УХВАЛА

20 липня 2015 року Справа № 10/142

За позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м.Київ

до відповідача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз", м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 192594570 грн 43 коп.

Суддя Смола С.В.

Секретар судового засідання Заєць С.І.

У засіданні брали участь:

від позивача - головний юрисконсульт відділу забезпечення стягнень управління супроводження виконавчих проваджень Тютюнник С.В., довіреність №45/16 від 09.06.2015;

від відповідача - в.о. начальника юридичного управління Ільченко Є.І., довіреність №70 від 03.07.2015;

від відповідача - юрисконсульт Рум'янцев О.С., довіреність №71 від 08.07.2015;

від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - представник не прибув.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" звернулося до господарського суду з заявою №01-02-54/1169 від 09.07.2015, в якій просить відстрочити виконання рішення господарського суду Луганської області у справі №10/142 про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" боргу (залишок боргу станом на 01.07.2014 - 54993365 грн 06 коп.) на п'ять років, тобто до 01.07.2020 та затвердити графік виконання рішення, яким з 01.07.2020 продовжити виконання умов розстрочення по 611037 грн 39 коп. щомісяця до повного погашення боргу за графіком погашення з 01.07.2020 по 01.01.2028.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.07.2015 відновлено справу №10/142 в наступній частині:

- ухвала про порушення провадження у справі від 11.05.2010;

- рішення господарського суду Луганської області від 31.03.2011;

- постанова Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2011;

- постанова Вищого господарського суду України від 17.08.2011;

- ухвала господарського суду Луганської області від 22.06.2012;

- постанова Донецького апеляційного господарського суду від 08.08.2012;

- постанова Вищого господарського суду України від 05.12.2012.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 10.07.2015 розгляд заяви призначений на 20.07.2015.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 20.07.2015 відновлено справу №10/142 в частині копії наказу господарського суду Луганської області від 30.08.2011 №10/142.

Позивач запереченням №31/13-2680 від 17.07.2015 вимоги заяви відхилив та зазначив, що прострочка платежів відповідача за ухвалою суду від 22.06.2012 становить 12 місяців на суму 7332448 грн 68 коп.; що у заяві відповідач просить одночасно про відстрочку та про розстрочку рішення господарського суду Луганської області від 31.03.2011, що не передбачено ст.121 Господарського процесуального кодексу України; що у разі задоволення заяви боржника щодо надання відстрочки до 01.07.2020 та розстрочки з 01.07.2020 по 01.01.2028 існуватиме два чинних судових рішення, якими розтермінована одна й та сама сума заборгованості за одним й тим самим судовим рішенням, але на різних умовах; що в даному випадку відсутні обставини, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідач поясненням №01-02-54/1208 від 16.07.2015 зазначив, що не може подати копії балансу та звітів про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість станом на останній звітний період та на дату звернення з заявою про відстрочку, у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області, захоплення близько 70 відсотків майна Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" та ринку збуту. Також відповідач зазначив, що у нього відсутні достовірні дані для повноцінного ведення бухгалтерського обліку і складання запитуваних документів.

Представник позивача повідомив адресу електронної пошти: , що судом приймається до уваги.

Представник відповідача повідомив поштову адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України: вул.Городецького, б.13, м.Київ, 01001, та адресу електронної пошти: , що судом приймається до уваги.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання не прибув, причин неявки суду не повідомив.

Суд, з урахуванням думки представників сторін, вважає можливим розглянути заяву відповідача без участі представника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" про стягнення заборгованості за договором поставки природного газу №06/08-290 від 25.02.2009 в сумі 142796024 грн 37 коп., пені в сумі 13838538 грн 53 коп., інфляційних втрат у сумі 12774936 грн 54 коп., 3% річних у сумі 4020506 грн 13 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 31.03.2011 позов задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 110791668 грн 82 коп., пеню в сумі 11762907 грн 75 коп., 3% річних у сумі 4020506 грн 13 коп., інфляційні втрати в сумі 12774936 грн 54 коп., витрати по оплаті державного мита в сумі 25500 грн 00 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн 00 коп.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2011 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" залишено без задоволення, рішення господарського суду Луганської області змінено в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог; провадження у справі в частині оплаченої в процесі розгляду справи суми боргу у розмірі 32004355 грн 55 коп. припинено; в іншій частині рішення господарського суду Луганської області - залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.08.2011 постанова Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2011 залишена без змін.

30.08.2011 господарським судом Луганської області видано відповідний наказ №10/142.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 22.06.2012 за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" надано розстрочку виконання рішення суду від 31.03.2011 в частині заборгованості, залишеної непогашеною у сумі 67825150 грн 25 коп. протягом 10 років шляхом сплати щомісячних платежів рівними частками у сумі 611037 грн 39 коп., починаючи з жовтня 2012 року по грудень 2021 року відповідно до графіку.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 08.08.2012 та постановою Вищого господарського суду України від 05.12.2012 ухвала господарського суду Луганської області від 22.06.2012 залишена без змін.

10.07.2015 Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" звернулося до господарського суду з заявою №01-02-54/1169 від 09.07.2015, в якій просить відстрочити виконання рішення господарського суду Луганської області по справі №10/142 про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" боргу (залишок боргу станом на 01.07.2014 - 54993365 грн 06 коп.) на п'ять років, тобто до 01.07.2020 та затвердити графік виконання рішення, яким з 01.07.2020 продовжити виконання умов розстрочення по 611037 грн 39 коп. щомісяця до повного погашення боргу за графіком погашення з 01.07.2020 по 01.01.2028.

В обґрунтування зазначеної заяви відповідач посилається на те, що: негативні фактори і обставини, які виникли на території Луганської області мають загальновідомий характер (проведення антитерористичної операції, створення самопроголошеної "Луганської Народної Республіки", захоплення будівель, офіційних державних установ і органів, адміністративних і виробничих комплексів підприємств, припинення роботи державних реєстрів, припинення транспортного сполучення, припинення банківськими та небанківськими установами здійснення фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються українською владою, зупинення приймання а пересилання поштових відправлень, та інше) унеможливлюють отримання плати від споживачів за надані послуги, що впливає на роботу підприємства відповідача та спроможність розрахунків по зобов'язанням з контрагентами; Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" фактично позбавлено права володіння та користування майном, яке перебуває у його власності та господарському віданні, і його відокремлених підрозділів; що відповідач у газеті Верховної Ради України "Голос України" у випуску №203(5953) від 22.10.2014 опублікував оголошення з переліком втрачених штампів та печаток; у газеті Верховної Ради України "Голос України" у випуску №14(6018) від 28.01.2015 опубліковано повідомлення про відсутність можливості розпоряджатись нерухомим майном та документацією дозвільного, звітного та правовстановлюючого характеру; що у порівнянні першого та другого півріччя 2014 року мається зниження обсягів споживання у відсотковому значенні - 69,5%; що у сертифікаті Торгово-промислової палати України, який виданий за заявою відповідача , засвідчено настання обставин форс-мажору (непереборної сили) з 01.07.2014 для Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області щодо виконання законодавчих актів, які стосуються справляння та сплати податків та інших обов'язкових платежів; що надмірний фінансовий тиск на відповідача може призвести до частково або навіть повного припинення провадження господарської (статутної) діяльності, працівники можуть залишитись без роботи, що призведе до посилення соціальної напруги серед населення та створить загрозу зриву підготовки до наступного опалювального сезону та функціонування багатьох підприємств, виробничі потужності яких залежать від надання заявником відповідних послуг; що Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на сьогоднішній день знаходиться у вкрай тяжкому фінансовому стані і потребує послаблення фінансового тиску.

У відповідності зі ст.124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на усій території України.

Відповідно до ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. При відстрочці або розстрочці виконання рішення, ухвали, постанови господарський суд на загальних підставах може вжити заходів до забезпечення позову. Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку. В необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач повинен довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення у справі.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно з пп.7.2 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 №9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Ухвалою від 10.07.2015 господарський суд зобов'язував відповідача подати копію балансу та звіти про фінансові результати і дебіторську та кредиторську заборгованість станом на останній звітний період та на дату звернення з заявою про відстрочку.

Відповідач вимоги зазначеної ухвали в повному обсязі не виконав, документально свій критичний фінансовий стан не підтвердив.

З огляду на викладене, судом критично оцінюються доводи відповідача, які викладені у заяві №01-02-54/1169 від 09.07.2015 та письмових поясненнях №01-02-54/1208 від 16.07.2015 щодо важкого фінансового стану, оскільки відповідно до приписів ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України вони документально не підтверджені. Зокрема, відповідачем не підтверджено те, що саме 70% майна та ринків збуту Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" захоплено незаконним озброєними воєнізованими формуваннями та угруповуваннями на території, не підконтрольній владі України, у межах Луганської області.

Крім того, відповідачем на теперішній час і досі не проведено інвентаризацію матеріальних цінностей, активів і пасивів, яка б надала змогу встановити наявність або відсутність майна на балансі підприємства, не подається фінансова звітність про результати роботи, про що зазначено самим відповідачем у письмових поясненнях по справі.

Відповідачем документально не підтверджено відсутність грошових коштів на банківських рахунках підприємства.

Суд при розгляді заяви відповідача №01-02-54/1169 від 09.07.2015 виходить з того, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення.

Заслуговують на увагу суду доводи позивача про те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83 Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" є об'єктом державної власності, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Коштами, що надходять до компанії проводяться розрахунки за отриманий природний газ за договорами з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", яка в свою чергу природний газ закуповує за зовнішньоекономічними контрактами у іноземних імпортерів. Також розпорядженням Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №786-р прийняті рішення щодо стягнення дебіторської заборгованості із споживачів природного газу, що є передумовою співпраці з Міжнародним валютним фондом. Позивач також зазначив, що не є газовидобувною компанією і інших джерел погашення заборгованості за спожитий природний газ, ніж її стягнення в судовому порядку з контрагентів не існує.

Аналізуючи зміст ст.121 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що особа може звернутись на власний вибір із заявою про відстрочення або із заявою про розстрочення виконання судового рішення, оскільки процесуальне законодавство не надає господарському суду право одночасно розстрочити і відстрочити виконання рішення суду.

При цьому відстрочення та розстрочення виконання рішення суду є різними засобами зміни порядку та способу виконання рішення, кожен з яких має свою юридичну природу.

В даному випадку відповідач за наявності ухвали господарського суду Луганської області від 22.06.2012, якою надано розстрочку виконання рішення суду від 31.03.2011 в частині заборгованості, залишеної непогашеною у сумі 67825150 грн 25 коп. протягом 10 років шляхом сплати щомісячних платежів рівними частками у сумі 611037 грн 39 коп., починаючи з жовтня 2012 року по грудень 2021 року відповідно до графіку, просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Луганської області по справі №10/142 про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" боргу (залишок боргу станом на 01.07.2014 - 54993365 грн 06 коп.) на п'ять років, тобто до 01.07.2020 та затвердити графік виконання рішення, яким з 01.07.2020 продовжити виконання умов розстрочення по 611037 грн 39 коп. щомісяця до повного погашення боргу за графіком погашення з 01.07.2020 по 01.01.2028.

Підпунктами 7.1.1 та 7.1.2 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 №9 передбачено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Таким чином, відповідач просить суд відстрочити та розстрочити виконання рішення господарського суду Луганської області від 31.03.2011 в частині заборгованості, залишеної непогашеною у сумі 67825150 грн 25 коп., що є неприпустимим, оскільки господарському суду процесуальним законодавством не надано права одночасно відстрочити та розстрочити виконання рішення.

Крім того, абз.5 пп.7.8 п.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 №9 передбачено, що господарський суд не має права самостійно скасувати надану ним відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення, в тому числі й з тих мотивів, що такі умови не виконуються відповідачем. Але оскільки відстрочка і розстрочка є складовими способу та порядку виконання судового рішення, то умови їх надання може бути переглянуто у процесі розгляду господарським судом заяви про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Отже, при наявності ухвали господарського суду Луганської області від 22.06.2012, якою надано розстрочку виконання рішення суду від 31.03.2011 в частині заборгованості, залишеної непогашеною у сумі 67825150 грн 25 коп. протягом 10 років шляхом сплати щомісячних платежів рівними частками у сумі 611037 грн 39 коп., починаючи з жовтня 2012 року по грудень 2021 року відповідно до графіку, боржник мав звернутися до суду з заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення, а не про відстрочення його виконання.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" №01-02-54/1169 від 09.07.2015.

Суд звертає увагу відповідача на те, що він не позбавлений права повторного звернення з заявою в порядку ст.121 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" №01-02-54/1169 від 09.07.2015 про відстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області по справі №10/142 про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Луганськгаз" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" боргу (залишок боргу станом на 01.07.2014 - 54993365 грн 06 коп.) на п'ять років, тобто до 01.07.2020, та затвердження графіку виконання рішення, яким з 01.07.2020 продовжити виконання умов розстрочення по 611037 грн 39 коп. щомісяця до повного погашення боргу за графіком погашення з 01.07.2020 по 01.01.2028.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя С.В. Смола