ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

20 липня 2015 р. Справа № 909/642/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В., при секретарі судового засідання Середюк І. Б., за участю представника позивача Парфана Т. Д., відповідача Дожук І. Я. та представника відповідача Широких Ю. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом фізичної особи-підприємця Гоголя Віталія Мирославовича (ідентифікаційний номер ) до фізичної особи-підприємця Дожук Ірини Ярославівни (ідентифікаційний номер ) про виконання зобов'язань та сплату штрафних санкцій за ліцензійним договором стосовно знаку для товарів і послуг,

в с т а н о в и в:

фізична особа-підприємець Гоголь В. М. звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому ставить питання про стягнення з фізичної особи-підприємця Дожук І. Я. за ліцензійним договором стосовно знаку для товарів і послуг 766 509 грн 50 коп., з яких 147 180 грн 60 коп. основного боргу і 619 328 грн 90 коп. штрафних санкцій.

Згідно з ч. 1 ст. 420 ЦК України, до об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належить комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення.

За змістом ст. 421 ЦК України, суб'єктами права інтелектуальної власності є: творець (творці) об'єкта права інтелектуальної власності (автор, виконавець, винахідник тощо) та інші особи, яким належать особисті немайнові та (або) майнові права інтелектуальної власності відповідно до цього Кодексу, іншого закону чи договору.

Як зазначено у ч. 1 ст. 494 ЦК України, набуття права інтелектуальної власності на торговельну марку засвідчується свідоцтвом.

Із змісту наявних в матеріалах справи документів вбачається, що фізична особа-підприємець Гоголь В. М. є суб'єктом права інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг "Best Burger" відповідно до Свідоцтва № 156440 від 25 травня 2012 р.

03 березня 2013 р., між позивачем (ліцензіар) та відповідачем (ліцензіат) було укладено ліцензійний договір стосовно знаку для товарів і послуг, відповідно до умов якого ліцензіар надав ліцензіату дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності - знак для товарів і послуг "Best Burger" для здійснення останнім бізнесу у відповідному закладі (відкриття закладу під торговим знаком, реалізація товару та надання послуг у закладі тощо).

За змістом положень розділу 1 укладеного між сторонами ліцензійного договору під "закладом" сторони розуміють - фірмовий ресторан швидкого обслуговування під торговим знаком, який обладнаний та діє згідно відповідних стандартів та системи, призначений для надання послуг й знаходиться по вулиці Червоноармійській, 71 (ТЦ "Майдан") у м. Чернівці.

Крім того, в цьому ж розділі договору сторони визначили, що цей договір поширений на відповідну "територію" - локацію в межах адміністративно-територіальної одиниці м. Чернівці.

Як видно із змісту позовних матеріалів, вважаючи, що відповідач допустив ряд порушень укладеного між сторонами ліцензійного договору за місцем території його дії, які власне безпосередньо пов'язані із діяльністю згаданого вище закладу у м. Чернівці, позивач звернувся за місцем свого та відповідача знаходження до господарського суду Івано-Франківської області із даним позовом про порушення майнових прав інтелектуальної власності.

Відповідно до вимог статей 13, 15 ГПК України, підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ, що передбачена у ст. 16 ГПК України.

Так, згідно з вимогами ч. 4 ст. 16 ГПК України, справи у спорах про порушення майнових прав інтелектуальної власності розглядаються господарським судом виключно за місцем вчинення порушення.

За змістом абзацу 2 п. 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" № 12 від 17 жовтня 2012 р., місце вчинення порушення визначається з урахуванням конкретних обставин, зазначених у позовній заяві. Якщо господарським судом буде з'ясовано (в тому числі під час розгляду вже порушеної провадженням справи), що остання не підсудна даному суду, він надсилає її матеріали за встановленою підсудністю в порядку частини першої статті 17 ГПК.

Таким чином, враховуючи, що порушення прав позивача як суб'єкта права інтелектуальної власності, відбулося на території Чернівецької області, що вбачається із змісту позовної заяви та доданих до неї документів, даний спір, предметом якого є порушення майнових прав інтелектуальної власності, належить розглядати господарському суду Чернівецької області.

Правова позиція аналогічного змісту була викладена у постанові Вищого господарського суду України від 06 вересня 2011 р. у справі № 9/71.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України, якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

На підставі викладеного, дану справу слід передати за встановленою виключною підсудністю до господарського суду Чернівецької області.

Керуючись статтями 16, 17, 86 ГПК України, суд

у х в а л и в:

справу № 909/642/15 про порушення майнових прав інтелектуальної власності за позовом фізичної особи-підприємця Гоголя Віталія Мирославовича (ідентифікаційний номер ) до фізичної особи-підприємця Дожук Ірини Ярославівни (ідентифікаційний номер ) про виконання зобов'язань та сплату штрафних санкцій за ліцензійним договором стосовно знаку для товарів і послуг - передати за встановленою виключною підсудністю господарському суду Чернівецької області.

Матеріали справи № 909/642/15 надіслати господарському суду Чернівецької області (вул. О. Кобилянської, 14, м. Чернівці, 58000).

Суддя Ткаченко І. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

____________________________________ 20.07.15