РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015Справа №910/20829/14
За позовом Публічного акціонерного товариства «Актив-банк» в особі уповноваженої особи Фонду

гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка

Олександра Володимировича

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Синонім» (нове найменування - Товариство з

обмеженою відповідальністю «Мірасол»)

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1. Публічне акціонерне товариство «Державний експортно - імпортний банк України»

2. Національний банк України

3. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.

Про визнання правочину нікчемним

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача Шалашова В.І. - представник за довіреністю;

від відповідача Прокопенко Т.Ю. - представник за довіреністю;

від ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України»: Будніченко О.В., Беседін І.В. - представник за довіреностями;

від НБУ: Таболін О.С. - представник за довіреністю;

від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб : Костюченко І.В. - представник за довіреністю;

ПНКМНО Данич О.Ф. - не з?явився.

В судовому засіданні 15.07.2015 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка Олександра Володимировича, що діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.09.2014 року № 79 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Синонім" про визнання правочину нікчемним.

Ухвалою суду від 03.10.2014 року порушено провадження у справі № 910/20829/14 та призначено її до розгляду на 24.10.2014 року.

Представник відповідача 22.10.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник позивача 24.10.2014 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Також 24.10.2014 року представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та витребування доказів.

У судовому засіданні 24.10.2014 року представник позивача надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав подані ним клопотання, а також надав пояснення по суті спору відповідно до яких підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.10.2014 року подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та витребування доказів заперечував, а також надав пояснення по суті спору відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечував.

У судовому засіданні 24.10.2014 року судом зазначено, що клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та витребування доказів будуть розглянуті судом у наступному судовому засіданні.

У судовому засіданні 24.10.2014 року, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено перерву до 28.10.2014 року.

Представник позивача 28.10.2014 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва подав клопотання про винесення, відповідно до ст. 90 Господарського процесуального кодексу України, окремої ухвали.

Також у даному судовому засіданні представник позивача подав клопотання про витребування доказів, відповідно до якого просив суд витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. оригінал примірника попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.2014 року, зареєстрованого у реєстрі № 593.

Представник відповідача у даному судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення клопотання про витребування доказів та клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та витребування доказів заперечував.

Клопотання про витребування доказів у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. судом розглянуто та відхилено, оскільки у матеріалах справи № 910/20829/14 міститься належним чином засвідчена копія дублікату попереднього договору від 07.05.2014 року, зареєстрованого у реєстрі № 593, а в судовому засіданні безпосередньо представником позивача було надано для огляду суду оригінал зазначеного дублікату попереднього договору, що має силу оригіналу.

Крім того, дане клопотання не відповідає вимогам ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, а саме: представником позивача не надано доказів, що підтверджують як вчинення дій, спрямованих на отримання від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. оригіналу зазначеного попереднього договору самостійно, так і факту неможливості отримати докази, зазначені у клопотанні.

Також, у судовому засіданні 28.10.2014 року представник позивача надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав подане у попередньому судовому засіданні клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та витребування доказів, відповідно до якого представник позивача просив суд залучити до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Горького, 127, м. Київ, 03150, ), Національний банк України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ) та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 33-Б, ), а також витребувати у Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" погодження на укладення Попереднього договору від 07.05.2014 року купівлі-продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 151110Z24 від 27.01.2010 року та іпотечним договором № 151110Z25 від 27.01.2010 року, якщо таке надавалось. Крім того, відповідно до даного клопотання, представник позивача просив суд витребувати від Національного банку України погодження на укладення Попереднього договору від 07.05.2014 року купівлі-продажу нерухомого майна, якщо таке надавалось.

У судовому засіданні 28.10.2014 року клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та витребування доказів, судом розглянуто та відхилено, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача та витребування доказів, в частині залучення - Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та витребування у останнього згоди на укладення попереднього договору, не підлягає задоволенню, зважаючи на те, що спір стосується лише попереднього договору, за умовами якого основний договір укладається лише за попередньої згоди Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України".

Крім того, представником відповідача надано до матеріалів справи завірену копію листа Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" № 193-01/4630 від 21.07.2014 року, згідно якого останнім надано згоду на відчуження майна, умови щодо продажу якого, визначено спірним попереднім договором.

Клопотання в частині залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача та витребування доказів, в частині залучення - Національного банку України та витребування у останнього згоди на укладення попереднього договору, не підлягає задоволенню, зважаючи на те, що представником позивача не надано жодного належного доказу на підтвердження того факту, що рішення по даній справі якимось чином вплине на права та обов'язки Національного банку України, так само не доведено необхідність відповідно до ст. 38 ГПК України витребування згоди останнього на укладення попереднього договору.

Щодо залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, слід зазначити, що представником позивача не доведено яким чином рішення у спорі про визнання нікчемним попереднього договору вплине на права та обов'язки останнього, з урахуванням того, що позивачем по справі виступає ПАТ "Актив-банк" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Окрім іншого слід зазначити, що господарський суд розглядає справу в межах заявленого предмету та підстав і не вправі виходити за їх межі, окрім випадків передбачених ГПК України.

У судовому засіданні 28.10.2014 року представником позивача було заявлено про намір подати заяву про відвід судді.

Зважаючи на вищевикладене, у судовому засіданні 28.10.2014 року, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено перерву в судовому засіданні до 28.10.2014 року о 14:00 для надання можливості представнику позивача підготувати письмову заяву про відвід.

Представник позивача 28.10.2014 року після оголошеної перерви через канцелярію суду подав заяву про технічну фіксацію, яка судом задоволена.

Також представником позивача подана заява про відвід судді.

Ухвалою суду від 28.10.2014 року відмолено у задоволенні заяви про відвід судді Спичаку О.М.

У судовому засіданні 28.10.2014 року, після оголошення судом ухвали від 28.10.2014 року про відмову у задоволенні відводу судді Спичаку О.М., представник позивача заявив усні клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб та витребування доказів, які аналогічні клопотанням, що були розглянуті господарським судом у судовому засіданні 28.10.2014 року до оголошення перерви в судовому засіданні до 28.10.2014 року о 14:00.

Представник відповідача у даному судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення усних клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб та витребування доказів заперечував.

Суд розглянув усні клопотання представника позивача та, зважаючи на те, що дані клопотання є аналогічні розглянутим, відмовив у їх задоволенні з підстав, викладених вище.

Також представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з необхідністю подати додаткові докази та підготувати клопотання про призначення судової експертизи.

У судовому засіданні 28.10.2014 року представник відповідача надав усні пояснення, відповідно до яких проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечував.

Клопотання про відкладення розгляду справи судом розглянуто та задоволено частково.

У судовому засіданні 28.10.2014 року, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено перерву в судовому засіданні до 29.10.2014 року о 15:00.

Представником позивача 29.10.2014 року через канцелярію суду подано заяву про відвід судді Спичаку О.М. вих. № 6542/11 від 29.10.2014 року.

Ухвалою суду від 29.10.2014 року відмовлено у задоволенні заяви вих. № 6542/11 від 29.10.2014 року представника ПАТ "КБ "Актив-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Шевченка Олександра Володимировича, що діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.09.2014 року № 79 Гордієнко А.О. про відвід судді Спичака О.М. від розгляду справи № 910/20829/14.

У судовому засіданні 29.10.2014 року представник позивача підтримав подані через канцелярію суду 29.10.2014 року клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, відповідно до яких представник позивача просив суд залучити до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Горького, 127, м. Київ, 03150, ), Національний банк України (вул. Інститутська, 9, м. Київ, 01601, ), Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 33-Б, ).

У судовому засіданні 29.10.2014 року клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судом розглянуто та відхилено, зважаючи на те, що представником позивача не доведено яким чином рішення у спорі про визнання нікчемним попереднього договору вплине на права та обов'язки останнього, з урахуванням того, що позивачем по справі виступає ПАТ "Актив-банк" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, в частині залучення - Національного банку України, не підлягає задоволенню, зважаючи на те, що представником позивача не надано жодного належного доказу на підтвердження того факту, що рішення по даній справі якимось чином вплине на права та обов'язки Національного банку України.

Клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, в частині залучення Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", підлягає задоволенню з урахуванням заяви Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, з якої вбачається, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/21911/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Синонім" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", про визнання договорів укладеними та визнання договорів дійсними.

Таким чином, клопотання в частині залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, в частині залучення Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" суд вважає за доцільне задовольнити та залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Горького, 127, м. Київ, 03150, ).

Також у даному судовому засіданні представником позивача заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з залучення до участі у справі третьої особи. Дане клопотання представниками відповідача та третьої особи підтримано.

Судом повідомлено, що клопотання представника позивача про витребування доказів, про призначення судової економічної експертизи, про призначення судової почеркознавчої експертизи будуть розглянуті судом у наступних судових засіданнях.

У зв'язку з залученням до участі у справі третьої особи, суд задовольнив клопотання представника позивача та відклав розгляд справи до 12.11.2014 р.

У судовому засіданні 12.11.2014 р. представник позивача подала письмове клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 33-Б, ) в обґрунтування чого зазначила, що у ПАТ "КБ "Актив-Банк" відсутні власні кошти на виконання зобов'язань перед вкладниками та іншими кредиторами банку. З метою виконання вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо забезпечення виконання зобов'язань банку, передбачених пунктом 1 частини шостої ст. 36 спеціального Закону, ПАТ "КБ "Актив-Банк" звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за цільовою позикою. Враховуючи зазначене, позивач вважає, що рішення Господарського суду м. Києва по справі № 910/20829/14 може вплинути на права та обов'язки останнього.

Представник відповідача надав письмові заперечення проти залучення третьою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб посилаючись на те, що з моменту прийняття виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб рішення від 02.09.2014 р. № 79 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ "Актив-Банк", Фонд через призначену уповноважену особу здійснює управління зазначеним банком, який є позивачем у даному спорі, у зв'язку з чим залучення Фонду, як органу управління позивача, до участі у справі в якості третьої особи є незаконним.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Судом було розглянуто та відмовлено в задоволенні клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з підстав, які викладені вище, крім того не надано доказів звернення ПАТ "КБ "Актив-банк" до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо надання цільової позики.

Представник позивача 12.11.2014 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Також представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про винесення окремої ухвали щодо працівників ТОВ "Синонім", ПАТ "КБ "Актив-Банк" та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., у зав'язку з наявністю в діях остатніх порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення.

Судом було зазначено, що клопотання про винесення окремої ухвали буде вирішено за результатами розгляду зазначеної справи.

Представником позивача також було заявлено клопотання про виклик у судове засідання директора ТОВ "Синонім" Крук Наталію Василівну та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксану Федорівну для дачі пояснень щодо факту укладення, дати, місця й обставин укладення попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.2014 р. (від 10.07.2014 р.) та обставин за яких зникли обидва оригінали Попереднього договору.

Розглянувши зазначене клопотання позивача, суд відмовив у його задоволенні з огляду на те, що виклик вищезазначених осіб не є необхідним для вирішення справи по суті.

Крім того, у даному судовому засіданні представником позивача повторно було подане письмове клопотання про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. оригіналу примірника попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.2014 року, зареєстрованого у реєстрі за № 593.

Судом було розглянуто зазначене клопотання та, зважаючи на те, що дане клопотання є аналогічне розглянутим, відмовлено у його задоволенні з підстав, викладених в ухвалі суду від 28.10.2014 р., крім того представник відповідача надав нотаріально засвідчену копію оригіналу попереднього договору, що міститься в матеріалах справи нотаріуса.

Представником позивача 12.11.2014 року через канцелярію суду повторно подано заяву про відвід судді Спичаку О.М.

Ухвалою суду від 12.11.2014 року у задоволенні заяви про відвід судді відмовлено.

Представником позивача 12.11.2014 року заявлено клопотання про витребування у Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" та Національного банку України погодження на укладення Попереднього договору від 07.05.2014 року купівлі-продажу нерухомого майна, що є предметом іпотеки за іпотечним договором № 151110Z24 від 27.01.2010 року та іпотечним договором № 151110Z25 від 27.01.2010 року, якщо таке надавалось. Аналогічне клопотання також заявлялось 28.10.2014 року.

Судом було розглянуто зазначене клопотання представника позивача, та зважаючи на те, що дане клопотання є аналогічне розглянутим, відмовлено у їх задоволенні з підстав, викладених в ухвалі суду від 28.10.2014 р., крім того представник відповідача пояснив, що інші погодження (листи), окрім тих, що містяться у матеріалах справи, відсутні.

Представником третьої особи у судовому засіданні 12.11.2014 року було подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - Національного банку України. Судом було зазначено, що дане клопотання буде розглянуто судом у наступному судовому засіданні.

Клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи, подане 29.10.2014 року, буде розглянуто судом у наступному судовому засіданні.

Повторне клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи буде розглянуто разом з аналогічним клопотанням від 29.10.2014 року у наступному судовому засіданні.

У судовому засіданні 12.11.2014 року представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав подане ним клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. Дане клопотання судом розглянуто та задоволено.

У судовому засіданні 12.11.2014 року, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено перерву до 17.11.2014 року о 17:15.

У судовому засіданні 17.11.2014 року представник Національного банку України подав клопотання про залучення до участі у справі Національного банку України у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача. Дане клопотання обґрунтоване тим, що рішення у справі № 910/20829/14 може вплинути на права та обов'язки Національного банку України, оскільки стосується об'єкту нерухомого майна, майнові права щодо якого знаходяться у заставі Національного банку України, на доказ чого надав для огляду суду відповідний договір.

Представники позивача, відповідача та третьої особи у даному судовому засіданні надали усні пояснення, відповідно до яких представники позивача та третьої особи підтримали зазначене клопотання, а представник відповідача проти задоволення даного клопотання заперечував.

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Клопотання представника Національного банку України та клопотання представника третьої особи-1, подане 12.11.2014 року через канцелярію суду, про залучення Національного банку України до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, з урахуванням доказів, наданих для огляду суду представником Національного банку України, суд вважає за доцільне задовольнити та залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Національний банк України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9).

Також, у даному судовому засіданні представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подано клопотання про вступ у справу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача. Представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в обґрунтування поданого ним клопотання, зазначив, що виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.09.2014 року № 79 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ КБ Актив-Банк", згідно з яким у 03.09.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію у позивача. Крім того, як зазначив представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, позивач, з метою забезпечення виконання зобов'язань банку, звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за цільовою позикою.

Представники позивача, відповідача, третьої особи-1 та третьої особи-2 надали усні пояснення, відповідно до яких представник позивача та представник третьої особи-2 підтримали дане клопотання, представник відповідача проти зазначеного клопотання заперечував, а представник третьої особи-1 залишив вирішення клопотання про вступ у справу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача на розсуд суду.

Суд, розглянувши клопотання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про вступ у справу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, не знаходить підстав для його задоволення, оскільки представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не доведено яким чином рішення у спорі про визнання нікчемним попереднього договору вплине на права та обов'язки останнього, з урахуванням того, що позивачем по справі виступає ПАТ "Актив-банк" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Також у даному судовому засіданні представник позивача підтримав подане ним 17.11.2014 року через канцелярію суду клопотання, відповідно до якого просив суд залучити до участі у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача. Крім того, у даному клопотанні представник позивача повторно просив суд витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. оригінал примірника попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.2014 року, зареєстрованого у реєстрі № 593.

Представники відповідача та третіх осіб-1,2 у даному судовому засіданні надали усні пояснення, відповідно до яких представник відповідача проти задоволення клопотання про залучення до участі у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача та витребування у приватного нотаріуса Данич О.Ф. доказів заперечував, а представники третіх осіб-1,2 зазначене клопотання підтримали.

Судом розглянуто та задоволено клопотання представника позивача в частині залучення до участі у справі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. та залучити до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксану Федорівну (вул. Софіївська, 8. кв. 2, м. Київ, 01001).

Зважаючи на те, що клопотання про витребування у приватного нотаріуса Данич О.Ф. вищезазначених доказів подавалось представником позивача та розглядалось судом неодноразово, судом відхилено клопотання в частині витребування у приватного нотаріуса Данич О.Ф. доказів з підстав, зазначених вище.

Представник позивача 17.11.2014 року через канцелярію суду подав додаткові письмові пояснення.

Представник відповідача 17.11.2014 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме: письмових пояснень приватного нотаріуса Данич О.Ф. та скорочених витягів з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. Дане клопотання судом розглянуто та задоволено.

Крім того, представником позивача 17.11.2014 року через канцелярію суду подано клопотання про витребування у ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України інформацію з Єдиного реєстру у вигляді повного витягу щодо бланків ВТТ 97, яке буде розглянуто судом у наступному судовому засіданні.

У зв'язку із залученням до участі у справі третіх осіб, судом відкладено розгляд справи на 28.11.2014 року.

Представник третьої особи-2 у судове засідання 28.11.2014 року не з'явився, проте через канцелярію суду подав письмові пояснення по справі.

Третя особа-3 в судове засідання 28.11.2014 року не з'явилась, проте 27.11.2014 року через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі.

У судовому засіданні 28.11.2014 року представник позивача підтримав подане ним 28.11.2014 року через канцелярію суду клопотання про призначення колегіального розгляду справи, яке обґрунтоване тим, що справа є складною, матеріали справи є об'ємними, а склад учасників процесу є численним.

Представники відповідача та третьої особи-1 у судовому засіданні 28.11.2014 року надали усні пояснення щодо клопотання про призначення колегіального розгляду справи, відповідно до яких представник відповідача проти задоволення зазначеного клопотання заперечував, а представник третьої особи-1 дане клопотання підтримав.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про призначення колегіального розгляду справи, не знаходить підстав для його задоволення, оскільки дана справа не відноситься до категорії складних та може бути вирішена судом одноособово.

28.11.2014 року представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через канцелярію суду подав клопотання про вступ у справу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, а в судовому засіданні 28.11.2014 року підтримав подане ним клопотання.

Представники позивача, відповідача, третьої особи-1 надали усні пояснення, відповідно до яких представники позивача та третьої особи-1 підтримали дане клопотання, представник відповідача проти зазначеного клопотання заперечував.

Суд, розглянувши клопотання представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про вступ у справу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача, не знаходить підстав для його задоволення, оскільки представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб не доведено яким чином рішення у спорі про визнання нікчемним попереднього договору вплине на права та обов'язки останнього, з урахуванням того, що позивачем по справі виступає ПАТ "Актив-банк" від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача у судовому засіданні 28.11.2014 року підтримав подане 17.11.2014 року через канцелярію суду клопотання про витребування у ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України інформацію з Єдиного реєстру у вигляді повного витягу щодо бланків ВТТ 97.

У даному судовому засіданні представник відповідача проти задоволення клопотання про витребування доказів заперечував, а представник третьої особи підтримав дане клопотання.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про витребування доказів, не знаходить підстав для його задоволення, оскільки документи, зазначені у клопотанні, не є необхідними для вирішення справи по суті.

Представником позивача 28.11.2014 року також було подано клопотання про виклик у судове засідання директора ТОВ "Синонім" Крук Наталії Василівни для дачі пояснень щодо факту укладення, дати, місця й обставин укладення попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна від 07.05.2014 р. (від 10.07.2014 р.) та обставин, за яких зникли обидва оригінали Попереднього договору.

Представник відповідача заперечував проти задоволення даного клопотання, представник третьої особи-1 підтримав його та просив задовольнити.

Розглянувши зазначене клопотання представника позивача, суд відмовив у його задоволенні з огляду на те, що виклик вищезазначених осіб не є необхідним для вирішення справи по суті.

Також представник позивача у судовому засіданні підтримав клопотання про долучення доказів, подане 27.11.2014 року через канцелярію суду, а також подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи у судовому засіданні 28.11.2014 року. Зазначені клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи судом розглянуто та задоволено.

Представником відповідача 27.11.2014 року через канцелярію суду подано письмові пояснення по справі, а в судовому засіданні 28.11.2014 року подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

У даному судовому засіданні представник третьої особи-1 подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Клопотання представника позивача про застосування половжень п.п. 1-2 ч. 1 ст. 83 ГПК України буде враховано судом при винесенні рішення.

Представником позивача у судовому засіданні 28.11.2014 року подано заяву про відвід судді Спичаку О.М.

Обгрунтовуючи дану заяву, представник позивача посилається на те, що суддя Спичак О.М. безпідставно відхилив клопотання про витребування у ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України інформацію з Єдиного реєстру у вигляді повного витягу щодо бланків ВТТ 97, а також суддя демонструє явно упереджене ставлення при вирішенні судового спору, виявляючи явну прихильність до відповідача, ігноруючи всі аргументи позивача.

Ухвалою суду від 28.11.2014 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді.

У судовому засіданні 28.11.2014 рок представник позивача надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав раніше подане клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та судової економічної експертизи

Представник відповідача проти задоволення клопотань про призначення судової почеркознавчої та судової економічної експертиз заперечував, а представник третьої особи-1 підтримав дані клопотання.

Судом було розглянуто та відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи судом було розглянуто та задоволено частково.

Ухвалою суду від 28.11.2014 р. було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6), у зв'язку з чим провадження у справі № 910/20829/14 було зупинено.

11.06.2015 р. матеріали справи № 910/20829/14 були повернуті на адресу Господарського суду міста Києва.

Відповідно до частини 3 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

Оскільки Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз була проведена судова експертиза, що підтверджується висновком експерта, а також враховуючи те, що матеріали справи було повернуто до Господарського суду міста Києва, провадження у справі № 910/20829/14 поновлено. Також судом задоволено клопотання представника позивача про продовження строків вирішення спору та продовжено строк розгляду спору у справі № 910/20829/14 на 15 днів, розгляд справи призначено на 07.07.2015 року.

06.07.2015 року представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було подано клопотання про залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача.

У судовому засіданні 07.07.2015 року представник третьої особи-1 також подав клопотання про залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача.

У даному судовому засіданні присутні учасники судового процесу надали усні пояснення щодо поданих клопотань, відповідно до яких представник відповідача проти задоволення клопотань про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб заперечував, представник третьої особи-2 залишив вирішення даних клопотань на розсуд суду, а представник позивача підтримав дані клопотання.

З урахуванням того, що з 23.12.2014 року запроваджено процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-банк" суд задовольнив клопотання представників третьої особи-1 та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та залучив до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 33-Б, ).

Також представник третьої особи-1 у даному судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

З поданої у судовому засіданні 07.07.2015 року заяви представника відповідача та доданого до неї витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців судом встановлено, що назву та місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "Синонім" було змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Мірасол" (01033, м. Київ, вул. Короленківська, 4).

У зв'язку з залученням до участі у справі третьої особи, суд задовольнив клопотання представника третьої особи-1 та відкласти розгляд справи до 13.07.2015 р.

У судовому засіданні 13.07.2015 р. представником Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», у зв'язку з важливістю та складністю справи № 910/20829/14, було подано клопотання про колегіальний її розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-6 ГПК України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Суд, розглянувши клопотання представника третьої особи-1 про призначення колегіального розгляду справи, дійшов висновку, що підстави для призначення колегіального розгляду справи вістуні, а тому дане клопотання задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 13.07.2015 р. на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 15.07.2015 р.

В судовому засіданні 15.07.2015 представником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було заявлено письмове клопотання про направлення матеріалів судової справи № 910/20819/14 до Генеральної прокуратури України та Служби безпеки України з метою перевірки законності дій відповідача та приватного нотаріуса Данич О.Ф. під час укладення попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна від 07.05.2014.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши думки присутніх представників стосовно заявленого клопотання, дійшов висновку що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною першою статті 90 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Суд, розглянувши клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб , дійшов висновку, що у наведених представником відомостях відсутні обставини для вчинення судом дій як по винесенню окремої ухвали, так і для направлення відповідного повідомлення у правоохоронні органи.

До того ж, суд зазначає про те, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не позбавлений можливості самостійно реалізувати свої права щодо звернення до відповідних органів.

Також, представником ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» в судовому засіданні 15.07.2015 заявлено письмове клопотання про витребування доказів по справі, а саме: просив витребувати у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. оригінал та належним чином засвідчену копію витягу про реєстрацію попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна від 07.05.2014 в реєстрі речових прав на нерухоме майно. Клопотання мотивовано посиланням на приписи ст ст. 210, 635, 657 Цивільного кодексу України.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши думки присутніх представників стосовно заявленого клопотання, дійшов висновку, що воно задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Суд зазначає, що ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» не було дотримано приписів статті 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обґрунтування підстав заявленого клопотання. Крім того, суд звертає увагу на те, що спір у справі виник між сторонами стосовно нікчемності попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна від 07.05.2014, вимогу про нікчемність якого позивачем заявлено з підстав, обумовлених статтею 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Таким чином, суд розглядає справу в межах заявлених саме позивачем підстав і наведених ним обставин. Крім того, вимогами процесуального закону передбачено саме розгляд вимог позивача з наведених ним підстав та визначеного предмету позову, а третя особа без самостійних вимог на предмет спору не наділена процесуальними правами щодо доповнення підстав позову, що зокрема і узгоджується з приписами статті 27 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 15.07.2015 представник позивача заявлений позов підтримав, просив суд позов задовольнити. В обгрунтування підстав нікчемності попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна від 07.05.2014 посилався на те, що наведеним правочином фактично передбачено безоплатне відчуження майна банку на користь відповідача, що суперечить приписам ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та є підставою для визнання укладеного правочину нікчемним в силу приписів ч. 2, п. 1 ч. 4, ч. 5 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Крім того, в додатковому обґрунтуванні позову позивач вказував на те, що за даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, бланки ВТТ 97, які були використані при нотаріальному посвідчення попереднього договору від 07.05.2014, було витрачено 10.07.2015, тобто пізніше, ніж укладення самого договору. Також, укладення попереднього договору повинно було бути узгоджено з ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України», оскільки останній є іпотекодержателем об?єктів нерухомості, що є предметом наведеного правочину, а тому його згода на укладення попереднього договору є обов?язковою.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.07.2015 проти заявленого позову заперечував, просив суд у задоволенні позову відмовити. У письмовому відзиві на позов відповідач наголошував на тому, що законодавчо обумовлені підстави для визнання нікчемним попереднього договору купівлі - продажу нерухомого майна від 07.05.2014 - відсутні, оскільки наведеним правочином жодним чином не передбачено безоплатне відчуження майна, навпаки сторонами у попередньому договорі узгоджено ціну нерухомості, яка на думку відповідача, є частково сплаченою.

ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» у поданих суду письмових поясненнях по суті спору, і представник в судовому засіданні 15.07.2015, пояснили, що 22.11.2006 між АТ «Укрексімбанк» та Приватним акціонерним товариством «Укрпідшипник» (далі - ПрАТ «Укрпідшипник») було укладено Кредитний договір № 15106К134 (далі - Кредитний договір). В забезпечення виконання зобов'язань ПрАТ «Укрпідшипник» за Кредитним договором, зокрема, між АТ «Укрексімбанк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ «КБ «Актив-Банк») були укладені Іпотечний договір № 151110Z24 від 27.01.2010 та Іпотечний договір № 151110Z25 від 27.01.2010. Відповідно до положень пп. 2.4.5. п. 2.1. ст. 2 Іпотечних договорів ПАТ «КБ «Актив- Банк» взяв на себе зобов'язання без письмової згоди АТ «Укрексімбанк» не здійснювати дій, пов'язаних із зміною права власності на предмет іпотеки або його частину. При цьому, ПАТ «КБ «Актив-Банк» та TOB «Синонім» шляхом укладення спірного попереднього договору вчинили дії направлені на відчуження предмету іпотеки.

Національний банк України в особі Головного управління НБУ по м.Києву та Київській області у письмових поясненнях навів наступні обставини. Відповідно до п. 1.1 договору застави майнових прав від 03.02.2010 02/02-10/1-ЗМП, укладеного між Національним банком України в особі Головного управління та АТ «Укрексімбанк», у заставу Національному банку України передано права вимоги за кредитним договором від 22.11.2006 № 15106К134, що укладений між АТ «Укрексімбанк» та ВАТ «Укрпідшипіник». Виконання зобов'язань за Кредитним договором забезпечено, у тому числі, іпотекою нерухомості, яка належить ПАТ «КБ «Актив-Банк» за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська, буд. 3 згідно з іпотечним договором від 27.01.2010 № 151110Z25, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гончаренко Н. О. за реєстровим № 54. Відповідно до п. 3.4.5 Договору застави, Заставодавець (АТ «Укрексімбанк») зобов'язаний не вносити надалі зміни до Кредитного договору та Договору без отримання попередньої письмової згоди Заставодержателя (Національного банку). Національним банком в особі Головного управління не надавалась згода Банку на внесення змін до Договору) та Кредитного договору у частині відчуження Об'єкту нерухомості.

Також, в судовому засіданні 15.07.2015 представник Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надав суду пояснення по суті спору, в яких вказував на наявності правових підстав для задоволення позову з огляду на те, що попередній договір є нікчемним в силу приписів ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а виконання зазначеного правочину призведе до протиправного виведення активів позивача, що призведе до штучного зменшення ліквідаційної маси.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. в судове засідання 15.07.2015 представників не направив, про розгляд справи повідомлений належним чином, проте, неявка зазначеної третьої особи не є перешкодою для розгляду справи.

Розглянувши наявні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2014 між ПуАТ «Комерційний банк «Актив-Банк», як продавцем, та ТОВ «Синонім» (нове найменування - ТОВ «Мірасол»), як покупцем, укладено Попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., зареєстрований в реєстрі за № 593 (далі - Попередній договір), відповідно до якого сторони домовилися укласти Основні договори купівлі-продажу нерухомого майна, за якими ПуАТ «Комерційний банк «Актив-Банк» зобов'язався передати у власність ТОВ «Синонім» нерухоме майно, а саме:

- Основний договір № 1 - Договір купівлі-продажу: нежитлових приміщень з № 64 по № 68 (групи приміщень № 3), № 3, 4, 5 (групи приміщень № 4), з № І по № ХVI підвалу, з № 1 по № 48 (групи приміщень № 3), № 1 (групи приміщень № 4), з № І по № ХХ першого поверху, з № 1 по № 32 (групи приміщень № 5), з № І по № ІV другого поверху, з № 1 по № 26 (групи приміщень № 6), з № І по № ІV третього поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 7), з № І по № VІ четвертого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 8), з №№ І, ІІ, ІІІ п'ятого поверху, з № 1 по № 11 (групи приміщень № 9), з №№ І, ІІ, ІІІ шостого поверху - офіси загальною площею 3904,90 кв.м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська № 3 (Літера А), а також інженерні мережі, комунікації та усе інше майно, що не може бути відділене без пошкодження від нерухомості (далі - Об'єкт № 1);

- Основний договір № 2 - Договір купівлі-продажу підземного паркінгу загальною площею 409,60 кв.м, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська буд. 3, а також інженерні мережі, комунікації та усе інше майно, що не може бути відділене без пошкодження від нерухомості (далі - Об'єкт № 2);

- Основний договір № 3 - Договір купівлі-продажу квартири № 1, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська буд. 3, що складається з 2 кімнат, житловою площею 110,70 кв.м. загальною площею 194,20 кв.м, а також інженерні мережі, комунікації та усе інше майно, що не може бути відділене без пошкодження від нерухомості (далі - Об'єкт № 3);

- Основний договір № 4 - Договір купівлі-продажу квартири № 2, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Борисоглібська буд. 3, що складається з 2 кімнат, житловою площею 84,80 кв.м. загальною площею 186,50 кв.м, а також інженерні мережі, комунікації та усе інше майно, що не може бути відділене без пошкодження від нерухомості (далі - Об'єкт № 4).

Також, п. 6.1-6.4 Попереднього договору сторонами узгоджено, що на момент підписання Попереднього договору Об?єкти нерухомості № 1, №2, №3, №4 перебувають в іпотеці ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» згідно Іпотечних договорів № 15111Z24 і № 15111Z25, та щодо них встановлена заборона відчуження наведених об?єктів.

Пунктом 6.6 Попереднього договору встановлено, що Основні договори № 1, №2, №3, №4 укладаються між сторонами та нотаріально посвідчуються після отримання та на підставі письмової згоди ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» на продаж покупцю (ТОВ «Синонім») Об?єктів № 1, №2, №3, №4. Продавець зобов?язаний повідомити покупця про отримання вищезазначеної згоди ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України».

Згідно пункту 6.8 Попереднього договору, покупець сплачує продавцю за Об?єкти № 1, №2, №3, №4 договірну ціну в національній валюті України, яка за усі вищезазначені Об?єкти складає разом 60 000 000,00 грн.

Згідно пункту 6.8.2. Попереднього договору, в рахунок оплати продавцю покупцем договірної ціни покупець зобов?язаний в строк до 19.08.2014 сплатити продавцю завдаток в сумі 44 500 000 грн. шляхом перерахування його на рахунок продавця. Зобов?язання покупця по сплаті завдатку забезпечуються заставою та порукою, наданими третіми особами. Сторони домовились, що у разі невиконання покупцем зобов?язання перед продавцем по сплаті завдатку у встановлений строк та в день виникнення у продавця права на звернення стягнення на предмет застави, наданий майновим поручителем, відповідно до умов договорів застави та/або права на договірне списання коштів з рахунків поручителів відповідно до умов договорів поруки, зобов?язання покупця по сплаті завдатку вважаються виконаними та припиненими за домовленістю сторін відповідно до статті 604 Цивільного кодексу України в частині, що дорівнює вартості предмету застави та/або сумі коштів, право на договірне списання яких виникло.

При укладенні Попереднього договору, сторони погодили умови Основних договорів шляхом викладення тексту Основних договорів в Додатках № 1-№4 до Попереднього договору.

02.09.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 79 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Актив-Банк», згідно якого з 03.09.2014 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо здійснення дій під час тимчасової адміністрації - Шевченка Олександра Володимировича. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці: з 03.09.2014 по 03.12.2014.

Листом № 6001/11 від 25.09.2014 ПАТ «КБ «Актив-Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Шевченка О.В. повідомив ТОВ «Синонім» про нікчемність Попереднього договору згідно приписів статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки укладення такого правочину, за яким має бути здійснено відчуження майна банку на умовах, значно гірших за звичайні ринкові умови здійснення відповідних операцій, може спричинити погіршення фінансового стану банку.

Направлення листа № 6001/11 від 25.09.2014 позивачем на адресу відповідача підтверджується фіскальним чеком поштової установи № 5984 від 26.09.2014.

В свою чергу, відповідачем в обгрунтування доводів про те, що вартість майна, що підлягає відчуженню за Попереднім договором відповідає ринковій вартості (звичайним цінам) надано:

1) засвідчені копії Звітів про незалежну оцінку ринкової вартості Об?єктів № 1, №2, №3, №4, а також рецензії на вказані звіти, виконані ТОВ «Істерн Консалтинг Груп» (сертифікат суб?єкта оціночної діяльності № 13093/12 від 13.03.2012) на замовлення відповідача, згідно яких:

- Ринкова вартість Об?єкту № 1 станом на 28.04.2014 складає 50 400 000,00 грн. (з ПДВ);

- Ринкова вартість Об?єкту № 2 станом на 28.04.2014 складає 5 000 000,00 грн. (з ПДВ);

- Ринкова вартість Об?єкту № 3 станом на 28.04.2014 складає 2 350 000 грн. (без ПДВ);

- Ринкова вартість Об?єкту № 4 станом на 28.04.2014 складає 2 250 000 грн. (без ПДВ).

2) висновок експертно - оціночного дослідження, проведеного судовим експертом Київського бюро судових експертиз та досліджень «Константа» Близнюковою І.О., згідно якого:

- Ринкова вартість Об?єкту № 1 складає 50 204 481 грн. (з ПДВ);

- Ринкова вартість Об?єкту № 2 складає 4 710 527 грн. (з ПДВ);

- Ринкова вартість Об?єкту № 3 складає 2 273 845,00 грн. (без ПДВ);

- Ринкова вартість Об?єкту № 4 складає 2 183 799,00 грн. (без ПДВ).

В свою чергу, під час розгляду справи, ПАТ «АБ «Актив-Банк» було заявлено клопотання про призначення в справі судової економічної експертизи, на вирішення якої позивач просив поставити питання стосовно ринкової вартості нерухомого майна, що є предметом Попереднього договору, оскілки згідно Звітів про експертну оцінку ринкової вартості нерухомості: Об?єктів № 1, №2, №3, №4, виконаного ТОВ «Незалежна експертна компанія «Правий берег» на замовлення позивача, ринкова вартість об?єктів складає загалом 111 007 325,44 грн., що є значно більшою ринковою вартістю, ніж ринкова вартість, визначена за Звітами, виконаними на замовлення позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2014 у справі № 910/20829/14 було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено питання: яка реальна вартість нерухомого майна, що розташоване за адресою: м.Київ, вул. Борисоглібська, 3, та є предметом за попереднім договором купівлі - продажу нерухомого майна від 07.05.2014.

Відповідно до висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової оціночно - будівельної експертизи № 17060/14-42/9114-9116/15-42 від 29.05.2015, ринкова вартість нерухомого майна, що розташоване за адресою: м.Київ, вул. Борисоглібська, 3, та є предметом за попереднім договором купівлі - продажу нерухомого майна від 07.05.2014, станом на 07.05.2014 складає 59 146 533,00 грн.

Згідно зі ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 23.03.2012, № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 Господарського процесуального кодексу України експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судову експертизу" судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ. До державних спеціалізованих установ належать, зокрема, науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що висновок судового експерта повинен містити докладний опис проведених досліджень, зроблені в результаті їх висновки і обгрунтовані відповіді на поставлені господарським судом питання. Висновок подається господарському суду в письмовій формі, і копія його надсилається сторонам. Якщо під час проведення судової експертизи встановлюються обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, з приводу яких судовому експерту не були поставлені питання, у висновку він викладає свої міркування і щодо цих обставин. У випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу. При необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту. Висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

З урахуванням наведеного, судом в порядку ст.ст. 32, 33, 41, 42 Господарського процесуального кодексу України приймається висновок експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової оціночно - будівельної експертизи № 17060/14-42/9114-9116/15-42 від 29.05.2015 як належний і допустимий доказ, отриманий внаслідок застосування спеціальних знань акредитованим судовим експертом експертної установи, який підтверджує, що ринкова вартість нерухомого майна, що розташоване за адресою: м.Київ, вул. Борисоглібська, 3, та є предметом за попереднім договором купівлі - продажу нерухомого майна від 07.05.2014, станом на 07.05.2014 складає 59 146 533,00 грн.

Надані сторонами Звіти про незалежну оцінку ринкової вартості Об?єктів № 1, №2, №3, №4, а також рецензії на вказані звіти, виконані ТОВ «Істерн Консалтинг Груп» (сертифікат суб?єкта оціночної діяльності № 13093/12 від 13.03.2012) на замовлення відповідача, висновок експертно - оціночного дослідження, проведеного судовим експертом Київського бюро судових експертиз та досліджень «Константа» Близнюковою І.О., виконаний на замовлення відповідача, а також Звіти про експертну оцінку ринкової вартості нерухомості: Об?єктів № 1, №2, №3, №4, виконані ТОВ «Незалежна експертна компанія «Правий берег» на замовлення позивача, - судом не можуть бути прийняті в якості належних і допустимих доказів стосовно встановлення ринкової вартості нерухомості.

З огляду на викладене, суд зазначає і про те, що Висновок науково - правової експертизи Інституту держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, затверджений 19.09.2012 Головою Ради науково - правових експертиз при Інституті держави і права ім. В.М. Корецького НАН України, членом - кореспондентом НАН України, академіком Академії правових наук України, доктором юридичних наук В.І.Семчик - не може бути прийнятий судом в якості належного та допустимого доказу в розумінні ст. ст. 33, 34, 42 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказаний висновок містить оціночні судження певних фахівців науково- правової галузі, які є лише спеціалістами, які вивчають науку, як форму інтелектуальної діяльності людей, скеровану на отримання об'єктивних знань у певній галузі життя, які допомагають зрозуміти певний процес. До того ж, оцінку правовідносин сторін за договором здійснює виключно суд в межах розгляду певної господарської справи, і повноваження судів щодо розгляду справи і надання оцінки правовідносин сторін визначені зокрема Конституцією України, і оціночне судження певних науковців не є для суду обов'язковим для застосування під час відправлення правосуддя.

Стаття 175 ч.1 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Згідно статті 635 Цивільного кодексу України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (ч. 1).

Згідно з частиною 3 статті 635 Цивільного кодексу України, зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

В свою чергу, частиною 1 статті 182 Господарського кодексу України визначено, що за попереднім договором суб'єкт господарювання зобов'язується у певний строк, але не пізніше одного року з моменту укладення попереднього договору, укласти основний господарський договір на умовах, передбачених попереднім договором.

Частина 2 наведеної статті визначає, що попередній договір повинен містити умови, що дозволяють визначити предмет, а також інші істотні умови основного договору. До укладення попередніх договорів не застосовується загальний порядок укладення господарських договорів.

Згідно з частиною 3 статті 182 Господарського кодексу України, у разі якщо сторона, яка уклала попередній договір, одержавши проект договору від іншої сторони, ухиляється від укладення основного договору, друга сторона має право вимагати укладення такого договору в судовому порядку.

Частиною 4 статті 182 Господарського кодексу України визначено, що зобов'язання укласти основний договір, передбачене попереднім договором, припиняється, якщо до закінчення строку, в який сторони мають укласти основний договір, одна із сторін не надішле проект такого договору другій стороні.

Відносини щодо укладення попередніх договорів регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 5 статті 182 Господарського кодексу України).

Згідно із ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Згідно з ч. 1 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Ч. 2 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Згідно з ч. 4 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Ч. 5 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що у разі отримання повідомлення уповноваженої особи Фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених частиною третьою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

Відповідно до ч. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України необхідно розмежувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст. 219, ч. 1 ст. 220, ч. 1 ст. 224 ЦК тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інші заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст. 222, ч. 2 ст. 223, ч. 1 ст. 225 ЦК тощо).

Згідно з п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, господарський суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а має дати належну оцінку доводам позивача (п. 2.13 вказаної Постанови).

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або він не визнаний судом недійсним.

За приписами встановленими в ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Отже, відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

З огляду на викладене, суд зазначає, що предметом розгляду у справі є попередній договір купівлі - продажу від 07.05.2014, про нікчемність якого (тобто такого, недійсність якого встановлена законом) позивачем заявлено відповідний позов з посиланням на припис статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В свою чергу, умови і стан виконання сторонами попереднього договору купівлі - продажу від 07.05.2014 - не є предметом розгляду під час вирішення даного спору, а тому посилання сторін в якості обґрунтування позову та заперечень на нього на стан його виконання (зокрема в частині розрахунків за ним) - судом до уваги не приймаються.

Так, позивач в обгрунтування позову вказував зокрема на те, що попередній договір купівлі - продажу від 07.05.2014 є нікчемним, оскільки його недійсність прямо встановлена приписами ч. 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», оскільки наведеним правочином фактично передбачено безоплатне відчуження майна банку на користь відповідача. Проте, суд не погоджується з наведеним твердженням позивача, оскільки по-перше, попередній договір купівлі - продажу від 07.05.2014 не передбачено відчуження майна, а лише узгоджено сторонами, що таке майно буде відчужено в майбутньому шляхом укладення договору купівлі - продажу. А по-друге, умовами п. 6.8 попереднього договору купівлі - продажу від 07.05.2014 сторонами узгоджено договірну ціну, за якою покупець (відповідач) придбає Об??єкти № 1, №2, №3, №4, а саме 60 000 000,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що попереднім договором купівлі - продажу від 07.05.2014 не передбачено безоплатне відчуження майна банку на користь відповідача, навпаки, сторонами узгоджено ціну, яку відповідач зобов'язався сплатити при купівлі Об'єктів № 1, №2, №3, №4.

Крім того, суд враховує і те, що висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової оціночно - будівельної експертизи № 17060/14-42/9114-9116/15-42 від 29.05.2015 встановлено, що ринкова вартість нерухомого майна, що розташоване за адресою: м.Київ, вул. Борисоглібська, 3, та є предметом за попереднім договором купівлі - продажу нерухомого майна від 07.05.2014, станом на 07.05.2014 складає 59 146 533,00 грн., тобто, у Попередньому договорі сторонами узгоджено ціну майна (60 000 000,00 грн.), тобто суму, за яку буде відчужено у майбутньому майно, і яка є більшою ніж ринкова вартість майна (59 146 533,00 грн.). При цьому, суд зазначає, що ціна - це узгоджена сторонами істотна умова, а ринкова вартість майна - це показник грошового еквівалента вартості майна на певну дату.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що підстави для визнання нікчемним Попереднього договору з тих підстав, що за ним в майбутньому буде відчужено майно за ціною, нижчою за звичайну - у суду відсутні.

Також, твердження позивача проте, що укладення Попереднього договору повинно було бути узгоджено з ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України», оскільки останній є іпотекодержателем об?єктів нерухомості, що є предметом наведеного правочину, а тому його згода на укладення Попереднього договору є обов?язковою - судом відхиляється як безпідставне та необґрунтоване, оскільки п. 6.1-6.4 Попереднього договору сторонами узгоджено, що на момент підписання Попереднього договору Об?єкти нерухомості № 1, №2, №3, №4 перебувають в іпотеці ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» згідно Іпотечних договорів № 15111Z24 і № 15111Z25, та щодо них встановлена заборона відчуження наведених об?єктів. А пунктом 6.6 Попереднього договору встановлено, що Основні договори № 1, №2, №3, №4 укладаються між сторонами та нотаріально посвідчуються після отримання та на підставі письмової згоди ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» на продаж покупцю (ТОВ «Синонім») Об?єктів № 1, №2, №3, №4, тобто умовами договору передбачена згода ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» саме на укладення основних договорів купівлі - продажу, за якими відбудеться перехід права власності на Об'єкти № 1, № 2, № 3. № 4.

Крім того, довод позивача про те, що за даними Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, бланки ВТТ 97, які були використані при нотаріальному посвідченні Попереднього договору від 07.05.2014, було витрачено 10.07.2015, тобто пізніше, ніж укладення самого договору - судом відхиляється як безпідставний та такий, що спростовується матеріалами справи, зокрема скороченими витягами з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 87183729 та № 87183835, в яких виправлено помилку щодо дати використання наведених бланків з « 10.07.2014» на вірну дату « 07.05.2014», про що також наявні відповідні пояснення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судом визнається, що позивачем в позовній заяві не були наведені обставини, не надано належних та допустимих доказів на їх підтвердження, які б свідчили про обґрунтованість позовних вимог щодо наявності правових підстав для визнання нікчемним Попереднього договору купівлі - продажу від 07.05.2014, а тому законні підстави для визнання його нікчемним в силу приписів ч. 2, п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» - у суду відсутні, а тому позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення 20.07.2015.

Суддя О.М.Спичак