ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2015 р.Справа № 916/5020/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів:Таран С.В., Філінюка І.Г.

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів)

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від прокуратури - Вергін Д.С.;

від позивача - Кравцов Р.В.;

від відповідача (Біляївської районної державної адміністрації) - не з'явився;

від відповідача (Товариства з обмеженою відповідальністю „Атлас Ойл-1") - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Заступника прокурора Одеської області та Товариства з обмеженою відповідальністю „Атлас Ойл-1"

на рішення господарського суду Одеської області від 15.05.2015р.

по справі №916/5020/14

за позовом: Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації

до відповідачів:

1) Біляївської районної державної адміністрації;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Атлас Ойл-1"

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди, витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Одеської області з позовними вимогами до Біляївської РДА та ТОВ „Атлас Ойл-1" про визнання незаконним та скасування розпорядження Біляївської РДА від 08.07.2004 р. № 502/2004; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 20.07.2004 р. укладеного між ТОВ „Атлас Ойл" та Біляївською РДА щодо земельної ділянки загальною площею 7,651 га, в т.ч. під ставками - 2,777 га, під гідротехнічними спорудами - 0,601 га, інших відкритих земель з незначним рослинним покривом - 4,273 га, яка розташована на території Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області; витребувати у ТОВ „Атлас Ойл-1" земельну ділянку загальною площею 7,651 га та нормативною вартістю 1160437грн. в тому числі під ставками 2,777га, під гідротехнічними спорудами - 0,601 га, інших відкритих земель з незначним рослинним покривом - 4,273 га, яка розташована на території Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області та повернути її до земель запасу Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області.

Позовні вимоги обґрунтовані встановленням під час проведення перевірки, що в порушення вимог законодавства Біляївською РДА було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для надання її в оренду та надано в оренду ТОВ „Атлас Ойл" без нормативно-грошової оцінки, що є підставою для визнання незаконним та скасування зазначеного розпорядження та визнання недійсним договору оренди вказаної земельної ділянки.

Розпорядження про передачу в оренду земельної ділянки загальною пл. 7,651га в тому числі, 2,777га під ставками для розміщення будівель та споруд для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів, та в подальшому укладення договору оренди вказаної земельної ділянки здійснено Біляївською РДА з перевищенням наданих їй законом повноважень, оскільки єдиним органом, повноваженим розпоряджатися спірною земельною ділянкою на момент винесення оспорюваних розпорядження та договору оренди землі, є Одеська обласна адміністрація.

Нормативна-грошова оцінка вказаної земельної ділянки затверджена рішенням Біляївської райради від 13.11.2012р. №371-VI.

ТОВ „Атлас Ойл-1" (правонаступник ТОВ «Атлас-Ойл») позовні вимоги не визнало, оскільки нормативно-грошова оцінка земельної ділянки, яка передається в оренду, не входить до вичерпного переліку істотних умов договору оренди землі, встановленого ч. 1 ст.15 ЗУ „Про оренду землі", а тому невизначеність її у спірному договорі не породжує юридичних наслідків та не тягне за собою його недійсність; оскаржуваним розпорядженням Біляївської РДА жодним чином не порушені права та інтереси позивача - Одеської ОДА, земельна ділянка була і залишилася в державній власності, до державного бюджету перераховується орендна плата; крім того, має місце пропуск строку позовної давності, оскільки органи прокуратури зобов'язані були ще в 2004р. ознайомитись із оспорюваним розпорядженням Біляївської РДА.

У запереченнях на відзив ТОВ „Атлас Ойл-1" прокуратура Одеської області звернула увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ „Про оцінку земель" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок, а саме - у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Проте при передачі у користування спірної земельної ділянки у користування технічна документація з нормативно-грошової оцінки земельної ділянки не розроблялася; право розпорядження земельною ділянкою для цілей, передбачених спірним договором оренди, на підставі ст. 122 ЗК України мала виключно Одеська обласна державна адміністрація, в інтересах якої звернувся прокурор. Про вказане порушення прокуратурі стало відомо лише в 2014р. при проведенні перевірки дотримання вимог земельного та податкового законодавства при стягненні плати за землю. А Одеській ОДА про наявність спірного договору стало відомо лише з листа прокуратури області від 08.04.2014р. №05/3-703вих-14.

Рішенням господарського суду Одеської області від 15.05.2015р. (головуючий суддя Лічман Л.В., судді - Погребна К.Ф., Рога Н.В.) позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 20.07.2004 р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю „Атлас Ойл" та Біляївською районною державною адміністрацією щодо земельної ділянки загальною площею 7,651 га, в т.ч. під ставками - 2,777 га, під гідротехнічними спорудами - 0,601 га, інших відкритих земель з незначними рослинним покривом - 4,273 га, яка розташована на території Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з Одеської обласної державної адміністрації на користь Державного бюджету України 24426/двадцять чотири тисячі чотириста двадцять шість/грн. 75 коп. судового збору.

Стягнуто з Біляївської районної державної адміністрації на користь Державного бюджету України 609/шістсот дев'ять/ грн. 00 коп. судового збору.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „Атлас Ойл-1" на користь Державного бюджету України 609/шістсот дев'ять/ грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду ґрунтується на правових позиціях Верховного Суду України, викладених у постановах від 01.04.2015р. у справі №916/2287/14, від 08.04.2015р. у справі №916/2439/14, від 11.11.2014р. у справі №21-405914.

Визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності без обов'язкового проведення нормативно-грошової оцінки земельної ділянки (п. 1 ст. 13 ЗУ „Про оцінку землі" від 11.12.2003р. №13-78-IV) є підставою для визнання укладеного договору оренди землі недійсним.

Стосовно визнання недійсним розпорядження Біляївської РДА, що цей акт є актом ненормативного характеру, що застосовується одноразово, після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання і укладенням договору оренди землі, а отже вимога про визнання незаконним та скасування розпорядження не повинна розглядатися , оскільки обраний позивачем спосіб захисту порушених прав не забезпечує їх реального захисту.

Також суд не погодився із позицією прокурора про витребування майна, виходячи з положень ст. 387 ЦК України, оскільки правовою підставою для отримання землі в користування є договір оренди.

Господарський суд зазначив, що пропуск загального строку позовної давності належними доказами не підтверджено.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду, перший заступник прокурора Одеської області просить скасувати рішення господарського суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Факт порушення Біляївською РДА норм діючого законодавства (ст. 122, 1155 ЗК України) і перевищення останнього наданих законом повноважень щодо розпорядження вказаною земельною ділянкою шляхом видання розпорядження від 08.07.2004р. №502/2004 і є підставою для визнання його незаконним та скасування, а відтак і визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного на його основі.

Вказані доводи прокурора залишилися поза увагою суду, в результаті чого відмовлено в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Також є обґрунтованою вимога прокурора про витребування спірної земельної ділянки, яка була передана в користування органом, який не мав відповідних повноважень, без відповідної правової підстави.

ТОВ „Атлас Ойл-1" в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 15.05.2015р. по справі №916/5020/14 частково: в частині визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 20.07.2004р., укладеного між ТОВ „Атлас Ойл" та Біляївською районною державною адміністрацією щодо земельної ділянки загальною площею 7,651га, в тому числі під ставками - 2,777га , під гідротехнічними спорудами - 0,601га, інших відкритих земель з незначними рослинним покровом - 4,273га, яка розташована на території Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, в позовних вимогах відмовити. В іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 15.05.2015р. по справі №916/5020/14 залишити без змін.

Доводи скаржника ґрунтуються на невідповідності висновків суду обставинам справи та неповному з'ясовані обставин, що мають значення для справи.

Оскаржуваним договором оренди землі жодним чином не порушені права та інтереси позивача по справі - Одеської ОДА, отже, відсутні порушення або загроза порушення інтересам держави. На момент укладення спірного договору оренди землі на законодавчому рівні не було встановлено нижній поріг для визначення розміру орендної плати, а тому невизначеність нормативно грошової оцінки землі на той момент не могла негативно вплинути на права і інтереси держави.

Господарським судом не надано належної правової оцінки судовій практиці Європейського суду з прав людини (рішення від 24.06.2003р. „Streth проти Об'єднаного Королівства Великобританії і Північної Ірландії); помилково не була застосована позовна давність до позовних вимог. І прокуратура Одеської області і Одеська ОДА мали можливість довідатися про порушення свого права та про особу, яка його порушила.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали справи (фактичні обставини справи), на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін встановила таке:

Розпорядженням Біляївської РДА „Про передачу в довгострокову оренду терміном на 25 років земельної ділянки ТОВ „Атлас Ойл" на території Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області (п.1) затверджено проект відведення земельної ділянки в оренду ТОВ „Атлас Ойл" на території Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області, розроблений ДП „ЦДЗК" Одеська РФ; (п.2) передано ТОВ „Атлас Ойл" в довгострокову оренду терміном на 25 років земельну ділянку загальною площею 7,651 га, в т.ч. під ставками - 2,777 га, під гідротехнічними спорудами - 0,601 га, інших відкритих земель з незначним рослинним покривом - 4,273 га, із земель запасу несільського господарського призначення Дачненської сільської ради (за межами населеного пункту) Біляївського району Одеської області під розміщення будівель та споруд для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів; (п.3) ТОВ „Атлас Ойл" зобов'язано укласти договір оренди земельної ділянки з Біляївською РДА та зареєструвати його в установленому законодавством порядку.

20.07.2004 р. між Біляївською РДА (орендодавець) та ТОВ „Атлас Ойл" (орендар) укладено договір оренди землі (зареєстрований в Біляївському РВ земельних ресурсів 23.07.2004р. №4), за яким в оренду передана земельна ділянка загальною площею 7,651 га, (в т.ч. під ставками - 2,777 га, під гідротехнічними спорудами - 0,601 га, інших відкритих земель з незначним рослинним покривом - 4,273 га, із земель запасу несільського господарського призначення Дачненської сільської ради (за межами населеного пункту). (п. 1 договору)

Згідно п. 2 договору на даній земельній ділянці знаходяться водні об'єкти - три ставки площею 2,777га.

Відповідно до п. 4 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проводилася.

Орендна плата встановлена в розмірі 0,20грн. за 1 кв.м. на рік, що складає 15305 грн. на рік. (п. 8 договору).

Земельна ділянка передана в оренду під розміщення будівель та споруд для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Підставами для визнання недійсними розпорядження Біляївської РДА від 08.07.2004р. №502/2004 та договору оренди землі від 20.07.2004р. заступник прокурора Одеської області визначив:

- перевищення Біляївською РДА наданих законом повноважень (надання земельної ділянки з порушенням норм ст. 1222 ЗК України);

- укладення договору оренди землі без визначення нормативно-грошової оцінки землі при розрахунку розміру орендної плати.

Стосовно перевищення Біляївською РДА повноважень при передачі в оренду спірної земельної ділянки за оспорюваним розпорядженням. (в порушення ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Згідно зі статтею 13 Конституції України, земля, її надра, атмосфера, повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади.

Відповідно до статті 2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Законом України "Про місцеві державні адміністрації" визначено організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій та статтею 13 встановлено, що до відання місцевих державних адміністрацій у межах і формах, визначених Конституцією і законами України, належить, зокрема, вирішення питань, в тому числі, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.

Відповідно до статті 17 Земельного кодексу України, до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом; б) участь у розробленні та забезпеченні виконання загальнодержавних і регіональних (республіканських) програм з питань використання та охорони земель; в) координація здійснення землеустрою та державного контролю за використанням та охороною земель; г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб у межах, визначених законом; д) підготовка висновків щодо встановлення та зміни меж сіл, селищ, районів, районів у містах та міст; е) здійснення контролю за використанням коштів, що надходять у порядку відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, пов'язаних із вилученням (викупом) земельних ділянок; є) координація діяльності державних органів земельних ресурсів; ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з приписами частини 3 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття спірного розпорядження від 24.01.2005 р.), районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; в) будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо).

Частиною 4 цієї норми передбачено, що обласні державні адміністрації надають земельні ділянки на їх території із земель державної власності у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті.

Аналогічні приписи закріплені у вказаній статті 122 Земельного кодексу України в редакцій, чинній на момент оскаржуваного розпорядження райдержадміністрації від 08.07.2004 р. та укладення спірного договору.

Відповідно до пункту 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент винесення райдержадміністрацією розпорядження від 08.07.2004 р.) до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Вказаним пунктом Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження від 08.07.2004 р. та укладення спірного договору оренди землі від 20.07.2004 р.) визначено, що до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), об'єкти незавершеного будівництва та законсервовані об'єкти, здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

За оспорюваним розпорядженням ТОВ „Атлас Ойл" в довгострокову оренду терміном на 25 років передано земельну ділянку загальною площею 7,651 га, в т.ч. під ставками - 2,777 га, під гідротехнічними спорудами - 0,601 га, інших відкритих земель несільського господарського призначення -4,273га. (за межами населеного пункту) під розміщення будівель та споруд для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Відповідно до ст. 3 ВК України, усі води (водні об'єкти) на території України становлять її водний фонд, до якого належать поверхневі води: природні водойми (озера), водостоки (річки, струмки), штучні водойми (водосховища, ставки) , канали, інші водні об'єкти.

Згідно зі ст. 50 ЗК України до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Прокурором підставно та законно зроблено висновок про те, що вказане розпорядження, яке стосується передачі в оренду вказаних земельних ділянок, прийнято Біляївською РДА з перевищенням наданих їй повноважень.

Єдиним органом, повноважним розпоряджатися спірною земельною ділянкою на момент винесення цього розпорядження та укладення договору оренди землі є Одеська обласна державна адміністрація.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпоряджання належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України.

Тобто, підставою для скасування вказаного розпорядження є перевищення органом виконавчої влади своїх повноважень, що в свою чергу є підставою для визнання недійсним договору оренди землі, укладеного на його підставі.

Господарським судом зроблено помилковий висновок, що вказане розпорядження як акт ненормативного характеру одноразової дії, вичерпав свою дію його виконанням, а тому не підлягає розгляду питання щодо його відповідності закону.

В даному випадку, визначальним, як це зазначив прокурор, є встановлення факту перевищення Біляївської РДА наданих законом повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою (в тому числі під ставками) в якості земель рекреаційного призначення, як підстави для скасування такого розпорядження; порушення права належного органу по розпорядженню спірною земельною ділянкою - Одеської облдержадміністрації; витребування земельної ділянки у особи, яка отримала її без законних підстав.

Правовою підставою для визнання незаконною передачі у користування спірної земельної ділянки є розпорядження нею органом, який не мав на те відповідних повноважень, що підтверджує вибуття її з розпорядження ОДА незаконно, без відповідної правової підстави.

А тому визнання незаконним та скасування розпорядження від 08.07.2004р. впливає на законність правовстановлюючого документу - щодо користування земельною ділянкою - договору оренди землі від 20.07.2004р., тобто, породжує юридичні наслідки.

Стосовно визнання недійсним договору у зв'язку із визначенням розміру орендної плати без проведення грошової оцінки.

За змістом ч. 1 та 4 ст. 21 Закону України від 06.08.1998р. №161 -XIV «Про оренду землі» (у редакції яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, не може бути меншою за розмір земельного податку, що встановлюється ЗУ „Про плату за землю" та перевищувати 10% від їх нормативно грошової оцінки.

Частиною 1 ст. 13 Закону України від 11.12.2003р. № 1379 - IV „Про оцінку землі " (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) визначено випадки обов'язкового проведення грошової оцінки земельних ділянок.

Так, нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі: визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності право чину є недодержання в момент вчинення право чину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Зокрема, відповідно до ч. 1 вказаної статті зміст право чину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства; а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч. 1 ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублено власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Добросовісність набуття в розумінні ст. 388 ЦК України полягає в тому, що майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати.

Наслідком угоди, укладеної з таким порушенням, є не двостороння реституція, а повернення майна від набувача, при цьому, випадки такого витребування законодавством обмежуються, зокрема, п.3 ч. 1 ст. 388 ЦК України, де передбачено, що витребування майна можливе в разі його вибуття з володіння власника не з його волі іншим шляхом.

Стосовно застосування строків позовної давності.

Згідно ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду із вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 4, 5 ст. 264 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буду встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у справі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі ст. 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову в задоволені позову за спливом позовної давності. У разі визнання судом причин пропуску позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Початок перебігу строку позовної давності визначається відповідно до приписів ст. 261 ЦК України, за якими перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. ч. 1 та 4 ст. 29 ГПК України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Прокурор, як представник держави в особі відповідного органу, може бути наділений лише правами, належними особі, яку він представляє.

Відповідно до п. 4.1 постанови Пленуму ВГСУ №10 від 29.05.2013 „Про деякі питання практики по застосуванню позовної давності у вирішенні господарських спорів", ВГСУ зазначив, що якщо у передбачених законом випадках до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор.

Частиною 1 та 2 ст. 33 ЗУ „Про місцеві державні адміністрації" визначено, що обласні державні адміністрації в межах своїх повноважень спрямовують діяльність райдержадміністрацій та здійснюють контроль за їх діяльністю. Голови РДА регулярно інформують про свою діяльність голів ОДА , щорічно та на вимогу звітують перед ними.

Як підставно зазначив господарський суд, товариство не надало доказів того, коли про існування оспорюваного розпорядження та договору оренди землі дізналася Одеська обласна державна адміністрація. Єдиним документом, наявним у справі, є лист від 28.04.2014р. за підписом голови ОДА про необізнаність останньої з приводу існування договірних правовідносин між Біляївською РДА та ТОВ „Атлас Ойл" стосовно спірної земельної ділянки.

З урахуванням викладеного, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому рішення господарського суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню.

Щодо доводів апеляційної скарги ТОВ „Атлас Ойл 1", то вони не спростовують висновків суду в частині наявності підстав для визнання недійсним договору оренди, а зводяться до тлумачення норм права на свою користь, без врахування сталої практики Верховного Суду України у аналогічних справах.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Одеської області задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 15.05.2015р. у справі №916/5020/14 в частині відмови в задоволенні позовних вимог - скасувати, виклавши резолютивну частину рішення в такій редакції:

Позов заступника прокурора Одеської області задовольнити. Визнати незаконним та скасувати розпорядження Біляївської РДА від 08.07.2004р. №502/2004.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 20.07.2004р., укладений між ТОВ „Атлас Ойл" та Біляївською РДА.

Витребувати у ТОВ „Атлас Ойл - 1" земельну ділянку загальною площею 7,651га, яка розташована на території Дачненської сільської ради Біляївського району Одеської області та повернути її до земель запасу Дачненської сільської ради.

Стягнути з Біляївської РДА та ТОВ „Атлас Ойл - 1" в доход державного бюджету України по 1827 грн. судового збору за подання позову та по 609грн. - судового збору за апеляційне провадження з кожного.

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідні накази з зазначенням необхідних реквізитів.

В задоволені апеляційної скарги ТОВ „Атлас Ойл - 1" - відмовити.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя С.В. Таран

Суддя І.Г. Філінюк