КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 925/724/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Копитової О.С.

Сотнікова С.В.

за участю представників сторін:

від фізичної особи - підприємця Білери Олега Вікторовича: не з'явився;

арбітражного керуючого Севрюкова І.О.: не з'явився;

від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»: Небилиця Р.В., дов. № 010-01/3192 від 19.05.2014;

від ТОВ «Дор-Строй»: Таліпов В.В., дов. від 11.01.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Білери Олега Вікторовича на ухвалу господарського суду Черкаської області від 04.06.2015 у справі № 925/724/14 (суддя Хабазня Ю.А.)

за результатами розгляду заяви боржника в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Севрюкова І.О. до відповідача фізичної особи - підприємця Білери Олега Вікторовича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй" про визнання недійсним договору

у справі за заявою ініціюючого кредитора товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортна компанія "Дортранс", м. Київ

до боржника приватного підприємства "ПФ "Макс", м. Сміла Черкаської області

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Боржником в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Севрюкова І.О., у межах справи про банкрутство, у ліквідаційній процедурі, подано заяву від 12.05.2015 вх. суду №11159/15 про визнання недійсним договору від 15.01.2014 № 2 про відступлення ПП «ПФ "Макс» права вимоги фізичній особі - підприємцю Білері О.В. на суму 339881,78 грн за договором № 42/1 від 18.07.2012 про надання транспортних послуг, укладеним між ПП "ПФ "Макс" та ТОВ "Дор-Строй".

Заяву подано з підстав, передбачених абз. 2. ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції від 22.12.2011 №4212-VI, чинній з 19.01.2013) і з посиланням на про те що договір № 42/1 від 18.07.2012 укладено в межах річного терміну до порушення провадження у справі про банкрутство та за наявності простроченої заборгованості перед кредиторами; що укладення договору в майбутньому позбавило можливості задоволення вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі за рахунок включення стягнутих коштів до ліквідаційної маси; що договір не виконано.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04.06.2015 у справі № 925/724/14 заяву боржника в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Севрюкова І.О. від 12.05.2015 № 11159/15 задоволено повністю; визнано недійсним договір від 15.01.2014 № 2 про відступлення приватним підприємством "ПФ "Макс" права вимоги фізичній особі - підприємцю Білері Олегу Вікторовичу на суму 339 881,78 грн за договором № 42/1 від 18.07.2012 про надання транспортних послуг, укладеним між ПП "ПФ "Макс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй"; стягнуто з фізичної особи - підприємця Білери Олега Вікторовича в доход державного бюджету судовий збір у розмірі 1 218 грн; видано відповідний наказ (т. 4, а.с. 78-81).

При цьому, місцевий господарський суд керувався ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.190, 512 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 38, 75, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, фізична особа - підприємець Білера Олег Вікторович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 04.06.2015 у справі № 925/724/14 повністю, а заяву від 12.05.2015 про визнання недійсним договір від 15.01.2014 № 2 про відступлення ПП "ПФ "Макс" права вимоги фізичній особі - підприємцю Білері Олегу Вікторовичу на суму 339 881,78 грн за договором № 42/1 від 18.07.2012 про надання транспортних послуг, укладеним між ПП "ПФ "Макс" та ТОВ "Дор-Строй" - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 22, 64, 87, п. 5ч. 1 ст. 81 ГПК України, п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», п.п. 2.4.6, 2.6.5, 2.6.7 Інструкції з діловодства в господарських судах України, п. 3.9, п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011, п.п. 3.1-3.2, 3.8 постанови Пленуму вищого господарського суду України «» Про деякі питання практики застосування розділу IV ГПК України від 21.02.2013 № 7. Доводи апеляційної скарги зводяться до неправомірного, на думку скаржника, розгляду заяви у відсутності його повноважного представника та його особисто. Крім того скаржник зазначає, що судом в порушення норм процесуального права не було повідомлено його належним чином про час та місце судового засідання.

14.07.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує доводи апеляційної скарги та просить суду скаргу залишити без задоволення, ухвалу господарського суду - без змін.

Представники ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Дор-Строй» в судовому засіданні заперечували вимоги апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін.

ФОП Білера Олег Вікторович та арбітражний керуючий Севрюков І.О., повноважних представників в судове засідання апеляційної інстанції не направили, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи та обмеження процесуального строку розгляду скарг на ухвали місцевих господарських судів, Київський апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідних сторін та учасників провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи ліквідатором банкрута Севрюковим І.О. в межах справи про банкрутство було подано заяву про визнання недійсним договору від 15.01.2014 № 2.

Дана заява ухвалою господарського суду Черкаської області від 15.05.2015 у справі № 925/724/14 була призначена до розгляду на 28.05.2015.

Копія зазначеної ухвали була направлена Білері О.В. за адресою: м. Черкаси, вул. Волкова, 59, кв. 35, та вручена представнику відповідача 11.06.2015, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т. 4, а.с. 89).

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 28.05.2015 у справі № 925/724/14 розгляд заяви боржника в особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Севрюкова І.О. від 12.05.2015 № 11159/15, відкладено на 04.06.2015 в зв'язку з нез'явленням в судове засідання відповідача Білери О.В., представників кредиторів ТОВ "Транспортна компанія "Дортранс", Смілянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Черкаській області.

Ухвала про відкладення була направлена судом відповідачу Білері О.В. 29.05.2015 про що міститься відмітка на зворотній стороні останнього аркуша самої ухвали.

Відповідно до п. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, яка затверджена наказом державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вхідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Таким чином відмітка наявна у справі про відправлення ухвали господарського суду Черкаської області від 29.05.2015 є доказом надсилання даного процесуального документа відповідачу, а отже свідчить про належне повідомлення сторони про час та місце судового засідання.

Постановою господарського суду Черкаської області від 07.04.2015 у цій справі боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Севрюкова І.О.

Відповідно до заяви про визнання недійсним договору від 15.01.2014 № 2 ліквідатором банкрута в ході ліквідаційної процедури, яка введена постановою господарського суду Черкаської області від 07.04.2015, встановлено що 15.01.2014 між ПП "ПФ "Макс" та фізичною особою-підприємцем Білерою О.В. укладено договір № 2 про відступлення права вимоги за договором від 18.07.2012 № 42/1 про надання транспортних послуг, укладеним між ПП "ПФ "Макс" та ТОВ "Дор-Строй", згідно з яким новий кредитор набув право вимоги на суму 339881,78 грн.

Ухвалами господарського суду Черкаської області від 11.02.2014 у справі № 925/1605/13 заяву фізичної особи - підприємця Білери Олега Вікторовича задоволено повністю, здійснено заміну первісного кредитора, ПП "ПФ "Макс" на його процесуального правонаступника фізичну особу-підприємця Білеру О.В., а ухвалою від 24.07.2014 виконання рішення у цій справі за заявою відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області від 12.11.2013 відстрочено до 31.12.2014;

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків між боржником та ТОВ "Дор-Строй" за період з 01.01.2013 по 21.04.2015 заборгованість товариством з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй" за вказаним рішенням суду не погашена.

Разом з тим, враховуючи ухилення керівника боржника від передачі ліквідатору банкрута будь-яких документів або інформації про фінансово-господарську діяльність боржника, докази здійснення новим кредитором оплати за отримане від боржника право вимоги відсутні.

Вищезазначені обставини підтверджуються договором № 2 від 15.01.2014, ухвалами господарського суду Черкаської області у справі № 925/1605/13 від 11.02.2014 про заміну первісного кредитора його правонаступником та від 24.07.2014 про відстрочення виконання прийнятого у цій справі рішення до 31.12.2014, актом звірки взаємних розрахунків між боржником та ТОВ "Дор-Строй" за період з 01.01.2013 по 21.04.2015 (т.4 а.с.21-29).

Відповідно до ст.ст. 190, 512 Цивільного кодексу України майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки; кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 20 Закону правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Проаналізувавши вищенаведене, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про вчинення боржником правочину відступлення права вимоги, за яким боржник передав свої права іншій особі (тобто боржник здійснив відчуження майна) при цьому відчуження майна здійснено безоплатно, що є обставиною, відповідно до норм чинного законодавства, для визнання договору недійсним.

Щодо тверджень відповідача про направлення місцевим господарським судом ухвали про відкладення з недотриманням вимог чинного процесуального законодавства, оскільки матеріали справи не містять рекомендованого повідомленні про вручення поштового відправлення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.2 ст.104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення (ухвали) лише за умови, якщо це призвело до прийняття неправильного рішення. В даному випадку апеляційний суд не вбачає, що зазначені скаржником порушення призвели до прийняття неправильної ухвали. Таким, чином суд апеляційної інстанції не вбачає аргументованих підстав на підтвердження зазначених порушень, а тому не приймає до уваги дані твердження відповідача.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів, окрім тих, які наявні в матеріалів справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі наявних в матеріалів справи дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування чи зміни постанови місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Білери Олега Вікторовича залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Черкаської області від 04.06.2015 у справі № 925/724/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.С. Копитова

С.В. Сотніков