УХВАЛА

08.07.2015Справа № 910/19268/14

за скаргою Козлика Юрія Володимировича

на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" (SABIEDRIBA AR IEROBEZOTU ATBILDIBU "DPA")

до 1) Козлика Юрія Володимировича

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА КИЇВ"

3) Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців

Шевченківського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві

про розірвання договору купівлі-продажу частини частки (корпоративних прав), визнання недійсним рішення загальних зборів, визнання права власності та зобов'язання скасувати державну реєстрацію

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Парапан Н.В. (дов.)

Від відповідача 1 (скаржника): Кондаков А.Г. (дов.)

Від відповідача 2: не з'явився

Від відповідача 3: не з'явився

Від ВДВС: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПА" (SABIEDRIBA AR IEROBEZOTU ATBILDIBU "DPA") звернувся до Господарського суду міста Києва з вимогою до відповідача - Козлика Юрія Володимировича про розірвання договору купівлі-продажу частини частки (корпоративних прав), визнання недійсним рішення загальних зборів, визнання права власності та зобов'язання скасувати державну реєстрацію.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.11.2014 по справі №910/19268/14 позов задоволено частково.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2014 по справі № 910/19268/14 скасовано в частині відмови у визнанні права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" (SABIEDRIBA AR IEROBEZOTU ATBILDIBU "DPA") на частину частки (корпоративних прав) у розмірі 49 % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА КИЇВ", яке існувало до 28 серпня 2012 року, у цій частині прийнято нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про визнання права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" (SABIEDRIBA AR IEROBEZOTU ATBILDIBU "DPA") на частину частки (корпоративних прав) у розмірі 49 % у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА КИЇВ", яке існувало до 28 серпня 2012 року, в іншій частині рішення залишено без змін.

30.03.2015 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду №910/19268/14 від 04.03.2015 видано накази.

24.06.2015. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Козлика Юрія Володимировича надійшла скарга на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2015 призначено розгляд скарги Козлика Юрія Володимировича на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві на 08.07.2015.

07.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПА" (SABIEDRIBA AR IEROBEZOTU ATBILDIBU "DPA") надійшли письмові пояснення на скаргу на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в яких стягувач просив суд відмови в задоволенні даної скарги та залишити без змін постанову про відкриття виконавчого провадження №47753325 від 04.06.2015.

08.07.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Козлика Юрія Володимировича надійшли пояснення щодо неможливості надати копію поштового конверту, в якому було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2015 з читабельною датою поштового штемпеля, а оригінал вказаного поштового конверту буде наданий для огляду в судовому засіданні.

В судове засідання 08.07.2015 з'явилися представники стягувача та боржника, представники відповідача 2, відповідача 3 та відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не з'явились, відділ ДВС витребуваних судом матеріалів виконавчого провадження №ВП 47753326 та письмового відзиву не надав.

Представник боржника (скаржника) - Козлика Юрія Володимировича в судовому засіданні 08.07.2015 надав пояснення щодо скарги на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, просив суд її задовольнити.

Представник стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПА" (SABIEDRIBA AR IEROBEZOTU ATBILDIBU "DPA") в судовому засіданні надав пояснення по суті заперечень на скаргу на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, просив суд відмовити в її задоволенні.

У відповідності до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України, неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні 08.07.2015, суд, розглянувши скаргу Козлика Юрія Володимировича на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві за наявними в матеріалах справи документами, вислухавши пояснення представників стягувача та боржника, встановив наступне.

В своїй скарзі, скаржник просить суд визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №47753326 про стягнення з боржника Козлика Юрія Володимировича на користь ТОВ "ДПА" боргу у розмірі 12372,50 грн., винесену 04 червня 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

В обґрунтування своєї скарги Козлик Ю.В. вказує, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу державний виконавець повинен пересвідчитись, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі з'ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Однак, державний виконавець відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2015, не повідомив про це у встановлений строк боржника, надіслав поштою копію постанови 11.06.2015, встановивши семиденний строк для добровільного виконання рішення суду - до 11.06.2015.

З огляду на наведене, скаржник стверджує, що відповідні дії державного виконавця призвели до порушення прав боржника, визначених ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження", позбавили його можливості скористатись правом на добровільне виконання рішення та, фактично, спричинили його примусове виконання.

Крім того, скаржник вказує, що стягувачем за даним виконавчим провадженням відповідно до оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження є ТОВ "ДПА" з адресою місцезнаходження: м. Київ, вул. Лютеранська, 4, оф.21, в той час як, місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю "ДПА" за адресою: Латвія, 1050, м. Рига, вул. Елізабетес, буд. 75, а тому дана постанова не відповідає постанові Київського апеляційного суду від 04.03.2015 та наказу Господарського суду міста Києва від 30.03.2015.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012р. за № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до вимог ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999р. передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21.04.1999р., державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 вищевказаного Закону України, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з частинами 1, 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" №606-XIV від 21.04.1999, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

04.06.2015 постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.03.2015 про стягнення 12 372,00 грн., надано строк для добровільного виконання наказу в семиденний строк з моменту отримання постанови та у разі невиконання наказу в наданий строк, постановлено виконати його в примусовому порядку зі стягненням виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій.

Частиною ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Статтею 32 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Як вбачається із матеріалів справи, після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві не було застосовано будь-яких вище перелічених заходів примусового виконання рішення, а тому відповідні доводи скаржника є безпідставними.

При цьому, несвоєчасне надсилання постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою у розумінні положень Закону України "Про виконавче провадження" для визнання такої постанови недійсною.

Крім того, пунктом 4.1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 №74/5, у разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, установленому статтею 32 Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, скаржник не скористався правом на поновлення строку для добровільного виконання рішення суду, як і не скористався правом самостійно виконати рішення. Доказів протилежного скаржником не надано.

З приводу посилань скаржника на не вірне місцезнаходження стягувача, то суд зазначає, що зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження, іншої адреси ніж в постанові Київського апеляційного господарського суду 04.05.2015 не свідчить про не відповідність постанови даному рішенню суду та не є підставою для визнання постанови неправомірною.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДПА" (SABIEDRIBA AR IEROBEZOTU ATBILDIBU "DPA") є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Латвійської республіки, адреса: Латвія, 1050, м. Рига, вул., Елізабетес, буд. 75.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "ДПА" видало довіреність від 05.08.2014 року, якою представники (Парапан М.В.; Приходько М.Є. та Парапан Н.В.) уповноважені бути представниками ТОВ "ДПА" з питань, пов'язаних з її представництвом у судах загальної юрисдикції України, господарських та адміністративних судах України, апеляційних судах України, апеляційних господарських судах України, апеляційних адміністративних судах України в якості сторони (позивача, відповідача) або третьої особи, користуватися всіма правами, наданими законом та довіреність від 21.05.2015 якою представники (Парапан М.В.; Приходько М.Є. та Парапан Н.В.) уповноважені бути представниками ТОВ "ДПА", з питань, пов'язаних з її представництвом в органах державної виконавчої служби України, як стягувача. користуватись усіма правами, наданими законом.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, зазначена адреса (м. Київ, вул. Лютеранська, буд.4, офіс 27) використовувалась, як адреса для кореспонденції під час розгляду справи у Господарському суді м. Києва.

Статтями 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржник, в обґрунтування поданої ним скарги, не надав належних доказів, які б свідчили про наявність підстав для визнання неправомірною або скасування постанови відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 04.06.2015 (ВП №47753326).

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні скарги Козлика Юрія Володимировича на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні скарги Козлика Юрія Володимировича по справі №910/19268/14 на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку.

Суддя О.В. Гулевець