ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015 р. Справа №917/1182/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, 08431; адреса для листування: АДРЕСА_1, 08431

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат", вул. Героїв Майдану, буд.82, офіс 24, м. Гадяч, Полтавська область, 37399

про стягнення 6 332,18 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Деркач І.В. довіреність б/н від 23.01.2015р.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 6 332,18 грн. з яких 3825,00 основний борг за Договором №3/15-ОМКК про перевезення вантажів від 02.01.2015р., 910,60 грн. - пеня, 51,45 грн. - 3% річних та 1 545,14 грн. індексація заборгованості з урахуванням інфляції.

20.07.2015р. через канцелярію суду від позивача надійшли письмові пояснення (вхід. №10500 від 20.07.2015р.) відповідно до яких, останній повідомив суд про сплату відповідачем суми основного боргу та просить суд задовольни позовні вимоги в частині стягнення 910,60 грн. - пені, 51,45 грн. - 3% річних та 1 545,14 грн. інфляційних та проводити розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні, у наданих через канцелярію суду відзиві на позовну заяву (вхід. № 10032 від 07.07.2015р.) та доповненнях до відзиву (вхід. №10499 від 20.07.2015р.) просить суд припинити провадження у справі в частині сплати суми основного боргу, проти стягнення 910,60 грн. - пеня, 51,45 грн. - 3% річних та 1 545,14 грн. індексація заборгованості з урахуванням інфляції заперечує.

В обгрунтування своїх заперечень посилається на те, що Договором №3/15-ОМКК про перевезення вантажу від 02.01.2015р. не визначено даного виду неустойки, як пеня, а також зазначає, що позивачем не вірно здійснений розрахунок індексу інфляції та 3% річних.

Розглянувши матеріали справ, суд встановив:

Між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач по справі; Перевізник за Договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (відповідач по справі; замовник за Договором) 02.01.2015р. був укладений Договір №3/15-ОМКК про перевезення вантажу (далі - Договір) (а.с.11-12).

За умовами даного Договору замовник доручає, а перевізник на умовах даного Договору власними транспортними засобами, за відповідну оплату здійснює перевезення визначеного товаротранспортними накладними Вантажу з визначеного Замовником місця завантаження до пункту його розвантаження (п. п. 1.1. Договору).

Ціни на послуги узгоджуються Сторонами в протоколах погодження вартості перевезення (Додаток №1 до Договору), які є невід"ємною частиною цього Договору і вказуються в рахунках Перевізника (п.п.4.1. Договору).

Згідно Додатку №1 до Договору (а.с.13) вартість 1-го км пробігу автомобіля при перевезенні вантажу складає: 11 грн. 25 коп. без ПДВ.

Розрахунки за Договором здійснюються Сторонами за кожні 15 днів перевезення у безготівковій формі в національній валюті України шляхом перерахування Замовником грошових коштів на рахунок Перевізника в термін десять банківських днів з моменту отримання документів за умови підписання Замовником акту виконаних робіт згідно пункту 5.3. Договору (п.п.5.1. Договору).

Відповідно до п. 5.2. Договору підставою для розрахунків за Договором є: рахунок Перевізника з додатком про розрахунок вартості перевезення, акт виконаних робіт, оригінал товарно-транспортних накладних з відмітками Вантажовідправника, Вантажоодержувача, водія Перевізника.

Замовник повинен підписати акт виконаних робіт або надати вмотивовану письмову відмову щодо не підписаного акту в строк не пізніше семи робочих днів з моменту отримання акту від Перевізника (п.п.5.3. Договору).

Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 на замовлення Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" здійснено перевезення вантажу на загальну суму 12 825,00 грн.

Даний факт підтверджується доданими до матеріалів справи рахунком на оплату з зазначенням: назви маршрутів (пункти завантаження та розвантаження рейсів, пробігу кожного з рейсів (в км., а саме: №3 від 11.01.2015р. на суму 12 825,00 грн.); актом наданих послуг №3 від 11.01.2015р. на суму 12 825,00 грн.; товарно-транспортною накладною (за формою №1-ТН)№1353 від 03.01.2015р. та спеціалізованою товарною накладною (за формою №1-ТН (МС) №1353 від 03.01.2015р. ) (а.с.14-19).

Акт наданих послуг №3 від 11.01.2015р. на суму 12 825,00 грн. підписано сторонами без жодних зауважень та скріплено печатками.

Згідно вказаних актів сторони засвідчили, що позивачем виконано послуги по перевезенню відсіву і сторони претензій з перевезення одна до одної не мають.

В порушення умов договору відповідач розрахувався частково за надані послуги сплативши лише 9000,00 грн. (04.02.2015р., 06.02.2015р., 31.03.2015р.), внаслідок чого його заборгованість перед позивачем склала 3825,00 грн.

Так, окрім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 910,60 грн. - пені, 51,45 грн. - 3% річних та 1 545,14 грн. індексації заборгованості з урахуванням інфляції.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов"язки.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов"язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, в установлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами правочин, з якого виникли взаємні права та обов'язки, за своїм змістом і правовою природою є договором перевезення вантажу, який підпадає під правове регулювання глави 64 ЦК України "Перевезення" (ст. ст. 908-928).

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України договором перевезення вантажу є договір, за яким одна сторона (перевізник) зобов"язується доставити довіреній їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (одержувачеві), а вантажовідправник зобов"язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Факт надання послуг з перевезення позивачем та порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині оплати, підтверджені матеріалами справи, тому суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості за Договором.

20.07.2015р. відповідачем через канцелярію суду надано докази сплати суми основного боргу (платіжне доручення №3050 від 25.06.2015р. та №3483 від 09.07.2015р.).

Як вбачається з наданих платіжних доручень сума заборгованості сплачена відповідачем після подання позову.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення основного боргу в розмірі 3 825,00 грн. підлягає припиненню в зв'язку з відсутністю предмету спору на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 910,60 грн. - пені, 51,45 грн. - 3% річних та 1 545,14 грн. індексації заборгованості з урахуванням інфляції.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку за допомогою калькулятора ІПС "Ліга" наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 51,45 грн. - 3% річних та 1 545,14 грн. індексації заборгованості з урахуванням інфляції (з урахуванням моменту виникнення зобов'язань щодо оплати за отриману теплову енергію за кожний окремий місяць), суд прийшов до висновку, що вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню повністю, оскільки їх розмір і період нарахування є обґрунтованим та таким, що відповідає Закону та умовам Договору.

Стосовно стягнення 910,60грн. пені, вимога позивача є необґрунтованою, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань повинен оплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Разом з тим, при нарахування пені позивачем не враховано, що відповідно до ст. 1 Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.п. 2., 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено, або вміщено умову про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. Ні законодавчим актом, ні укладеним сторонами договором №3/15-ОМКК про перевезення вантажів від 02.01.2015р.розмір та базу нарахування пені не визначено, а тому позов в частині стягнення 910,60грн. пені залишається судом без задоволення.

Таким чином, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судовий збір, сплачений позивачем, покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до приписів ст.49 ГПК України

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 32, 33,43,49, 75, п. 1-1 ст.80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення 3 825,00грн. суми основного боргу на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Овруцький молочноконсервний комбінат" (37399, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Героїв майдану, 82, офіс 24, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, 08431; РНОКПП НОМЕР_1; р/р 8850 в ПАТ "Укрсоцбанк"; МФО 300023) 51,45 грн. - 3% річних, 1 545,14 грн. інфляційних витрат та 1564,27 судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5.Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24.07.2015р.

Суддя Погрібна С.В.