ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2015 р. Справа№ 914/2019/15

Господарський суд Львівської області у складі

Суддя Фартушок Т.Б. при секретарі Полюхович Х.М.

позивач: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, пл. Галицька, 15, м. Львів; ідентифікаційний код 25558625)

відповідач: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (79038, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

про зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом передачі за актом приймання-передачі нежитлового приміщення площею 10,5кв.м. (літ.16-1), що знаходиться за адресою: м.Львів, АДРЕСА_3, та стягнення заборгованості

ціна позову: 9223,52 грн.

Представники:

Позивача: Чернобай С.С. - представник (довіреність №2302-вих-1361 від 12.06.2015р.);

Відповідача: ФОП ОСОБА_1

Суть спору:

Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зобов'язання повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення площею 10,5кв.м. (літ. 16-1), що знаходиться за адресою: м. Львів, АДРЕСА_3 та стягнення заборгованості, а саме: заборгованість з орендної плати за період з 01.08.2012р. по 01.12.2012р. в сумі 516,28грн. та неустойку за період з 02.12.2012р. по 01.06.2015р. в сумі 8707,24грн.; ціна позову: 9223,52грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2015р., справі присвоєно єдиний унікальний номер 914/2019/15 та визначено суддю для розгляду справи - суддя Фартушок Т.Б.

Ухвалою Господарського суду Львівської області по даній справі від 24.06.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду в судовому засіданні на 07.07.2015р. Розгляд справи відкладався з причин та підстав, викладених в ухвалі Господарського суду Львівської області від 07.07.2015р., в тому числі, у зв'язку з неявкою Відповідача.

Протягом розгляду справи представнику Позивача та Відповідачу по явці оголошено права і обов'язки, визначені ст.ст.20, 22, 28, 38, 59 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, в ухвалах Господарського суду Львівської області по даній справі, які скеровані чи оголошені Сторонам (підтвердженням чого є дані реєстрів вихідної кореспонденції Господарського суду Львівської області, наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштових відправлень, та письмові повідомлення про відкладення розгляду справи) зазначено, що права та обов'язки сторін визначені ст.ст. 20, 22, 28, 38, 59 Господарського процесуального кодексу України.

Заяв про відвід судді не надходило.

Представник Позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, надав пояснення по суті спору з обґрунтуванням наявності підстав для зобов'язання Відповідача повернути об'єкт оренди шляхом передачі за актом приймання-передачі нежитлового приміщення та стягнення заборгованості у сумі 9223,52грн.; не заперечив проти клопотання Відповідача про розстрочення виконання рішення в частині стягнення строком на 9 місяців.

Протягом розгляду справи подав наступні документи

06.07.2015р. повідомлення №б/н від 03.07.2015р. (вх.№27870/15) про відсутність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.62 ГПК України, а також клопотання про долучення до матеріалів справи копій наступних документів: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців на Позивача; технічного паспорта на нежитлові приміщення, інв. №361; наказу від 16.04.2007 №294-о; правовстановлюючих документів на приміщення; положення про управління комунальної власності зі змінами та доповненнями (роздруківка з офіційного веб-сайту Львівської міської ради); довіреності на представника Чернобая С.С.; суд оглянув та долучив до матеріалів справи клопотання вх.№27879/15 від 06.07.2015р.;

06.07.2015р. заяву про зміну предмету позову №б/н від 03.07.2015р. (вх.№3112/15), в якій Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради просить пункт 3 прохальної частини позову замість "зобов'язати ОСОБА_1 повернути об'єкт оренди шляхом виселення з нежитлового приміщення площею 10,5 кв.м.(літ.16-1), що знаходиться за адресою: м.Львів, АДРЕСА_3. Стягувач - Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька,15 )" змінити на "зобов'язати ОСОБА_1 повернути об'єкт оренди шляхом передачі за актом приймання-передачі нежитлового приміщення площею 10,5кв.м. (літ.16-1), що знаходиться за адресою: м.Львів, АДРЕСА_3. Стягувач - Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м.Львів, пл.Галицька,15 )", яка судом прийнята, про що зазначено в ухвалі суду по даній справі від 21.07.2015р.) та долучена до матеріалів справи;

08.07.2015р. клопотання (вх.№28432/15) в порядку ст.38 ГПК України про витребування у Львівського міського управління юстиції інформації про реєстрацію актів цивільного стану щодо ОСОБА_1. Клопотання обґрунтоване тим, що Відповідач в судове засідання 07.07.2015р. не з'явився, не сплачує за договором з 2012р., жодного разу не з'являвся в судові засідання по інших справах щодо стягнення заборгованості по договорах, де він є контрагентом, а також, оскільки необхідна інформація про особу, доступ до якої може бути обмежений. З врахуванням вимог ст.38 ГПК України щодо права сторони у разі неможливості самостійно надати докази подати клопотання про витребування господарським судом доказів; беручи до уваги те, що у клопотанні зазначено припущення щодо можливості обмеження у доступі до інформації, а обгрунтування неможливості отримати таку відсутнє суд зазначає про відсутність правових підстав до задоволення клопотання, а відтак, - в клопотанні слід відмовити. При цьому суд також зазначає, що судом 21.07.2015р. отримано спеціальний витяг з ЄДРЮОтаФОП щодо Відповідача.

Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав повністю.

21.07.2015 року подав заяву вх.№30218/15 про визнання позовних вимог в повному обсязі, а також клопотання про розтермінування сплати заборгованості на 9 місяців.

Також, суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

На виконання зазначених вимог Кодексу, в ухвалі Господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі (на необхідність виконання вимог якої зазначалось в ухвалі про відкладення розгляду справи), окрім подання відзиву на позовну заяву, сторін зобов'язувалось надати всі докази в обґрунтування правової позиції по суті спору.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 38 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України (якою, в тому числі, передбачені права сторін, про що зазначалось в кожній з ухвал господарського суду по даній справі), сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора. Окрім розглянутого судом клопотання Позивача від 08.07.2015р. вх.№28432/15 жодних клопотань про витребування доказів не заявлялося.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до вимог ст. 4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

В судовому засіданні суд оглянув оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи; ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Розглянувши матеріали справи в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення Сторін, суд встановив наступне.

14.12.2007р. Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі - Орендодавець) та Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі - Орендар) уклали договір оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) №Г-5869-7 (надалі - Договір), згідно умов якого (п.1.1), Орендодавець, відповідно до наказу Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради №294-О від 16.04.2007р. та договору оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) № Г-4057-6 від 02.02.2006р., на умовах, визначених цим Договором, зобов'язується передати, а Орендар прийняти в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлове приміщення цокольного поверху площею 10,5кв.м, що позначене в технічній документації під літерою 16-1, яке розташоване за адресою: м.Львів, АДРЕСА_3 (далі - Обєкт оренди), що знаходиться на балансі ЛКП "Центральне" (далі - Балансоутримувач), і належить територіальній громаді м.Львова в особі Львівської міської ради (ідентифікаційний код 04055896) на праві комунальної власності на підставі рішення Шевченківського райвиконкому м.Львова №192 від 14.04.1987р., зареєстрованого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" (далі - ОКП ЛОР "БТІ та ЕО") 26.05.2006р. за реєстраційним №9509485 (номер запису 6010), що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №10764386, виданим ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" 26.05.2006р. як дублікат на реєстраційне посвідчення від 12.06.1997р.

Відповідно до п.3.1. Договору, приймання-передача об'єкта оренди здійснюється Орендарем та Балансоутримувачем.

Сторони, в тому числі Відповідач, підтвердили факт передачі Позивачем Відповідачу Обєкта оренди згідно Договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що термін дії Договору оренди визначений з 14.12.2007р. по 14.12.2012р. включно. Настання обов'язку Орендаря щодо внесення орендної плати починається з дати підписання Сторонами Договору (п.4.2 Договору).

У п.4.3 Договору зазначено, що у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення або зміну Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

На виконання умов вказаного пункту Договору Позивачем 26.12.2014р. направлено на адресу Відповідача Повідомлення про припинення договірних стосунків у зв'язку із закінченням терміну дії договору оренди № 2302-вих-4572 від 21.12.2014р., про що свідчить Список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів № 681 та поштова квитанція (копії наявні в матеріалах справи). У наведеному Повідомленні, Позивач вказав Відповідачу на його обов'язок повернути протягом 15 днів Балансоутримувачу орендоване приміщення у належному санітарно-технічному стані по акту приймання-передачі та провести до моменту припинення Договору повний розрахунок по сплаті орендної плати, а у разі наявності заборгованості - погасити її у повному обсязі.

З врахуванням вищенаведеного суд зазначає, що Орендодавцем належним чином у відповідності до умов Договору в місячний строк після закінчення терміну дії Договору повідомлено Орендаря про припинення договірних стосунків та Договір припинив свою дію 13.12.2014р.

Проте, Відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання зазначеного вище Повідомлення та не звертався до Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та/або Балансоутримувача спірних нежитлового приміщення з приводу продовження строку дії Договору та/або прийняття-передачі об'єкта оренди. Натомість продовжував користуватись орендованим приміщенням.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні, Сторонами не наведені доводи та не подані докази того, що Відповідач не мав можливості передати майно (Обєкт оренди), що було предметом оренди, а відтак, умисно цього обов'язку не виконав.

Пунктом 7.9 Договору передбачено, Орендар зобов'язується відповідно до п.6.5 надавати безперешкодний доступ на Обєкт оренди представникам Орендодавця з метою перевірки його використання у відповідності до умов цього Договору.

Всупереч наведеному пункту Договору, 02.12.2014р. Орендар (Відповідач) не допустив представників Орендодавця (Позивач) до приміщень для проведення перевірки та обстеження об'єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Львів, АДРЕСА_3, площею 10,5кв.м., про що складено Акт № 1728-нп/14 (наявний в матеріалах справи).

У відповідності до п.9.1 Договору, повернення Орендодавцю об'єкта оренди здійснюється після закінчення терміну дії Договору або дострокового його припинення чи розірвання; сторони повинні приступити до передачі об'єкта оренди протягом 5 днів з моменту закінчення терміну оренди (п. 9.2).

Згідно з п.9.3 Договору, об'єкт оренди повинен бути переданий Орендарем та прийнятий Орендодавцем (чи за його дорученням - Балансоутримувачем) протягом 15 днів з моменту настання однієї з подій, вказаних в п.9.1 цього Договору. При передачі об'єкта оренди складається акт здачі-приймання, який підписується Сторонами (п. 9.4).

У п.9.5 Договору зазначено, що об'єкт оренди вважається переданим Орендодавцю з моменту підписання акту здачі-приймання.

Відповідно до п.9.6 Договору, у разі припинення або розірвання Договору Орендар повинен повернути Орендодавцеві Обєкт оренди.

Проте, Відповідач свого обов'язку щодо повернення об'єкта оренди - не виконав та продовжує користуватись ним.

Згідно п.5.1 Договору, розмір орендної плати за Обєкт оренди визначається відповідно до чинної на момент укладення Договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Львова, затвердженої ухвалою міської ради і складає (24639,00*0,03)/12*1,014*1,006*1,022*1,029*1,022 = 67,53грн. без ПДВ за перший місяць оренди (або на момент переукладення договору) з врахуванням індексу інфляції; до 14.12.2007р. орендна плата сплачується відповідно до умов Договору оренди №Г-4057-6 від 02.02.2006р.; річна сума орендної плати на момент укладення цього Договору, відповідно до чинної на момент укладення цього Договору Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Львова, затвердженої ухвалою міської ради, без врахування індексу інфляції становить 739,17грн. без ПДВ; розмір орендної плати підлягає індексації на визначений індекс інфляції за відповідний період (місяць, квартал, рік); нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України; в інших випадках розмір орендної плати переглядається тільки за згодою сторін або за рішенням суду, господарського суду.

Відповідно до п.5.2 Договору, орендна плата перераховується Орендарем не пізніше 20 числа місяця за попередній місяць; несплата орендної плати в повному обсязі протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу є підставою для дострокового розірвання договору оренди.

Приписами п.7.1 Договору встановлено, що Орендар зобов'язується використовувати Обєкт оренди відповідно до його призначення та умов цього Договору; своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 7.2).

Відповідно до довідки Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 16.06.2015р. №2302-вих-1376, заборгованість Відповідача за Договором перед Позивачем станом на 10.06.2015р. складає 3935,85грн. орендної плати і 8707,24грн. неустойки; неустойка розрахована за період з 14.12.2012р. по 31.05.2015р.

Приписами п.10.1 Договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до вимог ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.510 Цивільного кодексу України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.2, ч.3 ст.18, ч.ч.1, 3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності; орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі; орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності; строки внесення орендної плати визначаються договором.

Пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", об'єктами оренди є нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.1 ст.286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Приписами ч.2 ст.785 Цивільного кодексу України встановлено, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у п.5.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» та п.1 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.05.2012р. N01-06/735/2012 «Про деякі питання практики застосування статей 785 та 786 Цивільного кодексу України», що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з ч.2 ст.26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", Договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Приписами ч.1 ст.27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

У відповідності до ч.2 ст.795 Цивільного кодексу України, повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору; з цього моменту договір найму припиняється.

Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначено вище в описовій частині рішення, 21.07.2015р. Відповідачем через канцелярію суду подано заяву вх.№30218/15 про визнання позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст.22 ГПК України, господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Згідно ч.3 ст.43 ГПК України, визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ч.5 ст.78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З даного приводу суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні, Сторонами не наведені доводи та не подані докази того, що визнання позову Відповідачем суперечить законодавству чи порушує права або охоронювані законом інтереси інших осіб. Крім того, фактичні обставини, які визнані Відповідачем, встановлені судом на підставі вищенаведених доводів та доказів.

Враховуючи вищенаведене, в тому числі те, що матеріалами справи підтверджено, що Відповідачем порушено зобов'язання щодо повернення об'єкта оренди шляхом передачі за актом приймання-передачі нежитлового приміщення площею 10,5кв.м. (літ. 16-1), що знаходиться за адресою: м. Львів, АДРЕСА_3; перевіривши правильність, обґрунтованість та підставність розрахунку заборгованості з орендної плати в сумі 516,28грн. та розрахунку неустойки в сумі 8707,24грн.; беручи до уваги те, в матеріалах справи відсутні, Сторонами не наведені доводи та не подані докази, повернення Відповідачем Обєкта оренди станом на час вирішення спору, чи здійснення оплати заборгованості з орендної плати або неустойки повністю або частково; враховуючи визнання позову Відповідачем, та те, що в матеріалах справи відсутні, Сторонами не наведені доводи та не подані докази того, що визнання позову Відповідачем суперечить законодавству чи порушує права або охоронювані законом інтереси інших осіб; крім того, фактичні обставини, які визнані Відповідачем, встановлені судом на підставі вищенаведених доводів та доказів; беручи до уваги наявність вини Відповідача щодо неповернення Обєкта оренди згідно умов Договору, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зобов'язання Відповідача повернути Обєкт оренди шляхом передачі за актом приймання-передачі нежитлового приміщення площею 10,5кв.м. (літ.16-1), що знаходиться за адресою: м.Львів, АДРЕСА_3 та стягнення заборгованості, а саме: заборгованість з орендної плати за період з 01.08.2012р. по 01.12.2012р. в сумі 516,28грн. та неустойку за період з 02.12.2012р. по 01.06.2015р. в сумі 8707,24грн. підлягають до задоволення.

Щодо розстрочення виконання рішення.

21.07.2015 року Відповідач подав через канцелярію суду клопотання вх.№30218, в якому зазначено про визнання позовних вимог, а також клопотання про розстрочення сплати заборгованості на 9 місяців.

В судовому засіданні необхідність надання розстрочення виконання рішення (сплати заборгованості) пояснив скрутним фінансовим становищем, відсутністю коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо б було звернути стягнення та відсутністю постійного заробітку. Окрім наведеного Відповідач зазначає, що надання розстрочки забезпечить реальне виконання рішення суду.

Представник Позивача проти заявленого клопотання Відповідача про розстрочення виконання рішення (сплати заборгованості) не заперечив.

Відповідно до п.6 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необхідність розстрочення виконання рішення в частині стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованості в розмірі 9223,52грн. строком на 9 місяців зі сплатою рівними частинами щомісячно починаючи з моменту набрання рішенням законної сили.

Відповідно до вимог ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судові рішення приймаються за результатами обговорення усіх обставин справи.

Принцип об'єктивної істини, тобто відповідності висновків, викладених у судовому акті, дійсним обставинам справи реалізується також положеннями ст.43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

21.07.2015 року у відповідності до вимог ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення, про що зазначено в протоколі судового засідання. Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23.07.2015р.

На підставі ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі - 3045грн. (1827грн. та 1218грн.) сплаченого судового збору слід покласти на Відповідача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.ст. 4, 4-5, 4-7, 22, 33, 34, 38, 43, 49, 78, 82-85, 87, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.173, 174, 193, 286, 291 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 510, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629, 759, 762, 785, 795 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 4, 18, 19, 26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_6 (79038, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; реєстраційний номер фізичної особи-підприємця в ЄДР 5) повернути шляхом передачі за актом здачі-приймання Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, пл.Галицька, 15, м.Львів; ідентифікаційний код 25558625) нежитлове приміщення цокольного поверху площею 10,5кв.м., що позначене в технічній документації під літерою 16-1, яке розташоване за адресою: м.Львів, АДРЕСА_3.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (79038, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; реєстраційний номер фізичної особи-підприємця в ЄДР 5) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, пл.Галицька, 15, м.Львів; ідентифікаційний код 25558625) 516,28грн. заборгованості з орендної плати, 8707,24грн. неустойки та 3045,00грн. судового збору.

4. Розстрочити виконання рішення в частині стягнення 516,28грн. заборгованості з орендної плати, 8707,24грн. неустойки та 1827грн. судового збору строком на 9 місяців зі сплатою рівними частинами щомісячно починаючи з моменту набрання рішенням законної сили.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя Фартушок Т. Б.

В судовому засіданні 21.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 23.07.2015 р.