РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015№910/11727/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕТАЛОН"

до Державного підприємства "Конярство України"

про стягнення 100 000,00 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Фесенко Д.Ю. - представ. за довір.;

від відповідача: не з'явились.

У судовому засіданні 15.07.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

На розгляд господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕТАЛОН" до Державного підприємства "Конярство України" про стягнення 100 000,00 грн. на підставі Договору №20/09-12ф ВІД 20.09.2012 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2015 порушено провадження у справі №910/11727/15, розгляд справи призначений на 10.06.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.06.2015, в порядку статті 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 24.06.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.06.2015, в порядку статті 69 ГПК України строк вирішення спору продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладений на 15.07.2015 на підставі статті 77 ГПК України.

25.06.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 15.07.2015 позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідач у судове засідання призначене на 15.07.2015 не з'явився.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 15.07.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

20.09.2012 між Державним підприємством "Конярство України" (позичальник за договором, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофармахім" (позикодавець за договором) було укладено договір №20/09-12Ф про надання поворотно-фінансової допомоги (надалі - Договір), відповідно до п.1.1 якого позикодавець зобов'язується надати позичальнику поворотно-фінансову допомогу, а позичальник зобов'язується повернути поворотно-фінансову допомогу у визначений строк.

Сума поворотно-фінансової допомоги за Договором становить 100 000,00 грн. (п.2.1 Договору).

Відповідно до п.3.1 Договору позикодавець зобов'язаний надати поворотно-фінансову допомогу протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту укладання даного Договору.

Поворотно-фінансова допомога надається у безготівковому порядку, платіжним дорученням, шляхом переказу необхідних грошових коштів в національній валюті на обумовлений позичальником розрахунковий рахунок (п.3.2 Договору).

За умовами п.5.2 Договору позичальник зобов'язується повернути суму поворотно-фінансової допомоги у строк не пізніше 31.12.2012.

Поворотно-фінансова допомога повертається у безготівковому порядку, платіжним дорученням, шляхом переказу необхідних грошових коштів в національній валюті на розрахунковий рахунок позикодавця (п.5.3 Договору).

30.11.2012 між відповідачем та ТОВ "Агрофармахім" особою було укладено додаткову угоду №1 до Договору №20/09-12Ф від 20.09.2012, якою погоджено внесення змін до п.5.2 Договору та визначено строк повернення фінансової допомоги до 30.11.2013.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є договором позики, який підпадає під правове регулювання норм статей 1046-1053 Цивільного кодексу України.

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору позикодавцем було надано позичальнику поворотно-фінансову допомогу у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1946 від 20.09.2012 (з відміткою про проведення платежу). Отже, ТОВ "Агрофармхім" належним чином виконало свої зобов'язання перед відповідачем за Договором.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази належного ви

0конання Державним підприємством "Конярство України" своїх обов'язків за Договором в частині своєчасного повернення поворотно-фінансової допомоги в сумі 100 000,00 грн.24.05.2014 між ТОВ "Агрофармхім" (первісний кредитор) та ТОВ "Веталон" (новий кредитор, позивач) укладено договір про відступлення права вимоги №9 К (далі - Договір про відступлення), відповідно до п.1.1 якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника - Державного підприємства "Конярство України", що належить первісному кредиторові на підставі наступних документів: договору про надання поворотно-фінансової допомоги №20/09-12Ф від 20.09.2012, додаткової угоди №1 від 30.11.2012 до Договору, та платіжного доручення №1946 від 20.09.2012.

Відповідно до п. 1.2 Договору про відступлення, новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання його зобов'язання, а саме сплати заборгованості по Договору про надання поворотно-фінансової допомоги №20/09-12Ф від 20.09.2012 в сумі боргу 100 000,00 грн.

За відступлення права вимоги на підставі цього Договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору винагороду в розмірі 10% від коштів, фактично отриманих від боржника (п.2.1 Договору про відступлення).

Згідно п. 3.2 Договору про відступлення, новий кредитор отримує право сповістити боржника про зміну кредитора у Договорі про надання поворотно-фінансової допомоги №20/09-12Ф від 20.09.2012 та вимагати виконання зобов'язання щодо сплати суми боргу.

Договір про відступлення набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором, відповідно до п. 5.1.

На виконання умов Договору про відступлення, сторони підписали акт приймання-передачі №9 К від 24.05.2014.

Крім того, на виконання умов Договору про відступлення, позивач направив боржнику повідомлення №20 від 30.12.2014 про заміну кредитора за Договором №20/09-12Ф від 20.09.2012 та зазначив про необхідність погасити заборгованість у розмірі 100 000,00 грн. протягом 7 днів.

Вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення, доказів протилежного відповідачем сулу не надано.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Суд відзначає, що жодного підтвердження щодо факту погашення відповідачем перед позивачем основної заборгованості в сумі 100 000,00 грн. за Договором №20/09-12Ф від 20.09.2012 про надання поворотно-фінансової допомоги, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Веталон" на підставі договору №9 К від 24.05.2014, сторонами судового процесу не надано до матеріалів справи.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, тому суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 100 000,00 грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Державного підприємства "Конярство України" (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1, код 37404165) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Веталон" (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Камчатська, 26, кв. 3, код 38112674) заборгованість у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 коп.) та 2 000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 20.07.2015.

Суддя М.Є. Літвінова