ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.07.2015 Справа № 920/2101/13

Господарський суд Сумської області у складі

судді О.Ю. Резніченко,

за участю секретаря судового засідання - А.І. Сидорук,

розглянувши скаргу № 13-11-161 від 02.06.2015 р. Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на дії державного виконавця при виконанні рішення по справі № 920/2101/13

за позовом: прокурора м. Суми в інтересах держави в особі Управління майна комунальної власності Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача: Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта», м. Суми,

про стягнення 94 040 грн. 86 коп.,

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

від прокуратури: не з'явився,

від ВДВС: Турчин Ю.С.,

Балаба Л.О., довіреність № 51/15 від 30.06.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської області від 20.08.2014 року по справі № 920/2101/13 позовні вимоги були задоволені повністю.

02.09.2014 року на виконання вищезазначеного рішення було видано відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.10.2014 року рішення по даній справі було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2015 року рішення першої інстанції та постанова апеляційної інстанції була залишена без змін.

04.06.2015 року на адресу господарського суду від відповідача надійшла скарга на дії ВДВС Сумського МУЮ (надалі - ВДВС) при виконанні рішення по даній справі, в якій скаржник просить суд зобов'язати ВДВС скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 44858566 від 20.04.2015 року та зобов'язати ВДВС спрямувати кошти, котрі сплачувались скаржником, за призначенням платежу.

Скаржник зазначає, що борг на виконання рішення по даній справі не сплачував, а кошти були сплачені добровільно по іншому виконавчому провадженню та на виконання іншого рішення, про що зазначено в платіжних дорученнях, а тому дії ВДВС є неправомірними, ВДВС неправомірно зарахував кошти на виконання рішення та після зарахування закрив виконавче провадження.

Представники позивача та прокуратури в судове засідання не з'явились, письмових пояснень не надали, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Представник скаржника в судове засідання не з'явився, витребовуваних судом 30.06.2015 року документів не надав, про причини неявки не повідомив.

ВДВС в письмових запереченнях від 30.06.2015 року зазначив, що проти скарги заперечує.

Представник ВДВС подав клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

Суд визнав клопотання правомірним та таким, що підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

24.09.2014 року ВДВС була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 44858566 на виконання наказу по даній справі про стягнення 1880 грн. 82 коп.

Згідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

Скаржник отримав вищезазначену постанову, що представником скаржника не заперечується.

20.10.2014 року скаржник звернувся до ВДВС з заявою про відкладення провадження виконання дій та поновлення строку для самостійного виконання рішення.

20.10.2014 року ВДВС було винесено постанову про відкладення провадження виконання дій.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

12.03.2015 року ВДВС було винесено постанову про об'єднання виконавчого провадження № 44858566 до зведеного виконавчого провадження.

Листом від 12.03.2015 року ВДВС вищезазначена постанова була направлена скаржнику.

Строк для добровільного виконання рішення встановлюється постановою про відкриття виконавчого провадження, а не постановою про об'єднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження.

Як зазначає скаржник, він перерахував на рахунок ВДВС платіжними дорученнями № 23577, 23540, 23541 кошти для виконання рішення не по даній справі і по іншому виконавчому провадженню, однак ВДВС зарахував кошти для виконання наказу по даній справі.

Суд ухвалою від 30.06.2015 року витребовував у скаржника вищезазначені платіжні доручення, для встановлення призначення платежу, однак скаржник платіжних доручень суду не надав.

Як зазначає сам скаржник, кошти ним були перераховані на рахунок ВДВС (не на рахунки казначейської служби або позивача).

Оскільки рішення виконувалось примусово, а виконавче провадження знаходилось у зведеному, то кошти розподілялись ВДВС пропорційно і за відповідною черговістю, спочатку борги на користь держави, а потім пропорційно, відповідно до ст. ст. 43-45 Закону України «Про виконавче провадження».

20.04.2015 року, після зарахування сплачених сум в виконання рішення по даній справі та фактичного виконання рішення, ВДВС винесено постанову про виведення виконавчого провадження № 44858566 із зведеного виконавчого провадження.

Згідно до ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

20.04.2015 року ВДВС виніс постанову про закінчення виконавчого провадження № 44858566.

Отже скаржник фактично самостійно, без відповідної ухвали суду про розстрочку виконання рішення, поділив борг на певні суми та сплачував кошти ВДВС.

Однак, оскільки виконавче провадження знаходиться у зведеному, то ВДВС правомірно розподіляв кошти за черговістю та пропорційно, відповідно до вищезазначеного Закону і після розподілення коштів вивів виконавче провадження із зведеного і закрив, в зв'язку зі сплатою.

Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє у задоволенні скарги, оскільки посилання скаржника на порушення його прав не мають законних обгрунтувань та підтверджень, а дії державного виконавця цілком і повністю відповідають нормам чинного законодваства, державний виконавець вчинив всі передбачені вищезазначеним законодавством дій.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні скарги № 13-11-161 від 02.06.2015 р. Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» в особі Сумської дирекції УДППЗ «Укрпошта» на дії державного виконавця при виконанні рішення по справі№ 920/2101/13 - відмовити.

Суддя О.Ю. Резніченко