КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 53/395

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

від позивача: не з"явився

від відповідача:Соболєв М.М. - представник, Фирса А.П. - представник

від Богунського ВДВС Житомирського міського управління юстиції: не з"явився

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпоративний консалтинг"

на ухвалу

Господарського суду м.Києва

від 14.05.2015р.

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпоративний консалтинг"

на дії державного виконавця Богунського відділу Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції

у справі № 53/395 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Забудовник"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпоративний консалтинг"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 14.05.2015 року у справі № 53/395 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпоративний консалтинг" на дії державного виконавця Богунського відділу Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції у справі № 53/395 залишено без розгляду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить її скасувати та передати скаргу ТОВ «Корпоративний консалтинг» на дії державного виконавця Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції на розгляд до Господарського суду м. Києва, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права та неповне з»ясування обставин справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що місцевий суд дійшов помилкового висновку щодо неповажністю причин пропуску десятиденного строку для подання скарги на дії державного виконавця, а саме необізнаність з необхідністю звернення зі скаргою на дії ДВС до суду, який видав виконавчий документ, оскільки суд не звернув увагу на те, що у данному випадку в провадженні Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження за номером 46946088, до складу якого увішло виконавче провадження № 33905418 в частині виконання ухвали Господарського суду м. Києва № 53/395 від 21.02.2011р. щодо стягнення з ТОВ «Корпоративний консалтинг» на користь ТОВ «Забудовник» залишку боргу в сумі 1494211,01 грн. та виконавче провадження №45396433 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 27.11.2013р. №906/805/13 щодо стягнення з ТОВ «Корпоративний консалтінг» на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 68715,77 грн. судового збору.

Апелянт зазначає, що оскільки майно боржника, а саме нежитлова будівля загальною площею 135,3 кв.м. знаходиться на майдані Перемоги, 11 у м. Житомирі, щодо якого під час здійснення виконавчих дій при примусовому виконанні судових актів державним виконавцем 18.04.2014р. було складено акт опису і арешту, а представник боржника переглядаючи реєстр електронних торгів арештованим майном СЕТАМ дізнався про те, що майно ТОВ «Корпоративний консалтінг» передано на реалізацію та звернувся до Господарського суду Житомирської області зі скаргою на дії державного виконавця, який всупереч чинному законодавству не надсилав на адресу боржника ні постанов про відкриття виконавчих проваджень, які ввійшли до складу зведеного виконавчого провадження 46946088, ні інформації про час та дату проведення акту опису майна, ні висновку експерта щодо вартості арештованого майна.

Апелянт звертає увагу суду на те, що ухвалою Господарського суду Житомирської області № 906/5805/13 від 16.04.2015 ТОВ «Корпоративний консалтинг» було відмовлено у задоволенні скарги на дії Богунського ВДВС Житомирського МУЮ з тих підстав, що всі оскаржувані дії були здійснені в рамках виконавчого провадження з виконання ухвали Господарського суду м.Києва № 53/95 від 21.02.2011, а отже дії державного виконавця можуть бути оскаржені до Господарського суду м.Києва.

Апелянт зазначає, що після отримання ухвали Господарського суду Житомирської області № 906/5805/13 від 16.04.2015, він звернувся до Господарського суду м. Києва 05.05.2015р. зі скаргою на дії державного виконавця Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції та одночасно просило поновити строк для подання скарги, однак місцевим судом не було враховано всі обставини справи та безпідставно відмовлено у поновленні строку оскарження дій ВДВС.

В судове засідання представник позивача та представник Богунського відділу Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшла телеграма про відкладення розгляду справи, у зв»язку з перебуванням повноважного представника на лікарняному.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши думку представників відповідача, враховуючи строки відкладення розгляду справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача та Богунського відділу Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції, оскільки позивач не позбавлений права відповідно до ст. 28 ГПК України направити в судове засідання іншого представника або керівника підприємства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників відповідача, колегія встановила наступне.

Відповідно до ст. 4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України сторони мають право на судовий захист своїх інтересів.

Кожна особа має право на судовий захист своїх інтересів, в тому числі інтересу позивача до повного та своєчасного виконання рішення у цій справі будь-яким не забороненим законом способом.

Статтею 121-2 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Перш за все при розгляді скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця суд має враховувати те, що принципом господарського судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 115 ГПК визначені ознаки обов'язковості судових рішень.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Крім того, судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду господарської справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 46946088, до складу якого увійшло виконавче провадження № 33905418 в частині виконання ухвали Господарського суду м. Києва № 53/395 від 21.02.2011р. щодо стягнення з ТОВ «Корпоративний консалтинг» на користь ТОВ «Забудовник» залишку боргу в сумі 1494211,01 грн. та виконавче провадження № 45396433 з виконання наказу Господарського суду Житомирської області від 27.11.2013р. № 906/805/13 щодо стягнення з ТОВ «Корпоративний консалтінг» на користь Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» 68715,77 грн. судового збору.

Як зазначає скаржник, в ході здійснення виконавчих дій при примусовому виконанні судових актів державним виконавцем 18.04.2014р. було складено акт опису і арешту майна боржника, а саме нежитлової будівлі загальною площею 135,3 кв.м, що знаходиться на майдані Перемоги, 11 у м. Житомирі; постановою від 29 жовтня 2014р. призначено суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні та передано майно ТОВ «Корпоративний консалтінг» на реалізацію.

Згідно даних реєстру електронних торгів арештованим майном СЕТАМ арештоване майно боржника виставлено 20.03.2015р. на торги через електронний аукціон відповідно до Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 16.04.2014р. №656/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2014р. за №427/25204, за стартовою ціною лота згідно вартості зазначеної державним виконавцем в заявці на реалізацію арештованого майна встановленого на дату складання висновку експерта від 03.11.2014р. в розмірі 414017,00 грн.

В обґрунтування скарги боржник посилається на те, що всупереч чинному законодавству не надсилав на адресу боржника ні постанов про відкриття виконавчих проваджень, які ввійшли до складу зведеного виконавчого провадження 46946088, ні інформації про час та дату проведення акту опису майна, ні висновку експерта щодо вартості арештованого майна, а дізнався про те, що майно ТОВ «Корпоративний консалтінг» передано на реалізацію переглядаючи реєстр електронних торгів арештованим майном СЕТАМ та звернувся до Господарського суду Житомирської області зі скаргою на дії державного виконавця.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області № 906/5805/13 від 16.04.2015 ТОВ «Корпоративний консалтинг» було відмовлено у задоволенні скарги на дії Богунського ВДВС Житомирського МУЮ з тих підстав, що всі оскаржувані дії були здійснені в рамках виконавчого провадження з виконання ухвали Господарського суду м.Києва № 53/95 від 21.02.2011, а отже дії державного виконавця можуть бути оскаржені до Господарського суду м.Києва.

05.05.2015р. ТОВ «Корпоративний консалтинг» звернулось до Господарського суду м. Києва 05.05.2015р. зі скаргою на дії державного виконавця Богунського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції та одночасно просило поновити строк для подання скарги, однак місцевим судом не було враховано всі обставини справи та безпідставно відмовлено у поновленні строку оскарження дій ВДВС.

14.05.2015 року Господарським судом м. Києва винесено ухвалу про залишення позову без розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпоративний консалтинг" на дії державного виконавця Богунського відділу Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції на підставі ст.121-2 ГПК України у зв"язку з пропущенням строку скарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби.

Судова колегія не погоджується з вищезазначеною ухвалою місцевого господарського суду виходячи з наступних підстав.

Нездійснення посадовою особою (державним виконавцем) своїх обов'язків, покладених на неї законом, не повинно будь-яким чином призводити до порушення чи обмеження прав суб'єктів права на оскарження її незаконних дій.

Таким чином, завданням ДВС є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення. Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Якщо ж обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі. ( п.9.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

На підставі вищевикладеного колегія приходить до висновку про те, що місцевий суд при винесенні оскаржуваної ували не звернув увагу на обґрунтування боржником причини пропуску звернення до Господарського суду м.Києва зі скаргою на дії державного виконавця Богунського відділу Державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об»єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду м. Києва підлягає скасуванню, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариству з обмеженою відповідальністю "Корпоративний консалтинг" на ухвалу Господарського суду м.Києва від 14.05.2015р. у справі № 53/395 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м.Києва від 14.05.2015р. у справі № 53/395 скасувати.

Матеріали справи № 53/395 повернути до Господарського суду м. Києва для розгляду по суті спору.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська