РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2015Справа №905/7853/13
За позовом публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ПАР"

про стягнення 1 879 012,33 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Макогон А.О.(дов. від 25.12.2014)

Від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Господарським судом Запорізької області розглядався позов публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", Луганська область, м. Алчевськ до товариства з обмеженою відповідальністю "ПАР", м. Донецьк про стягнення 1 739 826 грн. 23 коп. попередньої оплати та 139 186 грн. 10 коп. штрафних санкцій.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та ст. ст. 1, 3 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", якщо місцевий господарський суд знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, то заява подається до господарського суду за територіальною підсудністю судових справ.

Відповідно до розпорядження голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 № 28-р розгляд господарських справ Донецької області, здійснюється господарським судом Запорізької області.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., автоматичним розподілом справ між суддями від 16.03.2015., справу № 905/7853/13 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 17.03.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 905/7853/13, присвоєно справі номер провадження 27/65/15 та призначено судове засідання на 16.04.2015.

Позивачем в засіданні суду 13.05.2015 надано Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 20546470, відповідно до якого станом на 12.05.2015 місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "ПАР" є - 01021 м. Київ, Печерський район, вул. Інститутська, буд. 24/7, кв. 80.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд Запорізької області дійшов висновку про передачу справи № 905/7853/13 за підсудністю до господарського суду м. Києва.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.05.2015 справу №905/7853/13 на підставі ст.ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України передано за підсудністю до господарського суду міста Києва.

Згідно автоматичного розподілу справу № 905/7853/13 передано для розгляду судді Головатюку Л.Д.

Враховуючи викладене, суддя прийняв справу до свого провадження, та призначив розгляд справи у судовому засіданні на 11.06.2015.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 11.06.2015 не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Розгляд справи відкладено на 25.06.2015.

Представники відповідача в судове засідання 25.06.2015 не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В судове засідання 25.06.2015 прибув представник позивача, дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 09.07.2015.

Представник позивача в судове засідання 09.07.2015 з'явився, дав пояснення по справі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання 09.07.2015 не з'явилися, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомлені.

Місцезнаходження відповідача за адресою, на яку було відправлено ухвали суду, адреса підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.12.2013 між публічним акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат» (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «ПАР» (далі відповідач) було укладено договір поставки № 014/1623 на постачання продукції(далі договір).

Відповідно до п. 1.1.-1.2. договору постачальник зобов'язався поставити, а покупець оплатити і прийняти продукцію на умовах викладених в даному договорі. Сума даного договору визначається як сума по всіх специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору поставки.

1. Згідно специфікації № 4 від 03.05.2013 відповідач зобов'язався поставити, а позивач прийняти на сплатити Катанку алюмінієву АКЛП-ПТ5Е-12 в кількості 360 т.

Відповідно до п. 6 специфікації № 4 оплата продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника відповідно до виставленого рахунку-фактури. Порядок оплати 100% оплата за узгоджену партію продукції(передоплата).

Строк поставки відповідно п. 9 вказаної специфікації не пізніше 15 календарних днів після перерахування попередньої оплати.

На виконання умов договору Позивач перерахував попередню оплату на суму 7 564 000,00 грн., а саме:

- п/д 7217 від 07.05.2013 на суму 852 000,00 грн.

- п/д 7244 від 08.05.2013 на суму 420 000,00 грн.

- п/д 7410 від 13.05.2013 на суму 416 000,00 грн.

- п/д 8236 від 17.05.2013 на суму 416 000,00 грн.

- п/д 8447 від 20.05.2013 на суму 60 364,40 грн.

- п/д 8446 від 20.05.2013 на суму 1 359 635,60 грн.

- п/д 8996 від 24.05.2013 на суму 420 000,00 грн.

- п/д 2728 від 28.05.2013 на суму 384 728,80 грн.

- п/д 2729 від 28.05.2013 на суму 15 271,20 грн.

- п/д 3076 від 03.06.2013 на суму 380 000,00 грн.

- п/д 3280 від 06.06.2013 на суму 380 000,00 грн.

- п/д 9353 від 10.06.2013 на суму 380 000,00 грн.

- п/д 4884 від 14.06.2013 на суму 180 000,00 грн.

- п/д 9776 від 14.06.2013 на суму 380 000,00 грн.

- п/д 9979 від 18.06.2013 на суму 380 000,00 грн.

- п/д 3983 від 20.06.2013 на суму 59 474,00 грн.

- п/д 3982 від 20.06.2013 на суму 320 526,00 грн.

- п/д 4049 від 25.06.2013 на суму 380 000,00 грн.

- п/д 4269 від 27.06.2013 на суму 380 000,00 грн.

Усього оплачено - 7 564 000,00 грн.

Проте відповідачем поставлена продукція на суму 7 314 173,77 грн.

Сума недопоставки - 249 826,23 грн.

2. Згідно специфікації № 5 від 01.07.2013 відповідач зобов'язався поставити, а позивач прийняти на сплатити Катанку алюмінієву АКЛП-ПТ5Е-12 в кількості 320 т.

Відповідно до п. 6 специфікації № 5 оплата продукції здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника відповідно до виставленого рахунку-фактури. Порядок оплати 100% оплата за узгоджену партію продукції(передоплата).

Строк поставки відповідно п. 9 вказаної специфікації не пізніше 15 календарних днів після перерахування попередньої оплати.

На виконання умов договору позивач перерахував попередню оплату на суму 1 490 000,00 грн., а саме:

- п/д 4381 від 01.07.2013 на суму 380 000,00 грн.

- п/д 4718 від 04.07.2013 на суму 370 000,00 грн.

- п/д 10295 від 05.07.2013 на суму 740 000,00 грн.

Усього оплачено - 1 490 000,00 грн.

Проте відповідачем у встановлений строк продукція не поставлена.

Сума недопоставки - 1 490 000,00 грн.

Таким чином відповідачем порушено строки поставки продукції, передбачені договором.

Як свідчать матеріали справи, позивач неодноразово звертався на адресу відповідача с проханням відвантажити продукцію (листи №№ 03-014-2995 від 17.07.2013, 03-014-3257 від 02.08.2013, 03-014-3319 від 06.08.2013). Однак відповіді на вказані листи отримані не були.

До теперішнього часу продукція за специфікаціями № 4,5 відповідачем не поставлена.

Отже, судом встановлено факт наявності порушень відповідачем взятих на себе господарських зобов'язань.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

В силу частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Спірні правовідносини виникли у зв'язку з неналежним виконанням поставки товару, а тому до їх врегулювання застосовуються положення ст. 265, 268, 269 ГК України, ст. 678 - 681 ЦК України.

Відповідно до ст.688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1-3 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти позовних вимог про стягнення основного боргу.

Таким чином, суд вважає доведеним факт користування відповідачем коштами позивача без достатніх на те підстав, а отже, суд вважає, що факт наявності основного боргу у відповідача перед позивачем в сумі 1 739 826,23 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем належним чином не спростований, а відтак, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 739 826,23 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки факт невиконання та прострочення грошового зобов'язання відповідачем є доведеним, у позивача є всі правові підстави вимагати стягнення з відповідача передбаченого договором штрафу.

Відповідно п.4.2 договору № 014/1623 від 07.12.2012 за недопоставку чи несвоєчасну поставку продукції постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 8% вартості недопоставленої чи несвоєчасно поставленої продукції.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Оскільки відповідач не поставив позивачу передоплачений останнім товар, то позивач нарахував відповідачеві штраф, який складає 139 186,10 грн.

Отже, згідно з розрахунком позивача підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф в сумі 139 186,10 грн. З цією сумою суд погоджується, так як позивачем вона розрахована арифметично вірно.

Відповідно до ст. ст. 33, 43, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ПАР" (01021, м. Київ, Печерський район, вул. Інститутська, буд. 24/7, кв. 80, ) на користь публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат" (94202, Луганська обл., м. Алчевськ, вул. Шмідта, буд. 4, ) основний борг в сумі 1 739 826 (один мільйон сімсот тридцять дев'ять тисяч вісімсот двадцять шість) грн. 23 коп., штраф в сумі 139 186(сто тридцять дев'ять тисяч сто вісімдесят шість) грн. 10 коп. та судовий збір в розмірі 37 580(тридцять сім тисяч п'ятсот вісімдесят) грн. 25 коп.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 14.07.2015