ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа № 925/941/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участю представника відповідача Сучило А.О. - за довіреністю,

представник позивача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом приватного підприємства "Алчер-Бокс"

до приватного підприємства "Зігзаг плюс"

про стягнення 35 087 грн. 41 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 35 087 грн. 41 коп., зокрема 34 187 грн. 34 коп. боргу з урахуванням інфляційних втрат за отриманий у позивача товар по видаткових накладних та 900 грн. 07 коп. три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідач не подав суду письмовий відзив на позов. Представник відповідача у судовому засіданні подав клопотання про припинення провадження у справі в частині вимоги про стягнення 5000 грн. боргу у зв'язку із погашенням вказаної суми боргу та подав до справи оригінал платіжного доручення № 37 від 10 липня 2015 року про сплату на рахунок позивача 5000 грн. за горфопродукцію.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, заяву про розгляд справи за його участі суду не подавав. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав клопотання про припинення провадження у справі в частині вимоги про стягнення 5000 грн. боргу за отриманий у позивача товар, проти решти позову не заперечив.

У судовому засіданні 14.07.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив таке.

Приватне підприємство "Алчер-Бокс" передало приватному підприємству "Зігзаг плюс" за видатковими накладними № РН-00064 від 01.10.2013, № РН-00065 від 12.12.2013, № РН-0000001 від 08.01.2014, № РН-0000002 від 24.02.2014, а останнє прийняло через свого представника Мироненка О.В. товар загальною вартістю 19 834 грн. 40 коп.

29 серпня 2014 року приватне підприємство "Алчер-Бокс" рекомендованим листом з повідомленням про вручення надіслало поштою приватному підприємству "Зігзаг плюс" претензію від 28.08.2014 № 02-01/25 про оплату заборгованості в сумі 19 834 грн. 40 коп. за відпущену йому гофропродукцію.

Відповідач на вказану претензію не відповів, кошти позивачу не пер6ерахував.

За прострочення оплати гофропродукції позивач нарахував відповідачу до сплати 14 352 грн. 94 коп. індексу інфляції та 900 грн. 07 коп. три проценти річних, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов'язання по 03.02.2015.

10 липня 2015 року, тобто після подання позовної заяви до суду відповідач перерахував на рахунок позивача по платіжному дорученню № 37 кошти в сумі 5000 грн. за горфопродукцію. У зв'язку з цим представник відповідача у судовому засіданні подав письмове клопотання про припинення провадження у справі в цій частині вимоги.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд приходить до такого.

Відповідно до припису пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідач перерахував позивачу частину основного боргу за отриманий товар в сумі 5 000 грн. по платіжному дорученню № 37 від 10.07.2015, тобто, в процесі розгляду справи, отже, в цій частині позовної вимоги відсутній предмет спору, тому клопотання представника відповідача підлягає задоволенню, а провадження у справі в частині вимоги про стягнення 5 000 грн. боргу припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України. З огляду на викладене, судом розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 14 834 грн. 40 коп. основного боргу та про стягнення 14 352 грн. 94 коп. індексу інфляції та 900 грн. 07 коп. три проценти річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Судом встановлено і сторонами не заперечено, що письмовий договір на купівлю-продаж вказаної у видаткових накладних продукції між сторонами не укладався.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і оплатити за нього певну грошову суму.

Суд приходить до висновку, що між сторонами склалися договірні відносини купівлі-продажу товару, які основані на усній домовленості сторін та оформлені видатковими накладними. Таке оформлення договірних відносин між сторонами відповідає вимогам чинного законодавства, укладення усної угоди купівлі-продажу не суперечить законодавству.

Згідно статті 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до статті 692 цього Кодексу покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оскільки договір між сторонами відсутній, тому суд погоджується з доводами позивача, що інший строк оплати товару не встановлений, тому кожна із вказаних видаткових накладних повинна бути оплачена відповідачем не пізніше дати такої накладної.

Згідно зі статтями 193, 202 Господарського кодексу України, статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач порушив норми чинного законодавства щодо повного та своєчасного розрахунку за отриманий товар, кошти позивачу не сплатив, заявлена до стягнення сума боргу відповідає його фактичній сумі та визнається відповідачем. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача 14 834 грн. 40 коп. основного боргу за отриманий відповідачем товар підтверджена матеріалами справи, не спростована та не заперечена відповідачем, є законною і обґрунтованою, отже є такою, що підлягає задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 14 352 грн. 94 коп. індексу інфляції та 900 грн. 07 коп. три проценти річних підлягають задоволенню у заявлених сумах, відповідно до припису статті 625 ЦК України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Розрахунок трьох процентів річних та індексу інфляції позивачем виконаний вірно, стягувані суми нараховані позивачем у відповідності з фактичними обставинами та періодами виникнення і тривалості грошових зобов'язань відповідача щодо оплати отриманого товару та вимогами чинного законодавства, вказаний позивачем період прострочення відповідає чинному законодавству, відповідач його не оспорив та не спростував.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню в сумі 14 834 грн. 40 коп. основного боргу, 14 352 грн. 94 коп. індексу інфляції та 900 грн. 07 коп. три проценти річних.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню понесені витрати на сплату судового збору в сумі 1 827 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині стягнення 5 000 грн. боргу.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Зігзаг плюс" (м. Черкаси, бул. Шевченка, 145, офіс 123/1, ідентифікаційний код 38228157) на користь приватного підприємства "Алчер-Бокс" (м. Черкаси, вул. Пушкіна, 67, кв. 97, ідентифікаційний код 36782285) - 14 834 грн. 40 коп. основного боргу, 14 352 грн. 94 коп. індексу інфляції, 900 грн. 07 коп. три проценти річних, 1 827 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 20.07.2015 (перший робочий день після вихідних).

Суддя А.Д. Пащенко