РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015Справа №910/10743/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»
про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 8 526,35 грн.
Суддя Яковенко А.В.

Представники сторін:

від позивача -Славський М.Г. дов. №573/18 від 03.03.2015р.
від відповідача -Томін О.О. дов. №3 від 02.01.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія ««АХА Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 8 526,35 грн., крім того просив судові витрати у розмірі 1 827,00 грн. також покласти на відповідача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом Договору добровільного страхування наземного транспорту №2335015/05АВ від 03.01.2014, укладеного між позивачем і страхувальником. Позивачем на підставі вказаного Договору було виплачено страхове відшкодування в сумі 14 534,44 грн., проте відповідач свого обов'язку щодо відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги виконав лише частково у розмірі 5 498,09 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2015 порушено провадження у справі №910/10743/15 та призначено розгляд вказаної справи на 03.06.2015.

03.06.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від дирекції Моторного (транспортного) бюро України надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі №910/10743/15 від 27.04.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2015 розгляд справи №910/10743/15 відкладено на 22.06.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

22.06.2015 на адресу Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив №б/н від 19.06.2015 відповідно до якого просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 22.06.2015 оголошувалася перерва до 24.06.2015 відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судове засідання 24.06.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання 24.06.2015 з'явився, надав пояснення по суті справи, відповідно до яких просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі №910/10743/15.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 24.06.2015 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - Страховик, Позивач) та п. Лемзою Ольгою Ігорівною (далі - Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2335015/05АВ (далі - Договір), відповідно якого Страховик застрахував майнові інтереси, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу «Mazda 3» (далі - застрахований ТЗ), державний реєстраційний номер АA2023ET.

15.04.2014 по вул. Л. Курбаса 5-В у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ, під керуванням п. Пільгуна Олександра Юрійовича та транспортного засобу «Ssang Yong», державний реєстраційний номер АA2719HK, під керуванням п. Демидюка Сергія Павловича.

Факт ДТП підтверджується розширеною довідкою про ДТП №9374826, наданою ВДАІ Святошинського РВ ГУ МВС України в м. Києві (засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.05.2014 у справі №759/6836/14-п встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил дорожнього руху України водієм п. Демидюком Сергієм Павловичем у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності, на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом обмеженням усним зауваженням.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до висновку №266/14 від 06.05.2014, здійсненого судовим експертом-автотоварознавцем П. Ковалем Ігорем Миколайовичем, матеріальний збиток завданий власникові застрахованого ТЗ в результаті його пошкодження при ДТП становить 14 470,84 грн.

Згідно з рахунком-фактурою №0007330 від 23.04.2014, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Автоінтернешнл Метрополіс» вартість відновлювального ремонту застрахованого ТЗ в рузультаті його пошкодження при ДТП з урахуванням ПДВ становить 16 425,18 грн.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України «Про страхування» Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а Страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Позивач на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №2335015/05АВ від 03.01.2014, повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування від 15.04.2014, страхового акту №1.001.14.06555/VESKO13861 від 13.05.2014 здійснив користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автоінтернешнл Метрополіс» перерахування коштів за проведений ремонт на суму 14 534,44 грн., що підтверджується платіжним дорученням №107966 від 15.05.2014 (засвідчена копія наявна в матеріалах справи).

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, Позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від Страхувальника, якому було виплачено страхове відшкодування на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно витягу з бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність за заподіяння шкоди транспортним засобом «Ssang Yong», державний реєстраційний номер АA2719HK, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес», за заявою п. Демидюка Сергія Павловича, що підтверджується Полісом серії АС №8526084 (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, - 50000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.).

У відповідності до ст. 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортним засобом «Ssang Yong», державний реєстраційний номер АA2719HK, на момент скоєння ДТП керував п. Демидюк Сергій Павлович.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Звідси, матеріально-правова підстава для цивільно-правової відповідальності настала.

Судом встановлено, що до Позивача перейшли всі права потерпілого згідно ст. 512 Цивільного кодексу України, а тому, оскільки правовідносини між потерпілим та Страховиком за полісом АС №8526084 (відповідач) регулюються Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", заміна кредитора в зобов'язанні не змінює їх суті та норми, якою вони регулюються.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, звернувся до Відповідача з вимогою (вих. №1860/06555/УБК від 04.10.2014) про страхове відшкодування.

Однак, як указує Позивач, станом на дату звернення до суду Відповідач суму страхового відшкодування перерахував частково у розмірі 5 498,00 грн.

Відповідач у власному відзиві звертав увагу суду на те, що згідно звіту №1959 від 19.12.2014, складеного на підставі проведеного дослідження Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексас», вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіціента фізичного зносу складових КТЗ, завданого власнику застрахованого ТЗ, становить 6 008,09 грн., що, на думку останнього, є підставою для здійснення відшкодування виключно у зазначених межах (за вирахуванням франшизи).

З приводу цього суд зазначає наступне.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №142/5/2092 від 24.11.2003, відновлювальний ремонт - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісних транспортних засобів чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів, а вартість відновлювального ремонту дорожнього транспортного засобу відповідно до п. 2.3 Методики - це грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісних транспортних засобів.

Системне тлумачення наведених вище положень чинного законодавства дає підстави вважати, що в разі пошкодження транспортного засобу розмір шкоди, завданої транспортному засобу, що підлягає відшкодуванню страховиком, визначається виходячи з оцінки вартості витрат, які несе власник пошкодженого транспортного засобу при здійсненні його відновлювального ремонту.

Як зазначив Вищий господарський суд України у власних Постановах, а саме: №42/92 від 23.08.2011, №5011-72/9778-2012 від 15.01.2013, №5011-35/11156-2012 від 30.01.2013, №5011-50/17051-2012 від 13.05.2013, №5011-50/17049-2012 від 14.05.2013 звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування Страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Крім того, відповідно до правової позиції, відображеної Вищим господарським судом України в Постанові №925/112/13-г від 24.09.2013 останній прийшов до висновку, що виходячи з вимог ч. ч. 2, 3 ст. 22, ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України, розмір реальних збитків не може бути меншим реальної вартості робіт виконаних або таких, які особа, яка зазнала збитків, мусить виконати з метою відновлення пошкодженої речі, що відповідає загальному правилу відшкодування збитків в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, доводи Відповідача, що саме сума, відображена у звіті №1959 від 19.12.2014 є належним доказом розміру завданого збитку власнику автомобіля «Mazda 3», державний реєстраційний номер АA2023ET, судом до уваги не приймаються та відхиляються судом у повному обсязі.

Судом також враховано умови Полісу добровільного страхування Серії АС №8526084, відповідно до якого встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000,00 грн. та франшизу у розмірі 510,00 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Таким чином, Позивач, з урахуванням часткової оплати у розмірі 5 498,09 грн., набув право на відшкодування суми страхового відшкодування у розмірі 8 526,35 грн. (14 534,44 грн. - 5 498,09 грн. - 510,00 грн.).

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Відповідачем не надано доказів на спростування тверджень Позивача, а відтак строк виконання останнім зобов'язання по страховому відшкодуванню шкоди, завданої транспортному засобу «Mazda 3», державний реєстраційний номер АA2023ET, станом на день звернення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до суду за захистом своїх прав настав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги Позивача про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є законними та обґрунтованими стосовно стягнення 8 526,35 грн., вказана сума заборгованості була доведена Позивачем належними та допустимими доказами, а тому підлягає стягненню з Відповідача.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, стороні на користь якої прийнято рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони, а також витрати, пов'язані з розглядом справи в суді. За таких обставин, витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок Відповідача.

За таких обставин, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, буд. 3; ) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ) суму страхового відшкодування в порядку зворотної вимоги, виплаченої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 8 526,35 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827,00 грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5. Дата складання повного тексту рішення 15.07.2015.

Cуддя А.В.Яковенко