РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа № 910/15122/15

Суддя господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ХОЛДІНГ» до товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ» про стягнення 713207,84 грн, за участю представників сторін:

від позивача - Озеров О.С. (довіреність від 02.06.2015 № 220/396/д);

відповідача - Костяний О.Ю. (довіреність від 10.01.2015 № 057/30),

ВСТАНОВИВ :

У червні 2015 року до господарського суду міста Києва звернулося ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ХОЛДІНГ» (далі - позивач) з позовом до ТОВ «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ» (далі - відповідач) про стягнення з останнього 1146396,06 грн, з яких: 767104,74 грн - авансу; 15825,48 грн - 3 % річних; 363465,84 грн - втрат від інфляції.

Позов мотивований тим, що позивачем, як замовником, на виконання договору будівельного підряду від 17.09.2012 № 18/08/12-СП перераховано відповідачеві, як підрядникові, грошові кошти на загальну суму 1087201,40 грн, однак, роботи виконані останнім на суму 320096,66 грн, а решта коштів в сумі 767104,74 грн повернуті позивачеві не були у зв'язку із чим, ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ХОЛДІНГ» заявлені наведені вище позовні вимоги.

Також до суду надійшло клопотання ТОВ ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ХОЛДІНГ» від 17.07.2015 № б/н про уточнення позовних вимог, згідно із яким позивач просить суд стягнути з відповідача 713207,84 грн, з яких: 467104,74 грн - сума авансу; 9636,43 грн - 3 % річних та 236466,67 грн - збитки від інфляції.

Заява позивача від 17.07.2015 № б/н судом розцінюється як заява про зменшення позовних вимог в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України. Отже, спір розглядається судом з урахуванням зменшення позовних вимог.

Водночас суд зазначає, що ухвали у даній справі надсилалися, зокрема, відповідачеві на його адресу місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 ГПК України, ТОВ «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ» вважається повідомленим судом про дату, час і місце розгляду даної справи належним чином.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 20 липня 2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши повноважних представників сторін та прокурора у справі, судом встановлено таке.

Між ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ХОЛДІНГ», як замовником, та ТОВ «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ», як підрядником, укладено договір будівельного підряду від 17.08.2012 № 18/08/12-СП (далі - договір).

Відповідно до предмета договору підрядник приймає на себе будівельний підряд на виконання капітального ремонту будівлі та благоустрою майданчика за адресою: м. Київ, Подільський район, вул. Сагайдачного, буд. 6-в, відповідно до договірної ціни (додаток № 1), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу згідно з п. 3 договору (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору вартість робіт відповідно до розрахунку договірної ціни (додаток № 1) складає 3164,20 грн за м2 (з урахуванням ПДВ).

Оплата виконаних робіт здійснюється замовником на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт за формою КБ-2в і довідок про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати підписання замовником акту (форма КБ-2в) і довідки (форма КБ-3) з урахуванням (з вирахуванням) раніше перерахованого авансу (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 3.1.1 договору замовник перераховує підрядникові аванс (з урахуванням ПДВ) у розмірі 70 % від договірної ціни згідно з п. 2.1 договору за кожен етап робіт.

Як передбачено п. 11.1 договору, замовник має право розірвати договір у таких випадках: затримки підрядником початку робіт більш ніж на 1 (один) календарний місяць з причин, які не залежать від замовника (підпункт 11.1.1 договору); в інших випадках, передбачених чинним законодавством України (підпункт 11.1.2 договору); попередивши підрядника за один календарний місяць та оплативши фактично виконані роботи (підпункт 11.1.3 договору).

Виходячи з умов договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду, а тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Так, судом встановлено, що позивачем, на виконання своїх грошових зобов'язань за договором, перераховано на корить відповідача грошові кошти в розмірі 787201,40 грн, що підтверджується виписками з поточного рахунку позивача від 23.08.2012, від 08.02.2013, від 18.03.2013, від 26.03.2013, від 28.03.2013, засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Судом також встановлено, що відповідачем виконані роботи на суму 320096,66 грн, про що свідчать такі акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в): за листопад 2012 року № 1 на суму 136503,43 грн; за лютий 2013 року № 2 на суму 160383,07 грн; за лютий 2013 року № 3 на суму 23210,16 грн, а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3): за листопад 2012 року та за лютий 2013 року. Зазначені документи підписані сторонами і скріплені відбитками їх печаток. Засвідчені копії вказаних доказів містяться в матеріалах справи.

Виходячи з наведеного вище, сума грошових коштів, на яку роботи не виконані, становить 467104,74 грн.

В матеріалах справи міститься засвідчена копія листа відповідача від 23.06.2014 № 230614-1, зі змісту якого вбачається, що ТОВ «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ» просило ТОВ «УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ХОЛДІНГ» розірвати договір в односторонньому порядку у зв'язку зі скрутним становищем відповідача, що, у свою чергу, позбавляє останнього можливості здійснювати роботи у достатньому обсязі та дотримуватися строків виконання робіт. Також у вказаному листі відповідач зазначив, що погашення залишку грошових коштів відбуватиметься на протязі 3 (трьох) календарних місяців.

Тобто, виходячи з листа відповідача від 23.06.2014 № 230614-1, останній просив позивача скористатися його правом, передбаченим п. 11.1 договору, та розірвати договір в односторонньому порядку.

У відповідь на лист відповідача від 23.06.2014 № 230614-1 позивач у своєму листі від 19.02.2015 № 632/02 зазначив, що пропозиція щодо розірвання договору може бути прийнята виключно при виконанні відповідачем певних умов. Такі умови, як стверджує позивач, відповідачем не виконані. Лист від 19.02.2015 № 632/02 було надіслано відповідачеві 19 лютого 2015 року, про що свідчать наявні в матеріалах справи засвідчені копії описів вкладення до поштового відправлення та фіскальні чеки.

Спір між сторонами судового процесу виник, як стверджує позивач, внаслідок неповернення відповідачем грошових коштів, які перераховувалися позивачем як попередня оплата робіт і на які роботи не виконані. Сума грошових коштів на яку роботи не виконані складає 467104,74 грн (787201,40 грн - 320096,66 грн = 467104,74 грн).

Отже, такі обставини призвели до звернення позивача до господарського суду із позовом у даній справі.

Суд відзначає, що жодних доказів щодо виконання відповідачем робіт на підставі договору на всю суму попередньої оплати (787201,40 грн) або повернення позивачеві грошових коштів, на які відповідачем роботи не виконані, сторонами суду не надано.

При цьому, з листа відповідача від 23.06.2014 № 230614-1 вбачається, що останній не має наміру продовжувати виконувати свої зобов'язання за договором, які полягають у виконанні будівельних робіт.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач, як підрядник за договором, порушив свій основний обов'язок за договором, виконав роботи лише на 40,7 % від тих, що оплачені позивачем.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 ЦК України).

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

Виходячи з наведених вище фактичних обставин справи і норми права, суд приходить до висновку, що сума попередньої оплати в розмірі 467104,74 грн, перерахованої позивачем відповідачеві на підставі договору, підлягає поверненню останнім позивачеві, оскільки роботи на вказану суму не виконані і, як вбачається з листа від 23.06.2014 № 230614-1, виконуватися не будуть, а дії позивача, які полягають у зверненні останнього до господарського суду із позовом у даній справі, свідчать про втрату інтересу замовника у виконанні підрядником договору.

Таким чином, позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми попередньої оплати в розмірі 467104,74 грн підлягає задоволенню у повному обсязі.

При вирішенні спору, який полягає у застосуванні до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із вказаної вище норми права, суд зазначає, що її застосування можливе лише при наявності грошового зобов'язання та його порушення.

Разом із тим, стягнення з відповідача суми попередньої оплати за договором не є наслідком порушення ним грошового зобов'язання, оскільки відповідні дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав - повернення сплаченого авансу за невиконані роботи за договором. За своєю суттю обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 ЦК України.

Аналогічні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 15.10.2013 № 3-30гс-13 та від 16.09.2014 № 3-90гс-14, а також у п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

Відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 9636,43 грн та 236466,67 грн - збитки від інфляції, нарахованих на суму попередньої оплати робіт, задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що позов підлягає задоволенню частково, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 5 ст. 49 ГПК України).

Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОЕКТНО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «ПРО-РЕАЛ» (03061, м. Київ, проспект Відрадний, буд. 103; ідентифікаційний код 33440524, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ХОЛДІНГ» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 6, літера «А»; ідентифікаційний код 36336201, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) суму попередньої оплати в розмірі 467104,74 (чотириста шістдесят сім тисяч сто чотири) грн 74 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 9342,10 (дев'ять тисяч триста сорок дві) грн 10 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23 липня 2015 року.

Cуддя Я.А. Карабань