ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2015 року Справа № 904/2384/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Лисенко О.М. (доповідач)

суддів: Джихур О.В., Березкіна О.В. ( зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження голови суду Євстигнеєва О.С. від 23 липня 2015 року)

Секретар судового засідання Петровська А.В.

Представники сторін:

від позивача: Породько Ю.І., представник, довіреність №б/н від 06.06.15,

представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлені.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» , м.Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015року у справі № 904/2384/15

За позовом Приватного багатопрофільного підприємства "Енерго-Імпекс", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Дніпропетровське регіональне управління публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанаси та Кредит", м. Дніпропетровськ

про розірвання договору та стягнення 438318, 91 грн.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови (статті 85, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2015 року по справі № 904/2384/15 (суддя Ярошенко В.І.) задоволені позовні вимоги (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 02.06.2015 року а.с.196-198) Приватного багато профільного підприємства "Енерго-Імпекс", м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії «Дніпропетровського регіонального управління публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" м. Дніпропетровськ про розірвання Договору на розрахунково-касове обслуговування від 17.03.2012 року № 163, укладеного між сторонами по справі та стягнуто з відповідача 438 318,91 грн. залишок коштів на рахунку позивача.

Рішення вмотивоване доведеністю наданими до матеріалів справи доказами невиконання відповідачем платіжних доручень позивача від 24 лютого 2015 року № 126, від 24 лютого 2015 року № 127 та від 28 травня 2015 року № 128.

При винесенні рішення суд керувався приписами статті 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» статей 1, 8.1, 30.1. Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», статей 525, 526, 1075 Цивільного кодексу України, статей 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського Процесуального Кодексу України.

Не погодившись із рішенням , до суду з апеляційною скаргою звернувся відповідач, в якій просить рішення скасувати, а в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що згідно до пунктів 20.1., 20.5, 20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного Банку України № 492, поточні рахунки клієнтів банків закриваються на підставі заяви клієнта та на інших підставах, передбачених законодавством України або договором між банком і клієнтом. Закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку. Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком з виконання платіжних вимог на примусове списання коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо. Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за рахунком день. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати довідку про закриття рахунку.

Відповідно до пункту 8.1 Договору про розрахунково-касове обслуговування від 16 січня 2012 року сторони узгодили, що рахунок клієнта може бути закритий за заявою про закриття рахунку згідно з чинним законодавством України.

Оскаржене рішення, зазначає скаржник, неможливо виконати у зв'язку з тим, що на рахунку позивача знаходяться кошти, що унеможливлює закриття рахунку.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне багатопрофільне підприємство «Енерго-Імпекс» просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» , м.Дніпропетровськ без задоволення.

21 липня 2015 року представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи , у зв'язку з слуханням іншої справи в Синельниківському міськрайонному суді Дніпропетровської області.

З приводу поданого клопотання колегія суддів відзначає наступне.

Згідно зі статтею 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а зазначені в клопотанні обставини не є підставою для його задоволення, тому суд відмовляє у задоволенні поданого клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач по справі не скористався правом участі в судовому засіданні (стаття 22 Господарського процесуального кодексу України), про час та місце судового засідання сповіщений належним чином, що підтверджується ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26 червня 2015 року зі штампом канцелярії суду про розсилку, вчиненим згідно з Інструкцією з діловодства в господарських судах України, затверджену Наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013року № 28.

Представник відповідача про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином, явку у судове засідання повноважного представника не забезпечив ( поштове повідомлення а.с.34 т.2)

Згідно частини 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції.

У відповідність абзацу 3 пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу .

Абзацом 1 пункту 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи факт належного сповіщення сторін про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в цьому судовому засіданні за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області не підлягає скасуванню з наступних підстав.

16 липня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Дніпропетровське регіональне управління публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (далі - відповідач, банк) та Приватним багатопрофільним підприємством "Енерго-Імпекс" (далі - позивач, клієнт) було укладено договір на розрахунково-касове обслуговування № 163 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті № 01 (далі - рахунок) в іноземній валюті та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 3.2.1 Договору встановлено, що клієнт має право самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунках, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 3.3.2 Договору банк зобов'язується вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунків та виконувати за дорученням клієнта розрахункові, касові та інші операції, які не суперечать, та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами.

Пунктом 3.3.4 Договору визначено зобов'язання банку забезпечити своєчасне зарахування грошових коштів на рахунках.

16 липня 2012 року між відповідачем та позивачем було укладено додатковий договір № 163-1 про обслуговування клієнта з використанням системи електронних платежів "Клієнт-Банк" до договору на розрахунково-касове обслуговування № 163 від 16 липня 2012 року (далі - Додатковий договір).

Згідно з пунктом 1.1 Додаткового договору банк зобов'язується здійснювати розрахункове обслуговування клієнта з використанням системи електронних платежів "Клієнт-Банк", тобто проводити розрахункові операції за дорученням клієнта з використанням розрахункових документів в електронній формі, які передаються по каналах електронного зв'язку на умовах передбачених договором на розрахунково-касове обслуговування і цим додатковим договором, чинним законодавством України та внутрішніми правовими актами Банку (далі - розрахункове обслуговування).

Розрахункове обслуговування клієнта здійснюється з використанням документів в електронній формі, в т.ч. платіжних доручень, заявок на купівлю-продаж валюти, виписок на рахунках клієнта, зведених відомостей сум заробітної плати для зарахування на поточні рахунки працівників клієнта, інших документів клієнта (далі - електроні документи) (п. 2.1 додаткового договору).

Пунктами 5.2, 5.3 Додаткового договору встановлено, що банк зобов'язується здійснювати розрахункове обслуговування клієнта у визначений час: з 09:00 до 18:00 години, крім неробочих днів (вихідні, святкові дні). Електронні документи, прийняті банком від клієнта за системою "Клієнт-Банк" в операційний день з 09:00 до 16:00 годин, проводяться за рахунками в той же день. Документи, прийняті в післяопераційний час з 16:00 до 17:30 за бажанням клієнта можуть проводитись за рахунками в той же день, згідно діючих тарифів. Платежі в межах банку, прийняті до 18:00 банківського дня, проводяться за рахунками в той же день.

Пунктом 8.2 Договору встановлено, що договір може бути розірваний за заявою будь-якої із сторін, а також в інших випадках та з підстав, передбачених договором та чинним законодавством України.

У пункті 8.3 Договору сторони узгодили, що при розірванні договору, клієнт зобов'язаний закрити рахунок, подавши в банк документи, що передбачені чинним законодавством України для закриття рахунку. Закриття рахунку здійснюється виключно за умови повного розрахунку клієнта перед банком по сплаті послуг за розрахунково-касове обслуговування рахунку.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком (стаття 55 Закону України "Про банки та банківську діяльність").

Пунктом 1.37 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що розрахунково-касове обслуговування - послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного Договору, укладеного між ними, які пов'язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договорами.

Згідно приписів статті 1066 Цивільного кодексу України за Договором банківського рахунку, банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунку), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені Договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений Договором банківського рахунку або законом (стаття 1068 Цивільного кодексу України).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом (стаття 1074 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 8.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів (стаття 8.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ).

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (стаття 30.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ).

Згідно з договором відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно здійснювати розрахунково-касове обслуговування позивача, у відповідності з чинним законодавством України.

За умовами стаття 1075 Цивільного кодексу України договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Відповідно до пункту 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Національного банку України № 492 від 12 листопада 2003 року, закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку, встановленого зразку.

Відповідно до частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення Договору другою стороною та в інших випадках, встановлених Договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною Договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні Договору.

Відповідно до частини 3 статті 1075 Цивільного кодексу України після розірвання Договору банківського рахунку залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Пунктом 20.6 Інструкції встановлено, що банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов Договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено Договором або законом.

Позивач неодноразово, а саме 16 лютого 2015 року та 19 лютого 2015 року (арк. с. 40-41 том 1), звертався до відповідача із заявами про розірвання Договору та зобов'язання банку перерахувати грошові кошти у сумі 300696, 62, що знаходились на рахунку № 01, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань згідно Договору розрахунково-касового обслуговування № 163 від 16 липня 2012 року.

24 лютого 2015 року позивач виставив відповідачу платіжні доручення № 126 від 24 лютого 2015 року на суму 299795, 62 грн. та № 127 від 24 лютого 2015 року на суму 531 грн. про перерахування залишку грошових коштів з рахунку № 01 на поточний рахунок підприємства № 1713 (арк. с. 36-37 том 1).

25 лютого 2015 року та 05 березня 2015 року позивач звернувся до відповідача із заявами про розірвання Договору та вимагав здійснення перерахування залишку коштів на рахунку, згідно платіжних доручень № 126 від 24 лютого 2015 року на суму 299795, 62 грн. та № 127 від 24 лютого 2015 року на суму 531 грн. (арк. с. 42-43 том 1). Дані заяви були отримані відповідачем нарочно, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Філії "Дніпропетровське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит".

Однак, відповідач не виконав вищезазначені платіжні доручення № 126 від 24 лютого 2015 року та № 127 від 24 лютого 2015 року та грошові кошти у сумі 300326, 62 грн. не перерахував.

Згідно довідки від 27 травня 2015 року вих. № 7.1-7.1/1706, виданої Дніпропетровським регіональним управлінням Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінасни та Кредит", станом на 27.05.2015 на рахунку позивача обліковуються кошти в розмірі 300326, 62 грн. (арк. с. 195 том 1).

27 травня 2015 року на рахунок позивача від ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшли грошові кошти у розмірі 137992, 29 грн., що підтверджується копією банківської виписки від 27 травня 2015 року (арк. с. 198 том 1).

ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" листом від 29 травня 2015 року № 08/08-3/6189 звернулось до Філії "Дніпропетровське регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", в якому зазначило, що платіжним дорученням від 27 травня 2015 року № 103523 на суму 137992, 99 грн. було помилково перераховано кошти на рахунок № 01, відкритий на ім'я Приватного багатопрофільного підприємства "Енерго-Імпекс" та просило терміново повернути грошові кошти (арк. с. 194 том 1).

Позивач виставив відповідачу платіжне доручення від 28 травня 2015 року № 128 на суму 137992, 29 грн. про повернення помилково зарахованих коштів згідно платіжного доручення № 103523 від 27 травня 2015 року (арк. с. 193 том 1). Відповідачем дане платіжне доручення виконано не було.

Згідно довідки від 02 червня 2015 року вих. № 1.1-7.1/1730, виданої Дніпропетровським регіональним управлінням Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", станом на 02 червня 2015 року на рахунку позивача обліковуються кошти в розмірі 438318, 91 грн. (арк. с. 191 том 1).

За вказаних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог.

За вказаних підстав, і оскільки суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року по справі № 904/2384/15, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги ніяким чином не спростовують вищенаведену правову оцінку матеріалів, обставин справи, отже, не є правовими підставами зміни чи скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року по справі № 904/2384/15.

Судовий збір відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» , м. Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03 червня 2015року у справі № 904/2384/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Матеріали справи повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 24 липня 2015 року.

Головуючий суддя О.М.Лисенко

Суддя О.В.Джихур

Суддя О.В.Березкіна