РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2015Справа №910/10348/15
За позовом Державного підприємства «Придніпровська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-трейд»

про стягнення штрафу в сумі 40 015,00 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Барчунінов К.О., за довіреністю

від відповідача: Прусакова О.М., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-трейд» (далі - відповідач) про стягнення штрафу в сумі 40 015,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.04.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/10348/15, розгляд справи призначено на 27.05.2015 р.

27.05.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 27.05.2015 р. представник позивача не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 23.04.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/10348/15 позивач не виконав.

У судове засідання 27.05.2015 р. представник відповідача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 23.04.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/10348/15 відповідач виконав.

Враховуючи те, що представник позивача у судове засідання 27.05.2015 р. не з'явився, а також у зв'язку із невиконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 23.04.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/10348/15 та необхідністю витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 17.06.2015 р.

17.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані письмові заперечення на відзив та заява.

У судове засідання 17.06.2015 р. представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

17.06.2015 р. представник позивача у судове засідання з'явився, надав свої пояснення по суті спору, проти позову заперечував з підстав викладених у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Кернел-Трейд» (далі - відповідач), за залізничною накладною № 43321496 зі станції Приколоте Південної залізниці було відправлено вантаж (шрот) на станцію Бердянськ (експорт) Придніпровської залізниці.

На станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було зроблено перевірку маси вантажу у вагонах, в результаті чого було встановлено невідповідність маси вантажу зазначеної в залізничній накладній № 43321496 реальній масі вантажу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Закону України „Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 року, законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 2 Статуту залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

В ст. 5 Статуту залізниць України зазначено, що на підставі цього Статуту Мінтранс стверджує Правила перевезення вантажів (далі Правила) та інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 23 Статуту залізниць України та „Правилами перевезень вантажів" затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, а саме „Правилами оформлення перевізних документів", передбачено що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно з п. 2.1. та 2.2. розділу 2 „Правил оформлення перевізних документів", графи „Маса вантажу в кг. визначена відправником" та „Спосіб визначення маси" заповнюються відправником.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України та п. 5 „Правил приймання вантажів до перевезення", маса вантажу визначається відправником.

Як передбачено п. 2.3. „Правил оформлення перевізних документів", правильність внесених в накладну відомостей своїм підписом засвідчує представник відправника.

Згідно п. 11 "Правил приймання вантажів до перевезення", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 р. N 644, у разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) - додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування.

Пунктом 28 „Правил приймання вантажів до перевезення" передбачено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно ч. 2 ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення відповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до ст. 10 Закону України „Про залізничний транспорт" розрахунки відправників і одержувачів вантажу, вантажобагажу і пошти з підприємствами залізничного транспорту загального користування за перевезення, додаткові збори за вантажні операції і користування рухомим складом, а також за штрафи, пеню, неустойки здійснюються в порядку, передбаченому Статутом залізниць України, іншими актами законодавства України та міжнародним договорами.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Підставою для накладання на відправника відповідальності за неправильне визначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

В накладній № 43321496 було визначено, що провізна плата вагону № ЗРВ95680070 складає 8 803,00 грн.

Таким чином, штраф за неправильно зазначену масу вантажу складає 40 015,00 грн. (40 015,00 грн. - розмір провізної плати, х 5 - кратний розмір, відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України).

Відповідач заперечуючи проти позову зазначає, що Державне підприємство «Одеська залізниця» не є належним позивачем у даній справі, однак дане заперечення не береться до уваги, оскільки позивачем у даній справі є Державне підприємство «Придніпровська залізниця».

У відзиві на позовну заяву відповідач також зазначає, що у діях відповідача відсутня вина, як підстава відповідальності за порушення зобов'язання, оскільки відповідачем було здійснено зважування та в результаті оформлено перевізні документи.

Однак, як вірно зазначено позивачем, спір виник не з порушення зобов'язання відповідно до ст. 614 ЦК України, а саме з неправильно зазначеної у накладній маси вантажу, відповідно до ст. ст. 122 Статуту залізниць України. Крім того, позивачем заперечується саме маса вантажу зазначена у накладній, а не факт оформлення документів відповідачем та відповідно позивач не оспорює факту того, що ваги, на яких позивач проводив зважування були повірені.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, перевіривши вірність розрахунку наданого позивачем, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 40 015,00 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 40 015,00 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Крім того, представник позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати в розмірі 698,97 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача, при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду міста «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Обґрунтовуючи суму понесених витрат, представник позивач надає суду залізничні квитки, що підтверджують поїздку представника позивача до м. Києва і в зворотному напрямку з метою явки у судове засідання у даній справі, оскільки явка сторін була визнана судом обов'язковою.

Дослідивши надані представником позивача залізничні квитки, суд дійшов висновку про обґрунтованість зазначених судових витрат, понесених представником позивача, в зв'язку з чим, 698,97 грн. також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кернел-трейд» (01001, м. Київ, Провулок Шевченка Тараса, будинок 3; ідентифікаційний код: 31454383) на користь Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, буд. 108; ідентифікаційний код: 01073828) штраф в розмірі 40 015 (сорок тисяч п'ятнадцять) грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. та судові витрати в розмірі 698 (шістсот дев'яносто вісім) грн. 97 коп.

Повне рішення складено 22.06.2015 р.

Суддя О.В. Нечай