ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа № 914/3094/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий-суддя Кузь В.Л.

судді Желік М.Б.

Костів Т.С.

При секретарі судового засідання Петрик К.О.

розглянув матеріали апеляційної скарги б/н від 06.11.13 Публічного акціонерного товариства «Іскра» , м. Львів

на рішення Господарського суду Львівської області від 22.10.13

у справі № 914/3094/13

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Іскра», м. Львів

до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

про визнання протиправним рішення та дій органу Антимонопольного комітету України

За участю представників сторін :

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Оленюк С.Л.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.10.13 у справі № 914/3094/13 відмовлено у позові ПАТ «Іскра» до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету № 102 від 30.05.13 у справі № 1-13-21/2013.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 22.10.13 у справі № 914/3094/13 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Як підстави скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції, позивач зазначає, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано наступне:

- судом першої інстанції не враховано того, що вимога про надання інформації була надана відповідачем в рамках розгляду справи № 1-02-135/2012, яка була порушена та розглядалась відповідачем за відсутності у нього на те повноважень та поза межами його компетенції, встановленої законом, оскільки у нього відсутні повноваження на здійснення нагляду (контролю) за формуванням державних регульованих цін у вигляді тарифів на житлово - комунальні послуги з утримання гуртожитку;

- інформація, про подання якої йдеться у вимозі № 13/03-663 від 13.11.12, вже подавалась позивачем відповідачу ще до заявлення цієї вимоги, тобто до спливу строку, встановленого даною вимогою;

- Законом України «Про захист економічної конкуренції» не передбачено відповідальності за «ненадання відповіді на конкретну вимогу органу антимонопольного комітету».

Відповідач подав суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

14 січня 2013 року на адресу Львівського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від позивача про зупинення провадження у справі до вирішення Господарським судом Львівської області пов'язаної з даної справою справи № 914/3026/13 за позовом ПАТ "Іскра" до Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 30.05.13 №101 у справі №1-02-135/2013.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 06.02.14 задоволено клопотання ПАТ «Іскра», зупинено провадження у справі № 914/3094/13 до закінчення провадження у справі № 914/3026/13.

14 травня 2015 року провадження у справі було поновлено у зв'язку з прийняттям Львівським апеляційним господарським судом постанови у справі № 914/3026/13.

Позивач участі свого уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні навів свої доводи та міркування з приводу поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 15.07.15 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни рішення Господарського суду Львівської області від 22.10.13 у справі № 914/3094/13, з огляду на наступне:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, за результатами розгляду заяви мешканців гуртожитку по вул. Білоцерківській, 10 у м. Львові територіальним відділенням відповідно до розпорядження адміністративної колегії даного територіального відділення від 27.06.12 № 93Р розпочато розслідування у справі № 1-02-135/2012 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Розпорядження № 93Р з повідомленням від 27.06.12 № 13/03-1464 отримане позивачем 02.07.12, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №79 1.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач не оскаржував дане розпорядження відповідача, а відтак, воно було, чинним. Доказів протилежного позивачем не подано.

Як зазначає відповідач, у зв'язку із розглядом справи № 1-02-135/2012 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції щодо позивача проводилось дослідження ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, у рамках якого позивачу, на підставі статей 3, 17, 22, 22-1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», надіслано вимогу голови Відділення від 13.11.12 № 13/03-663 (далі - вимога), що містила:

встановлений головою Відділення строк подання позивачем інформації Відділенню, а саме: сім днів з дня отримання вимоги; перелік інформації, яку позивач був зобов'язаний подати Відділенню; нагадування, що, згідно з пунктами 13, 14, 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", неподання інформації, подання інформації в неповному обсязі або подання недостовірної інформації є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що тягне за собою відповідальність, відповідно до статі 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Як встановлено в ході розгляду справи, позивач отримав вимогу 16.11.12, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 79 8 та листом Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 29.12.12 № 05-22-3200 з відповідними додатками, що в свою чергу не заперечується позивачем.

Отже, встановлений головою Відділення строк подання позивачем інформації Відділенню перебував, згідно з нормами ст. 62 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у таких часових межах: 17.11.12 - 23.11.12. Однак, на дану вимогу відповідь позивача № 13/3598 датована 20.12.12, здана на пошту - 21.12.12, отримана відповідачем- 24.12.12. Таким чином, відповідь позивача від 20.12.12 № 13/3598 подана територіальному відділенню поза межами строку, який встановлений у вимозі.

Відповідно до оскаржуваного рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету № 102 від 30.05.13 у справі № 1-13-21/2013, визнано, що ПАТ «Іскра», не подавши територіальному відділенню відповідь на вимогу голови від 13.11.12 № 13/03-663 у строки, що встановлені головою територіального відділення у вимозі голови від 13.11.12 № 13/03-663, вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у строки встановлені головою територіального відділення Антимонопольного комітету України.

За вчинене порушення законодавства накладено на ПАТ «Іскра» штраф у розмірі 50 000 грн., що становить 0,014 відсотка доходу (виручки) позивача від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2012 рік. Адже, відповідно до форми № 2 «Звіт про фінансові результати» за 2012 рік, дохід (виручка) позивача від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) у 2012 склав 352 313 000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 7 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» у сфері формування та реалізації конкурентної політики, сприяння розвитку конкуренції, нормативного і методичного забезпечення діяльності Антимонопольного комітету України та застосування законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має право вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб інформацію, у тому числі з обмеженим доступом, необхідну для дослідження ринків, а також інформацію про реалізацію конкурентної політики.

Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження, окрім іншого, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом; проводити дослідження ринку, визначати межі товарного ринку, а також становище, в тому числі монопольне (домінуюче), суб'єктів господарювання на цьому ринку та приймати відповідні рішення (розпорядження) (п.п. 5,12 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України»).

Аналогічні повноваження закріплено й у Положенні про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України 23.02.01 № 32- р та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.03.01 за № 291/5482.

Відповідно до п. 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції": порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно - правовими актами строки.

Тобто, сукупність вищенаведених норм Закону України "Про Антимонопольний комітет України" і Закону України "Про захист економічної конкуренції" засвідчує, що кваліфікуючою ознакою порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", є неподання суб'єктом господарювання певної інформації на надіслану головою територіального відділення Антимонопольного комітету України у межах його повноважень вимогу, що є конкретним актом невиконання конкретної, заснованої на законі вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України: незалежно від того чи надсилалися суб'єктові господарювання інші вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, від обсягу інформації, що подавалась раніше на інші вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, від обсягу поданої суб'єктом господарювання інформації поза межами строку, що встановлений головою територіального відділення Антимонопольного комітету України у вимозі.

Аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України 14.08.12 у справі № 08/03/26/64/2011 у якій, зокрема, зазначено, що виходячи зі змісту статей 22, 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділенняАнтимонопольного комітету України щодо подання суб'єктами господарювання документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України 08.10.13 у справі № 910/2903/13, у якій, зокрема, зазначено, що, у зв'язку з тим, що невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, відповідно до частини другої статті 22 зазначеного Закону, тягне за собою передбачену законом відповідальність, а позивач зазначені вимоги не виконав, тому позивача правомірно, згідно з положеннями Закону України "Про захист економічної конкуренції", було притягнуто до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Аналогічні правові позиції викладено Верховним Судом України у постановах від 14.08.12 зі справи № 08/03/26/64/2011, від 11.12.12 зі справи № 5023/599/12, від 12.03.13 зі справи № 5011-20/3185-2012.

Крім того, слід зазначити, що неподання позивачем інформації у встановлені головою ЛОТВ АМК України строки не залежать від змісту інформації, наданої на іншу вимогу органу Антимонопольного комітету України, оскільки кожна вимога органу Антимонопольного комітету України є окремим юридичним фактом, що породжує між одержувачем вимоги та органом Антимонопольного комітету України певні правовідносини, а законодавство про захист економічної конкуренції не уповноважує суб'єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, а регламентація діяльності органів Антимонопольного комітету України (у тому числі, адміністративної колегії ЛОТВ АМК України) щодо розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції чи питання скасування або визнання недійсним рішень органів Антимонопольного комітету України здійснюється відповідно до Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Також, слід зазначити, що згідно з статтею 19 "Гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України" Закону України "Про Антимонопольний комітет України", під час розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від суб'єктів господарювання. Втручання суб'єктів господарювання у діяльність Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень забороняється, за винятком випадків, визначених законами України.

Отже, законодавство про захист економічної конкуренції не уповноважує суб'єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, чи повноважень цього органу.

Разом з цим, судова колегія зазначає, що рішенням Господарського суду Львівської області від 21.01.15 у справі № 914/3026/13 (яке набрало законної сили відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.04.15) було відмовлено у визнанні недійсним рішення № 101 у справі № 1-02/135/2012, за неподання інформації в рамках розгляду якої було винесено оскаржуване у даній справі рішення відповідача № 102 від 30.05.13.

Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що під час розгляду справи № 914/3026/13 не було встановлено факту відсутності у відповідача повноважень на розгляд справи № 1-02/135/2012, а саме повноважень на здійснення нагляду (контролю) за формуванням державних регульованих цін у вигляді тарифів на житлово-комунальні послуги з утримання гуртожитку, про що зазначає апелянт в апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції по даній справі.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Твердження апелянта щодо інших вимог голови територіального відділення та відповідей позивача на них не стосуються предмета розгляду у справі № 914/3094/13, оскільки, кожна вимога голови територіального відділення є окремим юридичним фактом, що породжує між суб'єктом господарювання та органом Антимонопольного комітету України окремі правовідносини.

Враховуючи доведений матеріалами справи факт неподання у визначений головою Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету строк позивачем у господарській справі інформації на вимогу голови територіального відділення, яка була надіслана в межах його повноважень, а також інші обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету № 102 від 30.05.13 у справі № 1-13-21/2013.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу б/н від 06.11.13 Публічного акціонерного товариства «Іскра» , м. Львів залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 22.10.13 у справі № 914/3094/13 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 17.07.15.

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Костів Т.С.