РІШЕННЯ

20 липня 2015 року Справа № 913/296/15

Провадження №19пд/913/296/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескулап", м.Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача - Сєвєродонецької міської ради, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про внесення змін до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, та визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди б/н від 25.07.2011, державна реєстрація від 25.07.2011 за №00254, до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76

Суддя господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Рубан І.Є.

У засіданні брали участь:

від позивача: Лях В.В. - представник, довіреність № 63 від 19.06.2015;

від відповідача: представник не прибув.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ескулап" звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Сєвєродонецької міської ради про внесення змін до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, а саме у п.13 договору слова: "Орендна плата за землю донараховується за фактичний строк користування земельною ділянкою по ставкам цього договору. Орендар зобов'язаний сплатити донараховану орендну плату по строку оплати у місяці, у якому одержав цей договір" змінити на слова: "Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному житловому будинку сплачує до бюджету податок за площу під таким приміщенням (його частиною)", з дати прийняття цього рішення, та визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди б/н від 25.07.2011, державна реєстрація від 25.07.2011 за №00254, до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 30.06.2015 було порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 13.07.2015.

Відповідач відзивом б/н від 13.07.2015 вимоги позову відхилив, посилаючись на те, що рішення Сєвєродонецької міської ради №431 було чинним в певний проміжок часу - з 01.07.2011 по 01.04.2014; що в момент укладення сторонами додаткової угоди б/н від 25.07.2011 рішення №431 було чинним та діяло і його дія не була зупинена та/або припинена; що скасування акта суб'єкта владних повноважень означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням; що в рішеннях судів першої та касаційної інстанцій не сказано, що рішення №431 скасоване з моменту його прийняття; що спірна додаткова угода набрала чинності 25.07.2011, а отже позовна давність щодо визнання її недійсною сплила 25.07.2014.

Відповідач в судове засідання не прибув, просив суд розглянути справу за відсутності представника.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 13.07.2015 розгляд справи відкладено на 20.07.2015.

У судовому засіданні 20.07.2015 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Сєвєродонецької міської ради №2485 від 17.11.2005 вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Ескулап" терміном на 25 років земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Хіміків, 27, з боку вул.Гоголя, квартал 28-б.

06.12.2005 між Сєвєродонецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ескулап" було укладено договір оренди землі №76, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76.

Відповідно до п.1 договору орендодавець на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради за №2485 від 17.11.2005 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку - землі комерційного використання (під будівлю магазину), яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Хіміків, 27, з боку вул.Гоголя, квартал 28-б.

В п.2 договору сторони визначили, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0165 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 46579 грн 50 коп. (п.5 договору).

Згідно п.8 договору він укладений на 25 років строком по 05.12.2030 включно, починаючи з державної реєстрації договору оренди. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п.9 договору орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі та розмірі: 1257 грн 65 коп. на рік.

Розмір орендної плати переглядається при зміні індексації грошової оцінки земельної ділянки у разі: зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках, передбачених законодавством (п.12 договору).

Відповідно до п.13 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня на суму боргу у розмірі 120% річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою несплаченої суми за кожний календарний день прострочення у його сплаті. За цим договором строк нарахування пені та позовної давності щодо неї встановлюються та складають три роки. У разі припинення або розірвання договору оренди, або визнання його недійсним одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається. Сторони визнають, що орендар користувався земельною ділянкою з 17.11.2005. Орендна плата за землю донараховується за фактичний строк користування земельною ділянкою по ставкам цього договору. Орендар зобов'язаний сплатити донараховану орендну плату по строку оплати у місяці, у якому одержав цей договір.

Згідно п.14 договору земельна ділянка передається в оренду: під будівлю комплексу.

17.02.2006 між сторонами була укладена додаткова угода №1, якою сторони внесли зміни в п.п.9, 11 договору оренди землі.

Рішенням Сєвєродонецької міської ради від 14.08.2007 за № 1924 було затверджено акт Державної приймальної комісії від 13.08.2007 про прийняття в експлуатацію аптеки, реконструйованої з будівлі магазину продовольчих товарів, за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Хіміків, 27 (квартал 28-б), власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ескулап» та присвоєно будівлі аптеки поштову адресу: м.Сєвєродонецьк, пр.Хіміків, буд.27-М.

31.03.2008 між сторонами була укладена додаткова угода №2, якою сторони внесли зміни в п.п.5, 9, 11 договору оренди землі, зокрема, п.5 змінили на "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 49564 грн 35 коп.".

В 2009 році між сторонами була укладена додаткова угода №3, якою сторони внесли зміни в п.п.5, 9, 11 договору оренди землі, зокрема, п.5 змінили на "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 57098 грн 25 коп.".

В подальшому 25.07.2011 між сторонами була укладена додаткова угода б/н.

В цій угоді зазначено, що вона укладена на виконання рішення сесії Сєвєродонецької міської ради №431 від 29.03.2011 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецьк, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, села Воєводівка" та керуючись рішенням сесії Сєвєродонецької міської ради "Про затвердження коефіцієнтів орендної плати за земельні ділянки, які передаються в оренду з земель міської ради" від 28.04.2011 за №516, відповідно довідки про грошову оцінку земельної ділянки від 07.06.2011 за №5211.

Згідно з п.1 вказаної додаткової годи п.5 розділу "Об'єкт оренди" змінено на: «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий №:05:052:0023 становить: 156370 грн 50 коп.»

Пункти 9, 11 договору оренди землі змінено на: "Орендна плата вноситься орендарем самостійно у грошовій формі в розмірі з 01.07.2011 по 31.12 2011 - 9382 грн 23 коп. на рік, що складає 6% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2012 по 31.12.2012 - 10945 грн 94 коп. на рік, що складає 7% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2013 по 31.12.2013 - 12509 грн 64 коп., що складає 8% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2014по 31.12.2014 - 14073 грн 35 коп. на рік, що складає 9% від нормативної грошової оцінки; з 01.01.2015 - 15637 грн 05 коп. на рік, що складає 10% від нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно в розмірі з 01.07.2011 по 31.12.2011 - 781 грн 85 коп., з 01.01.2012 по 31.12.2012 - 912 грн 16 коп., з 01.01.2013 по 31.12.2013 - 1042 грн 473 коп., з 01.01.2014 по 31.12.2014 - 1172 грн 78 коп., з 01.01.2015 - 1303 грн 09 коп. протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця.

Відповідно до п.3 додаткової угоди б/н від 25.07.2011, державна реєстрація від 25.07.2011 за №00254, вона є невід'ємною частиною договору і діє з 01.07.2011.

21.02.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ескулап" звернулося до Сєвєродонецької міської ради з клопотанням від 20.02.2015, в якому просило внести зміни до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, у зв'язку зі зміною нормативної грошової оцінки та орендної плати.

Листом Сєвєродонецької міської ради від 20.03.2015 №19-ЦНАП було запропоновано звернутись до міської ради з належним чином оформленим проектом угоди про внесення змін до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76.

Відносно вимоги позивача про внесення змін до договору оренди №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, а саме у п.13 договору слова: "Орендна плата за землю донараховується за фактичний строк користування земельною ділянкою по ставкам цього договору. Орендар зобов'язаний сплатити донараховану орендну плату по строку оплати у місяці, у якому одержав цей договір" змінити на слова: "Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному житловому будинку сплачує до бюджету податок за площу під таким приміщенням (його частиною)", з дати прийняття цього рішення суд зазначає наступне.

Редакція п.13 договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, складається з 3 абзаців і є наступною: "У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня на суму боргу у розмірі 120% річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою несплаченої суми за кожний календарний день прострочення у його сплаті. За цим договором строк нарахування пені та позовної давності щодо неї встановлюються та складають три роки. У разі припинення або розірвання договору оренди, або визнання його недійсним одержана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди земельної ділянки не повертається. Сторони визнають, що орендар користувався земельною ділянкою з 17.11.2005. Орендна плата за землю донараховується за фактичний строк користування земельною ділянкою по ставкам цього договору. Орендар зобов'язаний сплатити донараховану орендну плату по строку оплати у місяці, у якому одержав цей договір", а позивач в позовній заяві просить змінити тільки слова: "Орендна плата за землю донараховується за фактичний строк користування земельною ділянкою по ставкам цього договору. Орендар зобов'язаний сплатити донараховану орендну плату по строку оплати у місяці, у якому одержав цей договір", тобто фактично зміни вносяться не у весь п.13 договору, а тільки у друге та третє речення абзацу 3 п.13, з чого і виходить суд.

Стаття 30 Закону України "Про оренду землі" передбачає, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Стаття 651 Цивільного кодексу України визначає, що підставами для зміни або розірвання договору є згода сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Податковим кодексом України, який набув чинності 01.01.2011, зокрема, встановлено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п.14.1 ст.14).

Згідно з п.287.3 ст.287 Податкового кодексу України податкове зобов'язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.287.8 ст.287 Податкового кодексу України власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Відповідно до наданої позивачем технічної документації приміщення аптеки, яке розташоване за адресою: пр.Хіміків, б.27М, м.Сєвєродонецьк Луганської області, належить до нежилого приміщення у багатоквартирному жилому будинку та його власником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ескулап" на підставі свідоцтва про право власності, яке видане Сєвєродонецькою міською радою 23.11.2007 на підставі рішення виконкому №2656 від 20.11.2007.

Можливість внесення змін до договору оренди землі передбачена чинним земельним законодавством та умовами договору оренди (п.35 договору).

Відповідно до ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Оскільки в запропонованій позивачем редакції другого речення абзацу 3 п.13 договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, відсутнє посилання на строк сплати плати за землю власником нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному житловому будинку, тобто в даному випадку Товариством з обмеженою відповідальністю "Ескулап", суд дійшов висновку, що враховуючи приписи п.п.287.3, 287.8 ст.287 Податкового кодексу України, друге речення абзацу 3 п.13 договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, слід викласти в наступній редакції: "Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному житловому будинку сплачує до бюджету податок за площу під таким приміщенням (його частиною) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця" та виключити з тексту договору третє речення: "Орендар зобов'язаний сплатити донараховану орендну плату по строку оплати у місяці, у якому одержав цей договір".

Таким чином, вимога позивача про внесення змін до п.13 договору оренди землі від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, підлягає задоволенню частково.

Відносно вимоги позивача про визнання недійсною додаткової угоди б/н від 25.07.2011, державна реєстрація від 25.07.2011 за №00254, до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76 суд зазначає наступне.

Статтею 16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів, до яких в т.ч. відноситься і визнання правочину недійсним.

Предметом розгляду даної справи є питання недійсності правочину - додаткової угоди б/н від 25.07.2011, державна реєстрація від 25.07.2011 за №00254, до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76.

Згідно ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань) є, зокрема, договір.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Абзацами 1-2 пп.2.1 п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" передбачено, що правовідносини, пов'язані з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, регулюються ЦК України, ГК України, Земельним кодексом України, Законами України "Про оренду землі", "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про іпотеку", "Про страхування", "Про банки і банківську діяльність", "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та іншими актами законодавства. Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно до абзацу 2 ч.1 ст.15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки).

Розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам ч.1 ст.15, ст.21 Закону України "Про оренду землі".

Також за пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п.п.288.1., 288.4. ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Пунктом 288.4., пп.288.5.1., 288.5.2. п. 288.5. ст.288 Податкового кодексу України (в редакції на дату звернення позивача з позовом до місцевого господарського суду) розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати: а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів-чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом; в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Податкового кодексу України" від 02.12.2010 №2756-VI, який набрав чинності з дня набрання чинності Податковим кодексом України, до частини другої статті 21 Закону України "Про оренду землі" внесені зміни, в силу яких розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Таким чином, з наведених вище положень Податкового кодексу України, Закону України "Про оренду землі" вбачається, що зазначені законодавчі акти не встановлюють конкретний розмір орендної плати за земельну ділянку, який має бути зазначений у договорі оренди.

Податковий кодекс України передбачає лише порядок визначення орендної плати за землю та граничні розміри орендної плати. Також, договором оренди землі мають визначатись форма, умови внесення орендної плати, при цьому строки внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності повинні встановлюватись відповідно до Податкового кодексу України.

Виходячи з аналізу зазначених законодавчих приписів, орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка розраховується від нормативної грошової оцінки земель, а її розмір встановлюється в договорі.

За ч.2 ст.18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років; ч.ч.1, 2 ст.20 Закону України "Про оцінку земель" визначено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

У відповідності до положень ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Пунктом 34 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Як встановлено приписами ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до ч.1 ст.632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Реалізовуючи виключні повноваження в земельних правовідносинах, Сєвєродонецька міська рада прийняла рішення №431 від 29.03.2011, яке було визнано протиправним та скасовано постановою суду в адміністративній справі, що набрала чинності 01.04.2014.

01.04.2014 ухвалою Вищого адміністративного суду України залишено в силі судове рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.08.2012 у адміністративній справі №2а/1227/3807/2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ЛІА" ЛТД до Сєвєродонецької міської ради Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення Сєвєродонецької міської ради №431 від 29.03.2011.

Оскільки рішення №431 від 29.03.2011 було скасовано як протиправне, відтак з моменту прийняття воно, як нелегітимне, не може породжувати жодних правових наслідків, у тому числі - у вигляді внесення змін до договорів оренди в частині встановлення розміру нормативно-грошової оцінки землі, та, відповідно, розміру орендної плати.

В рішенні Сєвєродонецької міської ради №3980 від 12.06.2014 "Про затвердження грошової оцінки земель населених пунктів міста Сєвєродонецька, селища Синецький, селища Павлоград, селища Лісова Дача, селища Воєводівка", яке набрало чинності з 01.01.2015, зазначено, що рішення №1212 від 19.01.1998 визнано таким, що втратило чинність з 01.01.2015, хоча у рішенні №431 від 29.03.2011 зазначалося, що вищевказане рішення №1212 від 19.01.1998 втрачає чинність з 01.07.2011.

Таким чином, самим відповідачем фактично визнано, що рішення ради №431 від 29.03.2011 не мало правових наслідків у вигляді зміни нормативно-грошової оцінки землі та втрати чинності попереднім відповідним рішенням ради №1212 від 19.01.1998.

Відносно доводів відповідача стосовно пропуску позивачем строку позовної давності суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а відтак, днем початку перебігу вказаного строку є дата набрання законної сили постановою суду, якою скасовано рішення №431 від 29.03.2011, що було підставою для укладення спірної додаткової угоди, а саме - 01.04.2014 (дата прийняття Вищим адміністративним судом України ухвали, якою залишено в силі постанову Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 03.08.2012 про скасування рішення №431 від 29.03.2011).

З огляду на викладене, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ескулап" звернулось до місцевого господарського суду із позовною заявою 30.06.2015, тобто, в межах встановленого ст.257 Цивільного Кодексу України трирічного строку позовної давності.

Необґрунтованими суд вважає і доводи відповідача відносно того, що рішення Сєвєродонецької міської ради №431 було чинним в певний проміжок часу - з 01.07.2011 по 01.04.2014, оскільки воно було скасоване як протиправне, а відтак з моменту його прийняття воно, як нелегітимне, не може породжувати жодних правових наслідків, у тому числі - у вигляді внесення змін до договорів оренди землі в частині встановлення розміру нормативно-грошової оцінки землі, та відповідно, розміру орендної плати.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 31.03.2015 у справі №922/4505/14, від 14.04.2015 у справі №922/4130/14, від 13.05.2015 у справі №922/4310/14.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Позов підлягає задоволенню частково.

Також суд зазначає, що відповідно до приписів ст.236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, тому додаткове зазначення про це в резолютивній частині рішення є зайвим.

Судовий збір в сумі 2436 грн 00 коп. покладається на позивача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки він не звертався до відповідача з пропозицією внести зміни до п.13 договору оренди землі оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, а пропозиція внести зміни у договір у зв'язку зі зміною нормативної грошової оцінки та орендної плати не містила належним чином оформленого проекту додаткової угоди та не передбачала внесення змін в частині зміни розміру орендної плати у зв'язку із зміною нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.7 ст.84 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету. Водночас в абзаці 3 підпункту 5.2 пункту 5 пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вказано, що про таке повернення зазначається в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті.

Позивачем за позовом заявлено дві немайнові вимоги: про внесення змін до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, та визнання недійсною з моменту укладення додаткової угоди б/н від 25.07.2011, державна реєстрація від 25.07.2011 за №00254, до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому відношенні до ціни позову та у фіксовану розмірі.

Відповідно до пп.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір за ставкою, яка дорівнює 1 розмір мінімальної заробітної плати.

З 01.01.2015 набрав чинності Закон України "Про державний бюджет України на 2015 рік", яким мінімальна заробітна плата з 01 січня 2015 року встановлена у розмірі 1218 грн 00 коп.

Абзацом 1 пп.2.11 п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Враховуючи зазначене, позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою повинен був сплатити судовий збір у сумі 4036 грн 00 коп., в той час як ним було сплачено за платіжним дорученням №583 від 29.04.2015 судовий збір у розмірі 9744 грн 00 коп. Тобто, на даний час існує переплата судового збору в розмірі 7308 грн 00 коп., яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету України.

З огляду на вищевикладене, позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 7308 грн 00 коп., у зв'язку із внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ескулап" до Сєвєродонецької міської ради задовольнити частково.

2. Внести зміни до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, який укладений між Сєвєродонецькою міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ескулап", відносно земельної ділянки (під будівлю магазину), яка знаходиться за адресою: м.Сєвєродонецьк, пр.Хіміків, 27, з боку вул.Гоголя, квартал 28-б, виклавши абзац 3 п.13 договору в наступній редакції: "Сторони визнають, що орендар користувався землею з 17.11.2005. Власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному житловому будинку сплачує до бюджету податок за площу під таким приміщенням (його частиною) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця".

3. Визнати недійсною додаткову угоду б/н від 25.07.2011, державна реєстрація від 25.07.2011 за №00254, до договору оренди землі №76 від 06.12.2005, державна реєстрація від 21.12.2005 за №76, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ескулап" та Сєвєродонецькою міською радою.

4.В решті позову відмовити.

5. Судовий збір покласти на позивача.

6. Повернути з державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю "Ескулап", вул.Курчатова, б.38, м.Сєвєродонецьк Луганської області, ідентифікаційний код 24206210, судовий збір у сумі 7308 грн 00 коп., який сплачений за платіжним дорученням №583 від 29.04.2015 у розмірі 9744 грн 00 коп., оригінал якого знаходиться в матеріалах справи №913/296/15.

Повернення судового збору здійснюється на підставі даного рішення, підписаного та засвідченого гербовою печаткою господарського суду.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.07.2015.

Суддя Т.В. Косенко