про стягнення 75 070,00 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: Лавренова А.М., довіреність № 20 від 02.02.2015р.

від відповідача: Стоєв В.Л., довіреність № 4/1 від 15.05.15р.

Публічне акціонерне товариство "Запорізький автомобілебудівельний завод" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою № 02/юр06 від 24.03.2015р. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Монблан" про стягнення 57 210,00 грн. завданих збитків за договором на ремонт телекомунікаційного обладнання № 3786 від 10.10.2013р.

01.04.2015р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 908/2171/15-г та призначено до розгляду на 20.05.2015р.

Ухвалою суду від 20.05.2015р. розгляд справи відкладено на 28.05.2015р. у зв'язку з неявкою представника відповідача.

Ухвалою від 28.05.2015р. строк розгляду справи № 908/2171/15-г продовжено до 16.06.2015р. та відкладено розгляд справи на 15.06.2015р.

В судовому засіданні 15.06.2015р. судом оголошено перерву до 16.06.2015р.

За клопотанням представника відповідача судовий розгляд справи проводився за допомогою засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України.

16.06.2015р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги на підставах, зазначених у позовній заяві 02/юр06 від 24.03.2015р., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог № 128/юр06 від 14.05.2015р. та просить суд стягнути з відповідача 75 070,00 грн. збитків завданих неповерненням ІР камер. Позовні вимоги засновані ст.ст. 16, 22, 525, 526, 530, 610, 611, 612, 615, 623 ЦК України та ст.ст. 20, 193, 224, 225 ГК України.

Відповідач в судових засіданнях проти позову заперечив з підстав визначених у відзиві на позовну заяву № 18/1 від 18.05.2015р. та просить суд відмовити позивачу в задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Також, представник відповідача в судових засіданнях підтримав клопотання про призначення експертизи № 27/1 від 27.05.2015р. та № 12/1 від 12.06.2015р., які надійшли до суду 28.05.2015р. та 15.06.2015р. та просить суд призначити почеркознавчу експертизу, оскільки у Чепрасова Р.С. були відсутні належні повноваження на прийняття зазначеного в Акті обладнання в ремонт від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Монблан». Чепрасов Р.Є. протягом 2013 року не являвся найманим працівником підприємства та не мав відповідної довіреності (доручення) на укладення угоди. Також відповідач зазначає, що з листопада 2012 року Чепрасов Р.Є. мав власну фірму - ТОВ «Смарт Дизайн», через яку проводив господарську діяльність із постачання та обслуговування відео обладнання. Відповідач вважає, що зазначений в акті № 1 підпис, за візуальними ознаками, однозначно не є підписом Чепрасова Р.Є.

Однак, на вимоги суду, щодо зобов'язання відповідача забезпечити явку колишнього працівника - заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Монблан" Чепрасова Р.Є., для надання зразків його підпису, відповідач не виконав.

Тому, суд вимушений відмовити відповідачу в задоволені клопотань про призначення почеркознавчої експертизи, оскільки в суду відсутні зразки підпису колишнього працівника - заступника директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Монблан" Чепрасова Р.Є., для проведення такої експертизи.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Договору поставки № 3633 від 01.08.2012р. (Договір № 3633) укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Монблан" (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький автомобілебудівельний завод" (Покупець), Постачальник зобов'язувався поставити у зумовлений строк Покупцю Товар, а Покупець зобов'язувався прийняти зазначений Товар і сплатити його вартість. Асортимент, номенклатура, кількість, ціна та характеристики Товару визначались Сторонами в Специфікації (Додаток № 1 до Договору № 3633). Згідно з п. 2 Специфікації № 1, Постачальник поставив Покупцю Товар, в тому числі ІР- камери SONY SNC-CH120 в кількості 20 шт.

Відповідно до п. 6.2 Договору, строки гарантії на Товар визначалися у гарантійних талонах, які надаються Постачальником разом з Товаром, але вони не могли бути меншими ніж 12 місяців.

В червні 2013 року частина Товару, а саме ІР- камери SONY SNC-CH120 в кількості 5 шт. вийшли з ладу, та були передані по Акту № 1 від 25.07.2013р. заступнику директора ТОВ «Компанія «Монблан» Чепрасову Р.Є. для проведення гарантійного ремонту.

Згідно Акту № 1 від 25.06.2013р. Замовник передав Виконавцю обладнання для ремонту, а саме:

- комутатор НР 2520-24 РоЕ Switch J9138A серійний номер CN 220DZ14V;

- ІР- камери SONY SNC-CH120 № 1008015;

- ІР- камери SONY SNC-CH120 №1008016;

- ІР- камери SONY SNC-CH120 № 3006741;

- ІР- камери SONY SNC-CH120 № 3006742;

- ІР- камери SONY SNC-CH120 № 3006747.

Після огляду переданого позивачем Товару, відповідач відмовив у гарантійному його ремонті та запропонував укласти оплатний договір надання послуг.

10.10.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Монблан" (Виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Запорізький автомобілебудівельний завод" (Замовник) укладено Договір № 3786 на ремонт телекомунікаційного обладнання (Договір № 3786) згідно якого, Виконавець взяв на себе зобов'язання виконати роботи по ремонту телекомунікаційного обладнання, а Замовник прийняти та оплатити їх в порядку визначеному договором.

Найменування, кількість та вартість Робіт встановлювалась Сторонами в Специфікації викладеної в п. 1.2 Договору № 3786, а саме: заміна плати управління SONY CH в кількості 5 шт., заміна материнської плати комутатора НР 2520-24 РоЕ Switch J9138A - 1 шт.

Строк виконання Робіт встановлено пунктом 2.3. Договору № 3786, а саме, виконання Робіт здійснюється на протязі 14 календарних днів, за наявністю запасних частин. У випадку відсутності запасних частин - в окремо обумовлений Сторонами строк, але не більше 60 календарних днів.

Тобто, навіть за умови відсутності запасних частин, Роботи повинні бути завершені до 10.12.2013р.

18.12.2013р. роботи по заміні материнської плати комутатора НР 2520-24 РоЕ Switch J9138A були виконані, та комутатор був переданий Замовнику.

Роботи по заміні плати управління камер SONY CH в кількості 5 шт. не виконані. Акти виконаних робіт Сторонами не підписувались. Рахунки на оплату не надавались.

Вищезазначене свідчить про неналежне виконання Виконавцем зобов'язань за Договором № 3786 по ремонту телекомунікаційного обладнання.

На адресу відповідача позивач направив Претензію № 100/ЗППо від 23.12.2013р. з вимогою повернути позивачу передані в ремонт камери, однак, дана претензія залишена відповідачем без відповіді, а вимоги виконання зобов'язань по Договору без задоволення.

Позивач вдруге направив на адресу відповідача Претензію № 109/юр06 від 26.11.2014р. та посилаючись на ст. 611, 612, 615 Цивільного кодексу України, в зв'язку з простроченням виконання зобов'язання по Договору, позивач зазначив, що втратив інтерес до виконання зобов'язання і відмовляється від його прийняття, а зобов'язання вважає припиненими. Вимагає протягом 7 календарних днів з моменту отримання цієї вимоги повернути Публічному акціонерному товариству "Запорізький автомобілебудівельний завод" ІР- камери SONY SNC-CH120 в кількості 5 шт., які належать Публічному акціонерному товариству "Запорізький автомобілебудівельний завод" на праві власності.

У відповіді на претензію позивача, відповідач зазначив, що не порушував зобов'язань по Договору, а вимоги є безпідставними.

Таким чином, неналежним виконанням зобов'язань за Договором, позивачу спричинені збитки в розмірі вартості переданих відповідачу ІР камер SONY SNC-CH120 в кількості 5 шт.

Згідно Експертного висновку № ОИ-213 від 24.04.2015р. середня вартість ІР камери SONY SNC-CH120 в Україні станом на квітень 2015 року складає 14 868,00 грн. Загальна вартість 5 камер на день розгляду судом справи складає 74 340,00 грн.

Отже, на думку позивача, загальна сума спричинених Публічному акціонерному товариству "Запорізький автомобілебудівельний завод" збитків, включаючи суму вартості проведеного експертного дослідження в розмірі 730,00 грн. сплаченої позивачем, складає 75 070,00 грн.

Оцінивши представлені докази, вислухавши представників сторін, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та приписів ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статті 525 та 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України, встановлюють, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків, у відповідності до ст. 612 ЦК України.

Одним із способів захисту порушених або оспорюваних прав та охоронюваних законом інтересів згідно ст.20 Господарського кодексу України, ст.16 Цивільного кодексу України може бути відшкодування збитків.

За приписами ст. 224 Господарського кодексу України: учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відшкодування збитків, завданих порушенням правил здійснення господарської діяльності, є мірою господарсько-правової відповідальності. Підставою господарсько-правової відповідальності є правопорушення. Склад правопорушення включає: 1) протиправна поведінка суб'єкта господарювання; 2) наявність негативних наслідків-збитків; 3) причинний зв'язок між ними; 4) вина правопорушника. Відсутність хоча б однієї з перелічених складових звільняє особу від відповідальності у формі збитків.

Протиправною поведінкою в розумінні ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України є поведінка особи, яка суперечить правовим нормам та встановленим вимогам щодо здійснення господарської діяльності.

Статтею 225 Господарського кодексу України передбачений склад та розмір відшкодування збитків. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Сторони господарського зобов'язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов'язання чи строків порушення зобов'язання сторонами.

При відшкодуванні збитків застосовуються загальні умови відшкодування шкоди визначені статтею 1166 Цивільного кодексу України, які передбачають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Отже, відповідальність за порушення зобов'язання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності таких умов:

- протиправної дії чи бездіяльності особи;

- заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи;

- причинного зв'язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками;

- вини боржника.

Так, судом встановлено, що 10.10.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Монблан" та Публічним акціонерним товариством "Запорізький автомобілебудівельний завод" укладено Договір № 3786 на ремонт телекомунікаційного обладнання, згідно якого, Виконавець взяв на себе зобов'язання виконати роботи по ремонту телекомунікаційного обладнання, а Замовник прийняти та оплатити їх в порядку визначеному договором.

Найменування, кількість та вартість Робіт встановлювалась Сторонами в Специфікації викладеної в п. 1.2 Договору № 3786, а саме: заміна плати управління SONY CH в кількості 5 шт., заміна материнської плати комутатора НР 2520-24 РоЕ Switch J9138A - 1 шт.

18.12.2013р. роботи по заміні материнської плати комутатора НР 2520-24 РоЕ Switch J9138A були виконані, та комутатор був переданий Замовнику.

Роботи по заміні плати управління камер SONY CH в кількості 5 шт. не виконані. Акти виконаних робіт Сторонами не підписувались. Рахунки на оплату не надавались. Товар, який було передано відповідачу на ремонтні роботи не повернуто позивачеві.

Вищезазначене свідчить про неналежне виконання Виконавцем зобов'язань за Договором № 3786 по ремонту телекомунікаційного обладнання.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з частиною 2 статті 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. При визначенні упущеної вигоди враховуються вжиті заходи для їх одержання. При обчисленні розміру упущеної вигоди мають враховуватись тільки ті точні дані, які безспірно підтверджують реальну можливість отримання грошових коштів або інших матеріальних цінностей, якби зобов'язання було виконано боржником належним чином у встановлений договором строк, а також заходи і зроблені дії з метою їх виготовлення, вжиті кредитором для її отримання. Нічим не підтверджені розрахунки кредитора про можливі доходи до уваги братися не повинні.

Відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди» N 02-5/215 від 01.04.1994р., коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовується в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Неналежне виконання зобов'язань за Договором, позивачу спричинені збитки в розмірі вартості переданих відповідачу ІР камер SONY SNC-CH120 в кількості 5 шт.

Згідно Експертного висновку № ОИ-213 від 24.04.2015р. середня вартість ІР камери SONY SNC-CH120 в Україні станом на квітень 2015 року складає 14 868,00 грн. Загальна вартість 5 камер на день розгляду судом справи складає 74 340,00 грн.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Монблан" 74 340,00 грн. спричинених збитків обґрунтованими, заснованими на законі, договорі, і такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 730,00 грн. збитків за проведення експертизи щодо встановлення реальної ціни ІР камер SONY SNC-CH120 в кількості 5 шт.

Розглянувши дані вимоги, суд приходить до висновку, що дана експертиза була проведена за особистою ініціативою позивача, отже сума сплаченої експертизи в розмірі 730,00 грн. не може вважатися збитками, які завдані відповідачем.

Тому, з урахуванням наведеного, суд відмовляє позивачу в частині стягнення 730,00 грн. заявлених збитків, оскільки дана сума не є збитками.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Монблан" (69065, м. Запоріжжя, бул. Бельфорський, 12 к. 30, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький автомобілебудівельний завод" (69600, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 8, ) суму завданих збитків в розмірі 74 340 (сімдесят чотири тисячі триста сорок) грн. 00 коп. та судовий збір в розмірі 1 809 (одна тисяча вісімсот дев'ять) грн. 09 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно з вимогами ст. 84 ГПК України 06.07.2015р.