ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015 р. Справа№ 914/968/15

За позовом: Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія», м.Київ

до: Державного територіально - галузевого об'єднання «Львівська залізниця», м.Львів

про: стягнення 62 622,52 грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Клос О.В. - представник (довіреність від 02.01.15р.);

В судовому засіданні 15.07.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Державним підприємством «Українська залізнична швидкісна компанія» (м.Київ) до Державного територіально - галузевого об'єднання «Львівська залізниця» (м.Львів) про стягнення 62622,00 грн.

Предметом даного спору є стягнення 62622, 52 грн. збитків, понесених відновленням двох пошкоджених струмоприймачі електропоїзда HRCS2-005.

Ухвалою від 27.03.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 09.04.2015 року.

В судове засідання 09.04.2015 року сторони участь повноважних представників забезпечили. Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач позов заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 14849/15 від 09.04.2015 року).

Судом оголошено перерву в судовому засіданні до 30.04.2015 року.

В судове засідання 30.04.2015 року сторони участь повноважних представників забезпечили. Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, подав клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи. Відповідач позов заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вх. № 14849/15 від 09.04.2015 року).

Суд оголосив перерву в судовому засіданні до 21.05.2015 року.

В судове засідання 21.05.2015 року позивач явку повноважного представника забезпечив, позов підтримав.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, позов заперечив, подав додаткові пояснення по суті спору (вх.№ 20826/15 від 21.05.2015 року).

Ухвалою суду від 21.05.2015 р. провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта, матеріали справи направлено до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення судової експертизи.

Згідно супровідного листа від 03.06.2014р. №914/968/15/1/15, матеріали справи №914/968/15 за позовом Державного підприємства «Українська залізнична швидкісна компанія» (м.Київ) до Державного територіально - галузевого об'єднання «Львівська залізниця» (м.Львів) про стягнення 62622,00 грн. направлено до Львівського науково - дослідного інституту судових експертиз МЮУ для проведення судової експертизи.

Супровідним листом №3188 від 18.06.2015 року (вх. №1029/15 від 18.06.2015 року) Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз повернув матеріали справи до господарського суду Львівської області без виконання ухвали від 21.05.2015 р. у зв'язку з відсутністю у Львівському НДІСЕ фахівців зі спеціальними знаннями та методик, необхідних для вирішення питань, пов'язаних зі встановленням вартості відновлювального ремонту струмоприймачів електропоїздів, в тому числі струмоприймачів АХ електропоїзду HRCS2-05.

Ухвалою суду від 22.06.15 року провадження у справі поновлено. Розгляд судової справи призначено на 30.06.15року.

В судове засідання 30.06.2015 року позивач участь повноважного представника не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, на електронну адресу суду надіслав клопотання про продовження строку розгляду спору (вх. №2754/15 від 30.06.2015 року).

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Строк розгляду спору продовжено та розгляд справи відкладено до 13.07.2015 року.

Позивач участь повноважного представника в судове засідання 13.07.2015 року забезпечив, позовні вимоги підтримав, з клопотаннями та заявами не звертався.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, проти позову заперечив, з клопотаннями та заявами не звертався.

В судовому засіданні оголошено перерву до 15.07.2015 року.

В судове засідання 15.07.2015 року позивач участь повноважного представника не забезпечив, на електронну адресу суду надіслав заяву (вх. №29565/15 від 15.07.2015 року), в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу без участі повноважного представника у зв'язку із неможливістю прибути в судове засідання.

Відповідач участь повноважного представника в судове засідання забезпечив, проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Внаслідок порушення відповідачем вимог пункту 4.12 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, 05 вересня 2012 р. стався випадок пошкодження двох струмоприймачів електропоїзда HRCS2-005 (рейс №170 «Львів-Київ»), який рухався по західній горловині пасажирського парку, що підтверджується протоколом наради ДТГО «Львівська залізниця» під головуванням першого заступника начальника залізниці Єфіменко О.А. від 06.09.2012 року та технічним висновком по даній події за підписом начальника ВЦ «Львівська дирекція залізничних перевезень» Я.А.Федак.

Зокрема, технічним висновком, складеним працівниками Львівської залізниці встановлено, що причиною пошкодження струмоприймачів в електропоїзді HRCS2-005 стало розрегулювання контактної мережі внаслідок руйнування стержньового полімерного секційного ізолятора №164 з попаданням несучого дроту в габарит струмоприймачів.

Посилаючись на п.4.12 Інстукції з руху поїздів і маневреної роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 31.08.2005 року №507, позивач стверджує, що через порушення черговим по станції поста ЕЦ-2 Лобчинським А.Е. вимог даної Інструкції відбулось пощкодження струмоприймачів.

27.12.2012 року між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» (виконавець згідно договору) та Державним підприємством «Українська залізнична швидкісна компанія» (замовник згідно договору) укладено договір №47-4ЗШК, відповідно до якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання відновлення струмоприймачів марки АХ з електропоїзду HRCS2 в умовах локомотивного депо Київ-Пасажирський в кількості 10 шт.

Відповідно до п.3.2 договору загальна сума договору складає 313 112,60 грн., в т.ч. ПДВ - 52 185,44 грн.

Згідно акту приймання - передачі виконаних робіт по відновленню струмоприймачів марки АХ електропоїзду HRCS2 від 15.01.2013 року було виконано відновлення 7 струмоприймачів різних електропоїздів HRCS2, за що позивачем сплачено 219 178,82 грн.

Листом від 06.10.2014 р. відповідач визнав претензію від 01.09.2014 р. №56-УЗШК/Ю на суму 62 622,52 грн. такою, що підлягає до задоволення.

У відповіді від 26.11.2014 р. на лист про перерахування коштів в сумі 62 622,52 грн. відповідач просив надати підтверджуючі первинні документи, в тому числі індивідуальну калькуляцію, які б доводили наявність та розмір реальних збитків, завданих залізницею.

В зв'язку з проведенням робіт по відновленню струмоприймачів, на підставі акту приймання - передачі виконаних робіт від 15.01.2013 р., дефектного акту струмоприймачів від 28.12.2012 р., калькуляції вартості виконання відновлення струмоприймачів, позивач звернувся з позовом про відшкодування збитків на суму 62 622,52 грн.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків (п.4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України передбачено застосування у сфері господарювання наступних видів господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до частини 1 статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ч. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України).

У відповідності до п. 2 ч. 1 с. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема, включаються додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Отже, при вирішенні спорів про відшкодування збитків необхідно встановлювати факт заподіяння збитків відповідачем, наявність його вини та причинно-наслідкового зв'язку між неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача та заподіяними збитками, а також доведеність розміру збитків.

Як встановлено судом та не заперечується відповідачем, внаслідок порушення відповідачем вимог пункту 4.12 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, 05 вересня 2012 р. стався випадок пошкодження двох струмоприймачів електропоїзда HRCS2-005 (рейс №170 «Львів-Київ»), який рухався по західній горловині пасажирського парку, що підтверджується протоколом наради ДТГО «Львівська залізниця» під головуванням першого заступника начальника залізниці Єфіменко О.А. від 06.09.2012 року та технічним висновком по даній події за підписом начальника ВЦ «Львівська дирекція залізничних перевезень» Я.А.Федак.

Розмір збитків, завданих відповідачем, позивач обґрунтовує актом приймання - передачі виконаних робіт від 15.01.2013 р., дефектним актом струмоприймачів від 28.12.2012 р., калькуляцією вартості виконання відновлення струмоприймачів та платіжним дорученням №1087 від 28.01.2013 р. на суму 219 178,82 грн.

Згідно акту приймання - передачі виконаних робіт по відновленню струмоприймачів марки АХ електропоїзду HRCS2 від 15.01.2013 року було виконано відновлення 7 струмоприймачів різних електропоїздів HRCS2, за що позивачем сплачено 219 178,82 грн.

Калькуляція вартості відновлення 1-го струмоприймача, складена локомотивним депо Київ-пасажирський є загальною для всіх струмоприймачів, наданих позивачем на підставі договору №47-4ЗШК. Крім того, зазначена калькуляцію була складена 27.12.2012 року (дата укладення договору), тобто до складення дефектного акту струмоприймачів електропоїзду HRCS2 від 28.12.2012 року, а отже не може відображати реальних (понесених) затрат на відновлення струмоприймачів електропоїзду HRCS2-005.

Згідно дефектного акту струмоприймачів електропоїзда HRCS2 від 28.12.2012 року, затвердженого заступником директора ДП «УЗШК», характер пошкоджень струмоприймачів, зокрема і електропоїзда HRCS2-005, є різним, а отже і витрати на їх ремонт мали б бути різними.

Розраховуючи ціну позову, позивач розділив загальну суму сплачених коштів за відновлення струмоприймачів на їх кількість, що не відображає реально понесених витрат на ремонт одного конкретного струмоприймача та розміру реальних збитків позивача, завданих відповідачем.

Згідно листа локомотивного депо Київ - Пасажирський від 21.04.2015 р., струмоприймачам марки AX електропоїзду HRCS2 відповідно до умов договору було зроблено модернізацію в умовах локомотивного депо Київ - Пасажирський. В модернізацію входило: заміна верхньої рухомої рами струмоприймача, полозу струмоприймача та кареток струмоприймача, тому калькуляція на всі струмоприймачі була однієї вартості.

Враховуючи викладене, позивачем не надано належних доказів того, що модернізація струмоприймачів вартістю 62 622,52 була проведена внаслідок неправомірних дій відповідача, зважаючи на різний характер пошкоджень струмоприймачів.

Беручи до уваги те, що у відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позивачем не доведено розміру заподіяних збитків, заявлених до стягнення.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами у відповідності до ст. 43 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 43, 33, 34, 35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Повне рішення складено 20.07.2015 р.

Суддя Король М.Р.