КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа№ 910/17393/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Руденко М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

від позивача: Орел С.С. за довіреністю від 13.06.2015

від відповідача: Семерга С.В. за довіреністю від 16.04.2015

від третьої особи 1: не з'явились;

від третьої особи 2: не з'явились;

Розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства " ВЕРНУМ БАНК"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2015

за заявою Публічного акціонерного товариства "Вернум Банк" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі №910/17393/14 (суддя М.О. Лиськов)

за позовом Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПІВДЕНКОМБАНК"

до Публічного акціонерного товариства "ВЕРНУМ БАНК"

третя особа-1 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

третя особа-2 Маляренко Анатолій Анатолійович

про визнання недійсним списання грошових коштів з кореспондентського рахунку та про стягнення 18 720 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/17393/14 у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Вернум Банк" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/17393/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПІВДЕНКОМБАНК" до Публічного акціонерного товариства "ВЕРНУМ БАНК" третя особа-1 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб третя особа-2 Маляренко Анатолій Анатолійович про визнання недійсним списання грошових коштів з кореспондентського рахунку та про стягнення 18 720 000,00 грн. відмовлено.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва, Публічне акціонерне товариство "Вернум Банк", звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/17393/14, та постановити нове рішення, яким визнати наказ Господарського суду міста Києва від 02.04.2015 №910/17393/14 про стягнення боргу з Пуьлічного акціонерного товариства "Вернум Банк" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Південкомбанк" таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями визначено склад суду для розгляду справи №910/17393/14 головуючий суддя Смірнова Л.Г. судді: Чорна Л.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Вернум Банк" прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 15.07.2015.

Розпорядженням заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015, у зв'язку з перебуванням судді ЧорноїЛ.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі: головуючого судді:Смірнової Л.Г., судді: Кропивної Л.В., Руденко М.А.

У судове засідання 15.07.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники третьої особи 1,2 не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників третьої особи 1,2.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати наказ таким, що підлягає виконанню.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі, ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 просив залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у зв"язку з неналежним виконанням умов договору про відкриття та ведення кореспондентського рахунку у національній валюті № 270710/L-1 від 27.07.2010 у розмірі 18720000,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 рішення скасовано та прийнято нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.03.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 скасовано, рішення Господарського суду м. Києва від 04.11.2014 залишено без змін.

Статтею 117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Обґрунтовуючи подану заяву, заявник просить суд визнати наказ таким, що не підлягає виконанню з інших підстав, а саме невідповідністю виконавчого документа вимогам законодавства, зокрема відсутність у наказі місцезнаходження сторони та відомих суду рахунків стягувача та боржника.

Відповідно до п. 3. ч. 1 ст. 18 Закону України про виконавче провадження, у виконавчому документі має бути зазначено, зокрема повне найменування (для юридичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків), а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України та відповідно до абзацу шостого та статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" (далі - Закон) місцезнаходженням юридичної особи є адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (далі - Єдиний державний реєстр) містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема місцезнаходження юридичної особи.

Відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відповідних реєстраційних карток.

Отже, відомості щодо місцезнаходження юридичної особи, які були внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними доки до них не внесено відповідних змін.

Щодо твердження, боржника про відсутність у виконавчому документі рахунків боржника, то суд зазначає, відповідно до ст.. 18 Закону України про виконавче провадження вказана інформація вноситься якщо вони відомі суду, таким чином можна дійти висновку, що у разі відсутності такої інформації у виконавчому документі, осатаній все одно відповідає вимогам виконавчого документа.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/17393/14.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства " ВЕРНУМ БАНК" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/17393/14 залишити без задоволення.

2. Рішення ухвали Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 у справі №910/17393/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/17393/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді М.А. Руденко

Л.В. Кропивна