РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа №910/12919/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія»

до Київської міської ради

про стягнення 10 048 566,73 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Кучерук К.В. - представник за довіреністю №225-КР-2034 від

09.06.2015 року;

Безносик А.О. - представник за довіреністю №225-КР-2582 від 13.07.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» до Київської міської ради про стягнення 10 048 566,73 грн., який складається з: 6 731 330,40 грн. основного боргу, 127 803,07 грн. 3% річних та 3 189 406,26 грн. інфляційних втрат.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, товариство з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» зазначає, що товариством, на підставі укладеного між ним та Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради договору №763 від 28.08.2006 року про сплату пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури (надалі - Договір) перераховано місту, в якості пайової участі в розвиток інфраструктури, суму загальним розміром 3 810 010 грн.

Водночас, позивачем, відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 31.10.2013 року №1967 було безоплатно передано до комунальної власності територіальної громади міста Києва теплові мережі на загальну суму 6 731 330,40 грн., у зв'язку з закінченням будівництва житлового будинку за адресою: вул. Лебедєва-Кумача, 7-В у Солом'янському районі міста Києва, а тому, останній на підставі Порядку визначення розміру пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерної-транспортної інфраструктури м. Києва, що затверджений рішенням Київської міської рад №573/5385 від 30.12.2010 року вимагає стягнення вартості переданих місту інженерних мереж, з урахуванням зносу, у сумі 6 731 330,40 грн. та нарахованих на підставі ст.625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) 3% річних та інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.05.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.06.2015 року.

В судове засідання 09.06.2015 року представник позивача не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.05.205 року не виконав, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 015, але 09.06.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що зменшення розміру пайового внеску є можливим лише при здійсненні розрахунку розміру пайової участі, тобто до виконання Договору повністю. Оскільки на сьогоднішній день вказаний вище правочин є виконаним, а згідно наданих позивачем матеріалів, зарахування мереж відбулось у грудні 2013 року, тобто після виконання Договору, підстави для будь-якого перерахування чи зменшенням суми пайової участі, за твердженнями Київської міської ради - відсутні.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.06.2015 року розгляд справи відкладено на 30.06.2015 року.

В судове засідання 30.06.2015 року представник позивача не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.05.205 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 013, але 30.06.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва надійшла телеграма, відповідно до якої просить відкласти розгляд справи.

Ухвалою суду господарського суду міста Києва 30.06.2015 року розгляд справи відкладено на 20.07.2015 року.

В ході проведення судового засідання 20.07.2015 року представник відповідача проти позову заперечив.

Представник позивача на призначене судове засідання 20.07.2015 року втретє не з'явився, вимоги ухвали суду від 22.05.2015 року не виконав, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 018.

20.07.2015 року, до початку розгляду справи, до загального відділу діловодства господарського суду від товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки позивач не встигає надати додаткові докази та пояснення, для більш повного обґрунтування позовних вимог.

Відповідно до п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Приймаючи до уваги той факт, що представник товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» на жодне судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не представив, доказів на підтвердження неможливості вказаного представника товариства з'явитись на виклик суду не надав, господарський суд не вбачає підстав для задоволення заявленого позивачем клопотання.

При цьому, суд зазначає, що вказаний учасник судового процесу, у випадку неможливості подати докази необхідні для повного та всебічного розгляду справи, непозбавлений був прав звернутись до суду з клопотанням, в порядку ст.38 ГПК України.

Крім того, суд зауважує, що представник позивача до цього часу вже двічі звертався до суду з аналогічними клопотаннями, за наслідками розгляду яких, розгляд справи відкладався.

Відтак, враховуючи, що ухвалу про порушення провадження у справі від 22.05.2015 позивач отримав ще 02.06.2015 року, у останнього було достатньо часу для підготування та направлення суду додаткових документів.

Що стосується заявленого позивачем клопотання в частині продовження строку розгляду справи №910/12919/15, суд також відмовляє в його задоволенні. При цьому, виходить з наступного.

За змістом ч.3 ст.69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Таким чином, оскільки судом не встановлено виняткових випадків, за для необхідності яких, нормами процесуального права передбачено продовження строку розгляду справи, і дана справа, за висновками суду, не відноситься до категорії складних, суд відмовляє позивачу у задоволенні заявлених ним клопотань.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

28.08.2006 року між Головним управлінням економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (Головне управління економіки та інвестицій), дочірнім підприємством «Міськінвестжитлобуд» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» (забудовник) укладено Договір, предметом якого є відповідно до п.1.1 сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку з будівництвом житлового будинку (загальна площа квартир 17600 кв.м.) з вбудовано-прибудованими об'єктами громадського призначення загальною площею 1400 кв.м. (у тому числі: відділення пошти - 150 кв.м, офіси - 1250 кв.м.) на вул. Лебедєва-Кумача, 7-В у Солом'янському районі міста Києва.

Відповідно до п.1.2 Договору, розмір пайового внеску, згідно з розрахунками 1, 2 та 3, становить - 2637,97 тис. грн.

За умовами вказаного Договору забудовник зобов'язався перерахувати Головному управлінню економіки та інвестицій пайовий внесок у сумі 2637,97 тис. грн. (без ПДВ) в термін з вересня 2006 року по травень 2007 року включно, рівними частками, щомісячно, але не пізніше 28 числа на бюджетний рахунок цільового фонду спеціального фонду міського бюджету.

У розділі 5 Договору, визначено строк його дії, з дати реєстрації по дату виконання умов договору в повному обсязі.

14.11.2013 між Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (Департамент економіки та інвестицій) та дочірнім підприємством «Міськінвестжитлобуд» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» (забудовник) укладено додаткову угоду №1 до Договору, за умовами якої сторони вирішили п.1.1 викласти в наступній редакції: сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва (пайовий внесок) у зв'язку з будівництвом житлового будинку (загальна площа квартир 19672 кв.м.) з будовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення (офіси) загальною площею 2729,80 кв.м., підземним паркінгом загальною площею 3032,20 кв.м. та трансформаторної підстанції (ТП) літ. «Б» загальною площею 61,80 кв.м. (за даними КМБТІ та ТОВ «К Консалт») по вул. Лебедєва-Кумача, 7-В (І, ІІ черги) в Солом'янському районі м. Києва.

На виконання умов вищевказаного договору, із змінами та доповненнями, забудовник (товариство з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія») перерахував пайовий внесок загальним розміром 3 810 010 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками Головного управління економіки та інвестицій №049-18/2136 від 14.03.2008 року та Департаменту економіки та інвестицій №050/18-9748 від 05.12.2013 року.

Наразі, проти факту сплати позивачем пайових внесків відповідач не заперечував.

Технічними умовами №18321 на приєднання об'єкта до теплових мереж вирішено винести теплові мережі 2DN 600 з-під плями забудови. Розташування житлового будинку виконати поза охоронної зони тепломережі. Напрямок, діаметр та обсяг робіт по винесенню тепломережі попередньо погодити з СПР Теплових мереж Київенерго та РТМ. Одержати дозвіл Київської міської ради на списання майна, яке згідно з проектом переклади буде підлягати демонтажу. Звернутись до КМДА з питання передачі новозбудованого майна інженерних мереж до комунальної власності міста. Відповідно до рішення Київської міської ради від 06.03.2006 року №229/3320 новозбудовані теплові мережі за своїми технічними параметрами не повинні погіршувати технічні характеристики та вартісні показними мереж, що зносяться. Укласти з тепловими мережами Київенерго угоду про врегулювання майно-правових питань, пов'язаних з перекладанням ділянки теплових мереж.

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №1967 від 31.10.2013 року «Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва зовнішніх теплових мереж товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» вирішено прийняти безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Києва і передати у володіння та користування публічному акціонерному товариству «Київенерго» зовнішні теплові мережі товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» згідно з додатком до цього розпорядження в межах та на умовах, визначених угодою щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року (із змінами та доповненнями), яку укладено між АК «Київенерго» та виконавчим органом Київської міської ради (Київською міської державною адміністрацією).

Факт передачі зовнішніх теплових мереж місту підтверджується актами приймання-передавання основних засобів №2278/1 та №2278/2 від 26.12.2013 року.

Так, згідно акта приймання-передавання основних засобів №2278/1 від 26.12.2013 року, товариством з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» передано теплові мережі ЦО 2Ш630/715 мм., протяжністю 315 п.м. (в 2-х тр. вимірі), прокладка безканальна, тип ізоляції - ПІТ, які знаходяться на вул.Лебедєва-Кумача, 7-В.

Залишкова вартість або вартість згідно з експертною оцінкою теплової мережі ЦО 2Ш630/715 мм, згідно акта №2278/1 від 26.12.2013 року - 6 697 501,20 грн.

Згідно акта приймання-передавання основних засобів №2278/2 від 26.12.2013 року, товариством з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» передано теплові мережі ЦО 2Ш159/250 мм, протяжністю 9,5 п.м. (в 2-х тр. вимірі), прокладка безканальна, тип ізоляції - ПІТ, які знаходяться на вул.Лебедєва-Кумача, 7-В.

Залишкова вартість або вартість згідно з експертною оцінкою теплової мережі ЦО 2Ш159/250 мм, згідно акта №2278/2 від 26.12.2013 року - 33 829,20 грн.

Отже, загальна вартість переданих позивачем інженерних мереж, з урахуванням зносу, складає 6 731 330,40 грн.

03.07.2014 року позивач звернувся до відповідача з листом №82/07-14, яким просив розглянути питання щодо відшкодування різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі у розвитку інфраструктури м. Києва на вул. Лебедєва-Кумача, 7-В у Солом'янському районі м. Києва.

Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Департамент економіки та інвестицій у листі №050/08-4901 від 14.08.2014 року, з посиланням на лист Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.10.2013 року №7/15-15443 відповів, що ч.5 ст.30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» поширюється виключно на ті поза майданчикові інженерні мережі або об'єкти інфраструктури, будівництво яких передбачено технічними умовами щодо інженерного забезпечення відповідного об'єкта будівництва. Зменшення величини пайової участі на кошторисну вартість інженерних мереж, які не мають відношення до об'єкта будівництва не передбачено.

05.09.2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» звернулось до Постійної комісії з питань бюджету та соціально-економічного розвитку з листом №104/09-14, в якому просило розглянути на засідання комісії питання відшкодування суми пайових внесків або зменшення суми за іншими об'єктами позивача.

На засіданні постійної комісії Київської міської ради з питань бюджету та соціально-економічного розвитку 05.02.2015 року (протокол №8) було розглянуто звернення позивача та з поставленого на розгляд питання, комісія вирішила не підтримати звернення позивача, 12 членів комісії - «утримались».

Отже, предметом позову є стягнення з відповідача вартості переданих до комунальної власності територіальної громади міста Києва зовнішніх теплових мереж на загальну суму 6 731 330,40 грн.

12 березня 2011 року набрав чинності Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», стаття 40 якого передбачає, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Пунктом 5 ст.30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що якщо технічними умовами передбачається необхідність будівництва замовником інженерних мереж або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) поза межами його земельної ділянки, розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту зменшується на суму їх кошторисної вартості, а такі інженерні мережі та/або об'єкти передаються у комунальну власність.

У разі якщо кошторисна вартість будівництва інженерних мереж та/або об'єктів інженерної інфраструктури (крім мереж, призначених для передачі та розподілу електричної енергії, трубопроводів, призначених для розподілу природного газу, транспортування нафти та природного газу) перевищує розмір пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту, орган місцевого самоврядування приймає рішення про відшкодування замовнику різниці між здійсненими витратами та розміром пайової участі замовника у розвитку інфраструктури населеного пункту.

У Порядку визначення розміру пайової участі (внесків) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерної-транспортної інфраструктури м. Києва, що затверджений рішенням Київської міської рад №573/5385 від 30.12.2010 року (надалі - Порядок) визначено, що пайова участь (внесок) забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста (надалі - пайова участь) є внеском, який забудовник (інвестор) має сплатити до бюджету м. Києва без урахування ПДВ. Залучені кошти спрямовуються виключно на фінансування об'єктів соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста, передбачених в Програмі соціально-економічного розвитку міста Києва.

Пайова участь включає в себе наступні складові:

- відшкодування витрат бюджету м. Києва на розширене відтворення його ресурсів;

- плата забудовника (інвестора) за право реалізувати свій проект будівництва (реконструкції), перепланування, зміни функціонального призначення об'єктів на території столиці.

У п.1 Порядку встановлено, що при розрахунках обсягів пайової участі забудовників (інвесторів) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва у зв'язку з будівництвом житлових мікрорайонів, кварталів, комплексів тощо розрахункова сума пайового внеску зменшується на суму балансової вартості об'єктів соціальної сфери незалежно від їх місця розташування (дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, поліклініки, лікарні), спорудження яких передбачено відповідними проектами, за умови передачі цих об'єктів до комунальної власності, що підтверджується відповідними документами.

Тобто, виходячи вказаних положень чинного законодавства, наявність підстав для зменшення розрахункової суми пайового внеску на суму балансової вартості об'єктів соціальної сфери можливе на стадії проведення розрахунків обсягів пайової участі забудовників (інвесторів).

Водночас, зобов'язальні правовідносини між позивачем та Департаментом економіки та інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) припинені, так як сторонами виконані умови Договору, зокрема, в частині сплати позивачем пайового внеску.

Таким чином, оскільки спірний правочин є виконаним та товариством з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» у грудні 2013 року безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Києва передано у володіння та користування зовнішні теплові мережі, підстави для стягнення з відповідача вартості переданих теплових мереж на загальну суму 6 731 330,40 грн., за висновками суду, відсутні.

Що стосується решти вимог позивача, а саме в частині стягнення з Київської міської ради 127 803,07 грн. 3% річних та 3 189 406,26 грн. інфляційних втрат, суд також відмовляє у їх задоволенні, оскільки останні є похідними від заявленої вище вимоги.

Враховуючи вищенаведене, вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Житлоекономія» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір згідно з ч.5 ст.49 ГПК України залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 22.07.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий