ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року Справа № 910/14656/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Воліка І.М., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Міністерства оборони України
на рішення та постановугосподарського суду міста Києва від 28.10.2014 Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015
у справі№ 910/14656/13 господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Юг-Укрстрой"
доМіністерства оборони України
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1. Південне управління капітального будівництва Міністерства оборони України (третя особа-1); 2. Державна казначейська служба України (третя особа-2)
простягнення коштів,
за участю представників:
від позивачане з'явився
від відповідачане з'явився
від третьої особи-1не з'явився
від третьої особи-2не з'явився
ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юг-Укрстрой" (далі - ТОВ "Юг-Укрстрой") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості за договором № 227/ДКБ-336Буд на виконання додаткових робіт по завершенню будівництва 190 квартирного житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Щорса (шифр О-56-2) від 29.11.2012 та договором № 227/ДКБ-224 на супроводження робіт, пов'язаних з підготовкою та введенням в експлуатацію 190-квартирного житлового будинку по вул. Щорса в м. Одесі (шифр О-56-2) від 29.11.2012 у розмірі 996 606,60 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі № 910/14656/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2014, позов ТОВ "Юг-Укрстрой" задоволено повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 996 606,60 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.08.2014 постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі № 910/14656/13 скасовано у частині стягнення заборгованості у розмірі 239 098,26 грн. за договором № 227/ДКБ-224 на супроводження робіт, пов'язаних з підготовкою та введенням в експлуатацію 190-квартирного житлового будинку по вул. Щорса в м. Одесі (шифр О-56-2) від 29.11.2012. Справу № 910/14656/13 у цій частині передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва; в іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2014 та рішення господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі № 910/14656/13 залишено без змін.

За результатами нового розгляду справи в частині стягнення заборгованості у розмірі 239 098,26 грн. за договором № 227/ДКБ-224 на супроводження робіт, пов'язаних з підготовкою та введенням в експлуатацію 190-квартирного житлового будинку по вул. Щорса в м. Одесі (шифр О-56-2) від 29.11.2012, рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2014 у справі № 910/14656/13 (суддя Якименко М.М.) позов ТОВ "Юг-Укрстрой" задоволено повністю. Стягнуто з Міністерства оборони України на користь позивача 239 098,26 грн. заборгованості.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 (колегія суддів у складі: Михальської Ю.Б. - головуючого, Отрюха Б.В., Тищенко А.І.) рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2014 у справі № 910/14656/13 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2014 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 у справі № 910/14656/13, Міністерство оборони України звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить суд скасувати вказані судові акти та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові повністю. В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані рішення та постанова прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 14.07.2015 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Воліка І.М., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу Міністерства оборони України до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 21.07.2015 о 10 год. 50 хв.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією не скористались.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 29.11.2012 між Міністерством оборони України в особі начальника Південного управління капітального будівництва Міністерства оборони України (Замовник) та ТОВ "Юг-Укрстрой" (Виконавець) укладено договір № 227/ДКБ-224 на супроводження робіт, пов'язаних з підготовкою та введенням в експлуатацію 190-квартирного житлового будинку за адресою: м. Одеса, вул. Щорса (шифр О-56-2) (далі - Договір № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012 Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання супроводжувати наступні роботи по об'єкту "Завершення будівництва 190-квартирного житлового будинку в м. Одеса, вул. Щорса, шифр О-56-2": топографічна зйомка житлового будинку та благоустрою, передача житлового будинку експлуатуючій організації, передача та створення страхового фонду документації, поновлення або продовження дії технічних умов, виготовлення технічної документації у вигляді технічного паспорту, роботи з підготовки та здачі об'єкта в експлуатацію.

Пунктом 3.1 Договору № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012 встановлено, що загальна вартість робіт, що сплачуються Замовником по договору, складає 246 465,60 грн. з ПДВ. Замовник сплачує витрати Виконавця, пов'язані з замовленням та виготовленням документації, вказаної у п. 1.1 цього договору, протягом 10-ти банківських днів з дати надання Виконавцем підтверджуючих документів (платіжних доручень, актів здачі-приймання робіт (послуг).

Згідно з п. 2.2.2 Договору № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012 Замовник зобов'язаний компенсувати в повному обсязі Виконавцю всі витрати, пов'язані з виконанням даного договору на підставі наданих рахунків та актів прийняття-передачі виконаних робіт.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 239 098,26 грн. за Договором № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що факт виконання робіт за вказаним договором на загальну суму 239 098,26 грн. належним чином доведений та документально підтверджений.

Проте, висновки судів попередніх інстанцій є передчасними, з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 84 ГПК України у мотивувальній частині рішення господарського суду вказуються обставини справи, встановлені господарським судом, доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 105 ГПК України у постанові апеляційної інстанції мають бути зазначені обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом (п.п. 1, 2, 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення").

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Підставою позову в частині стягнення 239 098,26 грн. заборгованості позивач зазначив невиконання відповідачем зобов'язань за договором № 227/ДКБ-224 на супроводження робіт, пов'язаних з підготовкою та введенням в експлуатацію 190-квартирного житлового будинку по вул. Щорса в м. Одесі (шифр О-56-2) від 29.11.2012 щодо оплати виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вказали суди попередніх інстанцій, матеріалами справи підтверджується, що на виконання Договору № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012 позивачем було здійснено наступні роботи та надано послуги:

1. Відповідно до гарантійних листів Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України № 267/1 від 11.06.2009 та № 278/2 від 17.06.2009, здійснено виконання та оплату державної експертизи кошторисної документації, згідно з платіжними дорученнями № 469 від 11.06.2009 на суму 8 053,20 грн. та № 1321 від 26.05.2010 на суму 10 324,49 грн., а всього на суму 18 377,69 грн.;

2. Відповідно до листа Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України № 496/2 від 02.09.2011, здійснено оплату рахунку № 31 від 02.09.2011 за розміщення оголошення у міжнародному виданні № 36, згідно з платіжним дорученням № 7 від 02.09.2011 у сумі 1 739,74 грн.;

3. Здійснено оплату згідно з рахунком № 00187 від 21.03.2012 ДП "Укрдержбудекспертиза" в Одеській області, згідно з платіжним дорученням № 39 від 22.03.2012 у сумі 677,63 грн.;

4. Відповідно до листа Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України № 547/2 від 26.09.2011, здійснено оплату рахунку № 37 від 23.09.2011 за розміщення оголошення у виданні № 114/4, згідно з платіжним дорученням № 115 від 27.09.2011 у сумі 457,32 грн.;

5. Відповідно до листа Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України № 696/2 від 27.11.2012, здійснено оплату рахунку № 50 від 27.11.2012 за виготовлення технічних паспортів, згідно з платіжним дорученням № 327 від 27.11.2012 у сумі 36 339,00 грн.;

6. Відповідно до листа Південного Управління капітального будівництва Міністерства оборони України № 696/2 від 05.12.2012, здійснено оплату рахунку № 53 від 05.12.2012 за технічні умови електропостачання, згідно з платіжним дорученням № 166 від 07.12.2012 у сумі 1 506,88 грн.;

7. Здійснено комплекс робіт по оформленню водопостачання та водовідведення, у зв'язку з цим 30.11.2012 укладено договір надання послуг з ПП "Моноліт"; відповідно до актів приймання робіт від 18.01.2013 їх вартість склала 180 000,00 грн. та була оплачена згідно з платіжним дорученням від 21.01.2013.

Проте, судами попередніх інстанцій не надано правової оцінки тій обставині, що частина вказаних платіжних доручень та інших документів, наданих позивачем на підтвердження виконання робіт за Договором № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012, датована раніше, ніж укладено цей договір.

У порушення вимог процесуального законодавства, доводи відповідача, викладені, зокрема, у відзиві на позовну заяву, про те, що надані позивачем платіжні доручення оплачених ним робіт на об'єкті не можуть бути визнані належними доказами виконання позивачем договірних зобов'язань за Договором № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012 як такі, що датовані ще до виникнення між сторонами договірних зобов'язань та не входять до предмету Договору, залишені поза увагою судів попередніх інстанцій, правова оцінка цим доводам не надана.

Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що оформлення водопостачання та водовідведення на загальну суму 180 000,00 грн. передбачено договором від 14.12.2011 № 227/ДБК-322 Буд на виконання робіт зовнішніх інженерних мереж до 190-квартирного будинку по вул. Щорса у м. Одесі.

У свою чергу, апеляційний господарський суд, відхиляючи посилання відповідача на те, що роботи по оформленню водопостачання та водовідведення на загальну суму 180 000,00 грн. виконувались за договором № 227/ДБК-322 Буд від 14.12.2011 на виконання робіт зовнішніх інженерних мереж до 190-квартирного житлового будинку по вул. Щорса у м. Одеса, а не за Договором № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012, зазначив, що предметом договору № 227/ДБК-322 Буд від 14.12.2011 було виконання робіт по завершенню будівництва позамайданчикових інженерних мереж до групи житлових будинків по вул. Щорса у м. Одеса (військове містечко № 56) (шифр О-56-інж), а не виконання робіт по оформленню водопостачання та водовідведення.

Водночас, судами не з'ясовано, чи містять документи, надані позивачем на підтвердження виконання робіт по оформленню водопостачання та водовідведення за Договором № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012, посилання на цей договір.

Разом з тим, слід зазначити, що рахунок № 00187 від 21.03.2012 ДП "Укрдержбудекспертиза" в Одеській області, на підставі якого здійснено оплату згідно з платіжним дорученням № 39 від 22.03.2012 у сумі 677,63 грн., на який послались суди, у матеріалах справи відсутній.

Водночас, господарськими судами не досліджено та не надано правової оцінки наявній у матеріалах справи копії акта виконаних робіт № 50 від 27.11.2012 з компенсації ТОВ "Юг-Укрстрой" витрат за виготовлення технічних паспортів по об'єкту О-56-2 по вул. Щорса у м. Одесі згідно з договором № 227/ДКБ-316 Буд від 30.08.2011, який не є предметом розгляду у даній справі.

Наведене свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а отже, і про порушення вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 239 098,26 грн. за Договором № 227/ДКБ-224 від 29.11.2012.

Враховуючи встановлені ст. 1117 ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають права касаційній інстанції встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, оскаржувані судові акти підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене у даній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, дати належну правову оцінку зібраним у справі доказам, доводам та запереченням учасників судового процесу і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону, вирішити спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2014 у справі № 910/14656/13 скасувати.

Справу № 910/14656/13 у частині позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 239 098,26 грн. за договором № 227/ДКБ-224 на супроводження робіт, пов'язаних з підготовкою та введенням в експлуатацію 190-квартирного житлового будинку по вул. Щорса в м. Одесі (шифр О-56-2) від 29.11.2012 передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.М. Волік

С.Р. Шевчук