ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 липня 2015 р. Справа № 17/67-19/114

Господарський суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Шкіндер П.А., судді Неверовська Л. М., судді Булка В.І., при секретарі судового засідання Кучмі І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції та скасування постанови ( м.Івано-Франківськ, вул. Галицька,45 інд. 76018) та скасування постанови від 20.06.2014року № 29346744 ( вх. № 6883/15 від 24.06.2015року) у справі

за позовом: приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Газ-Ойл Карпати", вул. Бориславська, 29, м.Івано-Франківськ, 76000

про стягнення коштів

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2 (довіреність № 03-23/В4 від 04.01.12)

Від ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції: Саюк Т.В. (посвідчення №675) - державний виконавець.

від відповідача не з"явився

встановив:

приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою (вх.№6886/15 від 24.06.2015року ) по справі №17/67-19/114 про визнання дій старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції протиправними та скасування постанови від 20.06.14 про розшук майна боржника у виконавчому провадженні №29346744.

За наслідками автоматизованого розподілу заяви від 01.07.2015року склад колегії у справі № 17/67-19/114 по розгляду матеріалів скарги на дії ДВС наступний головуючий суддя Шкіндер П.А., судді Неверовська Л.М, Булка В.І.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 29.06.15р. скаргу призначено до розгляду в судове засідання на 13.07.15р. В порядку ст 77 ГПК України , 13.07.2015року розгляд справи було відкладено на 16.07.2015року.

У судовому засіданні 16.07.2015року представник заявника підтримав подану скаргу, просить суд скасувати (визнати нечинною) постанову від 20.06.2014року старшого державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Судака М.М. про розшук майна боржника у виконавчому провадженні № 29346744. Крім того зазначив, що скаржнику в порядку ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" не було направлено постанову про розшук майна боржника від 20.06.2015року.

Представник Відділу Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції проти зявленої скарги заперечує, вважає що дії державного виконавця вчинені відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Представник відповідача ТзОВ "Фінансова компанія "Газ-Ойл Карпати" не з'явився, про час та місце розгляду матеріалів справи повідомлялися належним чином, зокрема, надсиланням копії ухвали від 13.07.15 на відповідну адресу. При цьому в матеріалах справи наявне повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення вищевказаної ухвали 15.07.2015року, що свідчить про обізнаність щодо дати та місця наступного засідання відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників скаржника та державної виконавчої служби, із врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи, враховуючи вимоги чинного законодавства, колегія суддів дійшла до висновку, що скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Відповідно до ст.124 Конституції України, ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 частини 2 статті 17 Закону України» «Про виконавче провадження», передбачено, що ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до Закону України "Про державну виконавчу службу" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці Департаменту державної виконавчої служби, державної виконавчої служби Автономної Республіки Крим, областей та міст Києва і Севастополя, державної виконавчої служби у районах, містах (містах обласного значення), районах у містах (далі - державні виконавці).

Загальний порядок виконання рішень викладено у главі п?ятій Закону України "Про виконавче провадження".

18.04.11 господарським судом Івано-Франківської області винесено рішення по справі №17/67-19/114, яким в позові приватного підприємця ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Газ-Ойл Карпати" про стягнення 41061 грн. 12 коп. зайво перерахованих відповідачу коштів в якості винагороди на виконання договору управителя з забудовником Фонду фінансування будівництва виду А №1/3 від 15.06.07 відмовлено та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Газ-Ойл Карпати" до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення з позивача 873073, 00 грн. недоотриманої винагороди управителя відмовлено. 15.06.11 Львівським апеляційним господарським судом у справі № 17/67-19/114 апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Газ-Ойл Карпати" задоволено та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 18.04.11 у справі № 17/67-19/114 скасовано в частині відмови у задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Газ-Ойл Карпати" до приватного підприємця ОСОБА_1 і в цій частині прийняте нове рішення, яким зустрічний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Газ-Ойл Карпати" до приватного підприємця ОСОБА_1 про стягнення з позивача 873073, 00 грн. недоотриманої винагороди управителя задоволено. На виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду видано наказ №1749 від 03.10.11.

Відділ Державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції 20.06.2014року виніс постанову № 29346744 про розшук майна боржника, а саме автомобіль MAZDA СХ 7 2008року ДНЗ НОМЕР_1 .

14.06.2014року на пості №1 автодороги Київ-Чоп (717 км) с .Нижні Ворота старшим сержантом ДПС взводу з обслуговування посту №1 Яцківим І.П. було зупинено автомобіль MAZDA СХ 7 2008року ДНЗ НОМЕР_1 узв"язку з з "відеоконтролем "Рубіж" код ДВС", що підтверджується актом від 14.06.2015року огляду транспортного засобу. Огляд транспортного засобу був здійснений на підставі даних комп"ютерної бази даних ДАІ "Рубіж", в якій міститься інформація про те, що автомобіль MAZDA СХ 7 2008року ДНЗ НОМЕР_1 знаходиться в розшуку на підставі постанови від 20.06.2014року про розшук майна боржника винесеної старшим державним виконавцем відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції по виконавчому провадженню № 29346744. Тобто, скаржнику 14.06.2015року стало відомо про винесення постанови від 20.06.2014року про розшук майна боржника.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою від 19.10.2011року ВП № 29346744 про відкриття виконавчого провадження заступника начальника ВДВС Витвицького В.В. накладено арешт на все майно в т.ч. на предмет застави автомобіль MAZDA СХ 7 2008року ДНЗ НОМЕР_1 та оголошено заборону на його відчуження.

Даний автомобіль, є забезпеченням зобов"язань за кредитним договором № 95-08/Ц від 14.05.2008року, що укладений між ОСОБА_1 та ВАТ "ВТБ "Банк" та заствідчений приватним нотаріусом за реєстраційним № 2659, згідно якого ОСОБА_1 за письмовою згодою дружини передав автомобіль MAZDA СХ 7 2008року ДНЗ НОМЕР_1.

Відомості про обтяження заставного майна були зареєстровані ПАТ "ВТБ "Банк" у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16.05.2008року за № 7194777.

Ухвалою суду від 05.07.2012 року у даній справи зазаначено, що наявність на праві власності автомобіля марки MAZDA CX 7 2008 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 не може бути розцінено судом, як майно на яке може бути звернено стягнення, оскільки відповідно до ст.54 Закону України "Про виконавче провадження " звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - застоводержателя. Як вбачається із долученого до матеріалів справи Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 36244329 від 29.05.12 даний транспортний засіб перебуває у заставі ВАТ ВТБ Банк згідно договору застави від 14.05.08 №2659. Стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Газ-Ойл Карпати" не є заставодержателем даного майна, тому його вимоги не можуть бути задоволені за рахунок реалізації автомобіля.

Наявність на праві власності автомобіля марки MAZDA CX 7 2008 року випуску ДНЗ НОМЕР_1 не може бути розцінено судом, як майно на яке може бути звернено стягнення, оскільки відповідно до ст.54 Закону України "Про виконавче провадження " звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача - застоводержателя. Як вбачається із долученого до матеріалів справи Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 36244329 від 29.05.12 даний транспортний засіб перебуває у заставі ВАТ ВТБ Банк згідно договору застави від 14.05.08 №2659.

Крім того, автомобіль марки MAZDA CX 7 2008 року випуску належить скаржнику на праві спільної сумісної власності з ОСОБА_9, яка є його дружиною, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 виданим 03.01.92року відділом ЗАГС Івано-Франківського міськвиконкому.

Спільна сумісна власність - це належність майна одразу кільком суб'єктам власності (співвласникам). Кожен з співвласників на свій розсуд володіє, користується і розпоряджається належним йому майном лише на засадах спільної згоди всіх співвласників.

Термін «подружжя» має місце, коли чоловік та дружина перебувають у шлюбі чи проживають однією сім'єю, ведуть спільне господарство та спільний бюджет.

Сумісна власність подружжя - це майно подружжя, набуте ними під час перебування у шлюбі або проживання однією сім'єю. На підтвердження факту проживання однією сім'єю осіб, які не перебувають у шлюбі, можуть бути прийняті: договір про спільне проживання та ведення спільного господарства, рішення суду про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю осіб, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі, записи у будинкових книгах (паспортах) про постійне проживання або реєстрацію цих осіб за однією адресою тощо, якщо вони разом з іншими документами підтверджують цей факт.Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 Сімейного кодексу України). Стаття 60 Сімейного кодексу України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Крім того, в провадженні Івано-Франківського міського суду розглядається справа за позовом ОСОБА_9 до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського управління юстиції про виключення майна, а саме автомобіля марки MAZDA CX 7 2008 року випуску, з-під арешту.

Отже, суд приходить до висновку про те, що доводи заявника є правомірними, визнає постанову від 20.06.2014року № 29346744 про розшук майна боржника недійсною та визнає дії органів Державної виконавчої служби незаконними..

Статтею 13 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачено, що дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені до вищестоящої посадової особи або до суду у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст 13, ст.54 Закону України "Про виконавче провадження " ст. ст. 4-6, 33, 34, ст. 86, Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ( м.Івано-Франківськ, вул. Галицька,45 інд. 76018) ( вх. № 6883/15 від 24.06.2015року) - задовольнити частково.

Постанову від 20.06.2014року № 29346744 про розшук майна боржника визнати недійсною та визнати дії органів Державної виконавчої служби незаконними.

Головуючий суддя Шкіндер П.А.

Суддя Неверовська Л. М.

Суддя Булка В.І.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

Бандурка В.Ю. 17.07.15________________