КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"10" липня 2015 р. Справа №911/904/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

розглянув апеляційну скаргу ТОВ "Украгроіндекс" на рішення господарського суду Київської області від 19.05.2015року № 911/904/15 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський

газовий банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгоіндекс"

про стягнення 3 036 744,39грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Київської області № 911/904/15 від 19.05.2015р. частково задоволений позов ПАТ Європейський газовий банк" до ТОВ Украгроіндекс" про стягнення 3 036 744,39грн., з відповідача на користь позивача стягнуто2 609 519,95грн. заборгованості з повернення тіла кредиту,340 428,21грн. заборгованості по сплаті відсотків, 86 721,61грн. пені. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати.

В апеляційній скарзі, відповідачем ставиться питання про відновлення строку на апеляційне оскарження. В якості поважних причин, апелянт наводить такі доводи: судове засідання в якому оголошено рішення, відбувалось без участі представника відповідача, який хворів, копію повного тексту рішення отримано 17.06.2015, що підтверджується поштовим реєстром, таким чином вважає, що строк пропущений з поважних причин.

Дослідивши доводи скаржника та розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

За змістом статті 87 ГПК України надіслання повних рішень та ухвал сторонам, прокурору, третім особам, які були присутні в судовому засіданні, законом не передбачено (за винятком ухвали, в якій роз'яснюється рішення суду, що за змістом частини п'ятої статті 89 ГПК надсилається особам, які брали участь у справі, а також державному виконавцю, якщо рішення суду роз'яснено за його заявою, незалежно від присутності зазначених осіб у судовому засіданні). Водночас ці сторони, прокурор, треті особи (які були присутні в судовому засіданні) мають право згідно з частиною другою статті 22 ГПК України знайомитися з відповідними процесуальними актами, знімати їх копії, а також заявляти клопотання про видачу їм належно засвідчених копій судових рішень (постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

З матеріалів справи вбачається, що 19.05.2015р. у присутності представника позивача, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення про часткове задоволення позову, повний текст рішення підписано 27.05.2015, а копії рішення сторонам направлено поштовим зв'язком 02.06.2015р.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011р. «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК України повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований статтею 53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій. Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз'яснення причин пропуску такого строку і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними.

Частиною третьою статті 22 ГПК України на сторони покладено обов'язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, до яких законом віднесено, зокрема, право апеляційного і касаційного оскарження. При цьому за вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, кожний має право на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

За змістом ст. 28 ГПК України за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов'язки. Процесуальне представництво визначається також як виконання процесуальних дій однією особою від імені та в інтересах іншої особи, або юридична діяльність представника для особи, яку він представляє.

Юридичну особу за посадою може представляти її керівник. Інші особи, які є штатними працівниками юридичної особи, можуть бути її представниками, якщо вони діють у межах, визначених законодавством чи установчими документами юридичної особи.

У постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 17.01.2006 р. N 34/224 у справі за позовом ВАТ до ЗАТ про стягнення 1593424,19 грн. зазначається, що відповідно до ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб у господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, надають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане не з конкретною фізичною особою, а з наявністю акта органу управління юридичної особи, котрим ця юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

Президія Вищого господарського суду України від 19.07.2010 р. N 04-06/113 «Про внесення змін і доповнень до деяких роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України і президії Вищого господарського суду України» зазначила наступне: Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах.

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що відповідач двічі клопотав перед судом першої інстанції про відкладення розгляду у справі в зв'язку з хворобою представника.

Поважність причин щодо пропуску строку на оскарження рішення місцевого суду, представник обгрунтовує також хворобою представника, проте як у першу інстанцію, так і до апеляційного суду представник відповідача не надав жодного документу (лікарняний, тощо), що підтверджує неможливість явки представника, в тому числі і докази щодо відрядження керівника.

За таких обставин, апеляційний суд не вбачає підстав для відновлення строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду.

Керуючись ст. 86, ст. 91, ст. 93 Господарського процесуального Кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ТОВ "Украгроіндекс"у поновленні строку на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Київської області № 911/904/15 від 19.05.2015р..

2. Матеріали справи повернути господарському суду Київської області.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала