РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2015Справа №910/15017/15

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», м.Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс», м.Київ,

про стягнення 32 369,22 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Сіняк Д.В. - по дов.

від відповідача: не з'явився

Згідно з приписами ст.77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.07.2015р. оголошувалась перерва до 22.07.2015р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес», м.Київ звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс», м.Київ про стягнення страхового відшкодування в сумі 32 369,22 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на виплату Сегал Йосефу страхового відшкодування на підставі договору №006-0045390/01НТ від 31.07.2014р. добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» перейшло право вимоги до відповідача.

Відповідач у відзиві б/н від 14.07.2015р. проти задоволення позовних вимог надав заперечення, посилаючись на те, що учасниками дорожньо-транспортної пригоди є дві особи, а отже, на думку Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс», останні винні у порушенні правил дорожнього руху у рівних долях. Вказані обставини, за правовою позицією відповідача, свідчать про наявність підстав для зменшення суми страхового відшкодування, що підлягає відшкодування позивачу.

У судовому засіданні 22.07.2015р. відповідач не з'явився, представника не направив, правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України, під час слухання справи у вказаному засіданні суду не скористався. Проте, наведений учасник судового процесу був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, з огляду на таке.

За приписами п.3.9.1 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (п.4 ч.2 ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони про час і місце наступного судового засідання.

Отже, враховуючи, що присутність представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» у минулому судовому засіданні підтверджується протоколом від 15.07.2015р. судового засідання, суд дійшов висновку, що відповідач був обізнаний про час та місце наступного слухання справи.

З приводу неявки відповідача в судове засідання 22.07.2015р. господарський суд зазначає наступне.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Аналогічними правами наділено третю особу у ст.27 Господарського процесуального кодексу України

Статтею 77 вказаного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У п.3 Постанови №11 від 17.10.2014р. Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» розумним, зокрема, вважається строк, що є об'єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010р., «Смірнова проти України» від 08.11.2005р., «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006р., «Літоселітіс Проти Греції» від 05.02.2004р.)

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Судом враховано, що відповідачем вже було висловлено свою правову позицію по суті спору.

За висновками суду, незважаючи на те, що відповідач не з'явився у судове засідання 22.07.2015р., справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши представлені до матеріалів справи документи, господарський суд встановив:

Згідно із ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як свідчать матеріали справи, 31.07.2014р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» (страховик) та Сегал Йосефом (страхувальник) було укладено договір №006-0045390/01НТ добровільного страхування наземного транспорту, предметом якого відповідно до п.4 є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом з наступними характеристиками:

марка/модель: Ford Transit Tourneo Custom,

реєстраційний номер: ВІ 6013 СА,

номер шасі: WF03XXTTG3DE40532,

рік випуску: 2013р.

Страховим випадком за договором №006-0045390/01НТ від 31.07.2014р. вважається подія, передбачена правочином, яка відбулась в період його дії, та і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування.

У відповідності до п.8.3 вказаного правочину страховим випадком є, в тому числі, дорожньо-транспортна пригода.

Умовами п.8.8 договору №006-0045390/01НТ від 31.07.2014р. встановлено нульовий розмір франшизи у разі настання вказаного вище страхового випадку.

Пунктом 8.12 договору №006-0045390/01НТ від 31.07.2014р. передбачено, що територією страхування є Україна.

Договір діє з 01.08.2014р. по 05.08.2015р. (п.8.11 договору №006-0045390/01НТ від 31.07.2014р.).

Виходячи зі змісту довідки №9445897 про дорожньо-транспортну пригоду, 06.10.2014р. о 18 годині 45 хвилин у м.Полтава по вул.М.Бірюзова/Шевченка відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів 1. ВАЗ 2109, державний номер 05757 СК, що належав Яковенко Віктору Вікторовичу, який і здійснював керування автомобілем, 2. Ford Transit, державний номер ВІ 6013 СА, що належав Сегал Йосефу, який здійснював керування транспортним засобом.

Частиною 2 ст.1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 вказаного нормативно-правового акту встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За умовами п.8.1 договору №006-0045390/01НТ від 31.07.2014р. розрахунок страхового відшкодування здійснюється на базі спеціалізованої станції технічного обслуговування без вирахування зносу.

Пунктом 15.7 вказаного правочину передбачено, що розмір страхового відшкодування може визначатись на підставі попередньої калькуляції, кошторису, наряду-замовлення, рахунку, акту виконаних робіт та інших документів, що підтверджують вартість та обсяг робіт, і отримані від станції технічного обслуговування, а також висновку автотоварознавчого дослідження.

Як свідчать матеріали справи, 08.10.2014р. Сегал Йосеф звернувся до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» з заявою про подію, що має ознаки страхового випадку. У вказаній заяві страхувальник просив перерахувати страхове відшкодування на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Автосвіт».

08.10.2014р. було проведено огляд транспортного засобу Ford Transit, державний номер ВІ 6013 СА та встановлено, що під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06.10.2014р., вказаному автомобілю було завдано наступні пошкодження: двері ліві, накладка двері лівої, боковина ліва задня.

На замовлення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» суб'єктом оціночної діяльності Румянцевим Сергієм Львовичем (кваліфікаційне свідоцтво №4396 від 17.06.2006р. та сертифікат №16981/14 від 30.09.2014р.) було складено звіт про оцінку майна та визначення вартості матеріального збитку, завданого вказаному вище транспортному засобу. Згідно змісту звіту б/н від 08.10.2014р. сума матеріального збитку складала 36 133,96 грн.

09.10.2014р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Полтава-Автосвіт» було виставлено рахунок №Ф000000659, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля засобу Ford Transit, державний номер ВІ 6013 СА становила 32 369,22 грн.

03.11.2014р. представниками позивача було проведено розрахунок суми страхового відшкодування та складено страховий акт №53592/1, згідно змісту якого страховиком на підставі договору №006-0045390/01НТ від 31.07.2014р. прийнято рішення про виплату страхувальнику страхового відшкодування в сумі 32 369,22 грн.

Наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №9175 від 04.11.2014р. підтверджується, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» було виплачено страхове відшкодування Сегал Йосифу в сумі 32 369,22 грн. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтава-Автосвіт».

За таких обставин, господарським судом встановлено, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» було належним чином виконано свій обов'язок з виплати страхового відшкодування за договором №006-0045390/01НТ від 31.07.2014р. добровільного страхування наземного транспорту.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст.1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

За цими нормами страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набуває право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги.

Таким чином, на підставі наведених норм цивільного законодавства та встановлених судом обставин, господарський суд дійшов висновку, що у Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» виникло право вимагати суму страхового відшкодування в особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи постанови від 13.11.2014р. Київського районного суду м.Полтави по справі №552/6418/14-п, винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 06.10.2014р. о 18 годині 45 хвилин у м.Полтава по вул.М.Бірюзова/Шевченка за участю транспортних засобів 1. ВАЗ 2109, державний номер 05757 СК, 2. Ford Transit, державний номер ВІ 6013 СА, визнано Яковенка Віктора Вікторовича.

Доказів оскарження та скасування у передбаченому чинним законодавством України порядку наведеного судового акту матеріали справи не містять.

Одночасно, твердження відповідача про те, що винними у вчиненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди є обидва водії автомобілів, є необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи документами.

Зокрема, постановою від 13.11.2014р. Київського районного суду м.Полтави по справі №552/6418/14-п провадження по справі відносно Сегал Йосефа за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06.10.2014р., було закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Тобто, наведеним судовим актом визнано відсутність вини Сегал Йосефа у вчиненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди.

За приписами ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідним підрозділом Міністерства внутрішніх справ України при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

З довідки №9445897 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що цивільно-правову відповідальність власника/водія транспортного засобу ВАЗ 2109, державний номер 05757 СК застраховано Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» за полісом №АІ3620020.

Статтею ст.11 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик подає інформацію про укладені та достроково припинені договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності до централізованої бази даних у порядку, встановленому у положенні про централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, яке затверджується Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Відповідно до п.1.3 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням №566 від 09.07.2010р. Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, база даних Моторного транспортного страхового бюро України - це єдина централізована база даних Моторного транспортного страхового бюро України щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.5.3 Положення про єдину централізовану базу даних щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, затвердженого Розпорядженням №566 від 09.07.2010р. Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України, інформація, отримана з бази даних Моторного транспортного страхового бюро України, використовується з метою отримання відомостей про наявність чи відсутність договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди та отримання відомостей про страховика, який застрахував цивільно-правову відповідальність власника наземного транспортного засобу на дату ДТП або на дату укладення договору обов'язкового страхування.

Отже, з наведеного вище вбачається, що відомості бази даних Моторного транспортного страхового бюро України є публічними та можуть бути використані судом з метою визначення наявності полісу обов'язкового страхування у особи, яку визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в межах провадження по справі №910/15017/15. Аналогічну позицію наведено у постанові від 05.08.2013р. Вищого господарського суду України по справі №5011-4/5903-2012-10/519-2012.

Наразі, відповідно до довідки №7/2-28/17673 від 22.06.2015р. Моторного транспортного страхового бюро України цивільно-правову відповідальність власника/водія транспортного засобу ВАЗ 2109, державний номер 05757 СК застраховано Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» за полісом №АІ3620020. Наведеним полісом встановлено нульовий розмір франшизи та ліміт відповідальності по майну в розмірі 50 000 грн.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, господарський суд дійшов висновку, що наявна в матеріалах справи довідка №7/2-28/17673 від 22.06.2015р. Моторного транспортного страхового бюро України та відомості №9445897 про дорожньо-транспортну пригоду в сукупності є належними доказами страхування цивільно-правової відповідальності власника/водія транспортного засобу ВАЗ 2109, державний номер 05757 СК саме відповідачем.

Таким чином, за висновками суду, звернення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» з розглядуваним позовом є обґрунтованим.

Як свідчать матеріали справи, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Брокбізнес» зверталось до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» із заявою №60/01-15 від 16.02.2015р. про виплату страхового відшкодування. Факт направлення означеної претензії підтверджується поштовим повідомленням №950.

Проте, за твердженнями позивача, які з боку відповідача протягом розгляду справи не заперечувались, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» вимогу заявника задоволено не було, страхове відшкодування не виплачено.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене вище, з огляду на те, що позов повністю доведений заявником та обґрунтований наявними в матеріалах справи документами, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» про стягнення страхового відшкодування в сумі 32 369,22 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір згідно із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес», м.Київ до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс», м.Київ про стягнення страхового відшкодування в сумі 32 369,22 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Аско-Медсервіс» (03150, м.Київ, Голосіївський район, вул.Горького, буд.122, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м.Київ, Шевченківський район, вул.Білоруська, буд.3, ) страхове відшкодування в сумі 32 369,22 грн. та судовий збір в розмірі 1827 грн.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

У судовому засіданні 22.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 24.07.2015р.

Суддя М.О. Любченко