РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015Справа №910/13057/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Харківське автотранспортне підприємство № 16363"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

про стягнення 82007,90 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача не з'явився,

від відповідача Кравченко Р.Ю. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про: 1) стягнення з відповідача на користь ПАТ "Монделіс Україна" суми страхового відшкодування відповідно до страхової справи №ЕХ661 у розмірі 72783,36 грн. з ПДВ; 2) стягнення з відповідача на користь позивача 8734,00 грн. інфляційних втрат, 550,36 грн. 3% річних та 1827,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано своїх зобов'язань в частині виплати страхового відшкодування, як страховика за договором № 722000332.13 добровільного страхування відповідальності транспортного оператора від 5 грудня 2013 р., згідно умов якого відповідач зобов'язався у випадку настання страхового випадку при виконанні позивачем експедирування вантажу та внутрішньо українського експедирування сплатити на користь останнього страхове відшкодування в порядку та строки встановлені договором та Правилами добровільного страхування відповідальності транспортних операторів, які є додатком № 1 до договору.

Ухвалою суду від 25.05.15 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.06.15 р.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву вказував, що частина вимог про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства "Монделіс Україна" 72783,36 грн. збитків задоволенню не підлягає, оскільки вказане товариство не є стороною у справі. Також зазначав, що позивач не надав доказів, які б свідчили про фактичний розмір заподіяної йому шкоди.

У судовому засіданні 23.06.2015 за клопотанням представника позивача оголошено перерву відповідно до ст. 77 ГПК України до 02.07.2015.

Після судового засідання 23.06.2015 через канцелярію суду представником позивача подано клопотання б/н від 23.06.15 р. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.15, клопотання позивача задоволено, призначено розгляд справи в режимі відеоконференції.

Позивач вимог ухвали суду від 25.05.15 не виконав, витребуваних доказів не надав.

Засідання, призначене на 02.07.2015 о 12 год. 40 хв. в режимі відеоконференції, не відбулось, за неможливістю своєчасного проведення відеоконференції, розгляд справи відкладено на 14.07.2015.

У судовому засіданні 14.07.2015 представник відповідача проти позову заперечив, просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвала суду від 02.07.2015 була направлена відповідача рекомендованим листом з повідомленням, та вручена позивачу, згідно витягу УДППЗ «Укрпошта» 13.07.2015.

Позивач свого представника в засідання суду, жодних клопотань та письмових пояснень не надав, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст.. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

5 грудня 2013 р. між Публічним акціонерним товариством "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" та Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" був укладений договір № 722000332.13 добровільного страхування відповідальності транспортного оператора, згідно умов якого відповідач зобов'язався у випадку настання страхового випадку при виконанні позивачем експедирування вантажу та внутрішньо українського експедирування сплатити на користь останнього страхове відшкодування в порядку та строки встановлені договором та Правилами добровільного страхування відповідальності транспортних операторів, які є додатком № 1 до договору.

Також встановлено, що 27 жовтня 2011 р. між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Монделіс Україна" як правонаступником Публічного акціонерного товариства "Крафт фудз Україна" укладено договір транспортного експедирування № ТС-1110-3747, згідно умов якого позивач за заявками Публічного акціонерного товариства "Монделіс Україна" надає послуги з перевезення, супроводження, експедирування вантажів автомобільним транспортом по території України, а останній оплачує надані послуги на умовах договору.

Під час здавання вантажу, перевезеного відповідно до заявки № 4 від 2 вересня 2014 р., на складі Публічного акціонерного товариства "Монделіс Українв" по вул. Антонова, 1-А, с. Петропавлівська Борщагівка, Київської області було виявлено нестачу 108 ящиків кави розчинної "Якобс", про що складено акт розбіжностей № І/ від 3 вересня 2014 р. за участю водія.

Цього ж дня позивач направив відповідачу лист-повідомлення про настання страхового випадку № 1303, а 5 вересня 2014 р. лист з розрахунком завданих внаслідок страхового випадку збитків на суму 72783,36 грн.

Листом № 5176 від 19 грудня 2014 р. відповідач відмовив йому у виплаті суми страхового відшкодування, посилаючись на те, що у поданих товаросупроводжувальних документах відсутні відомості стосовно вартості вантажу, а в розрахунку збитків відсутнє документальне обґрунтування ціни втраченої продукції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається положення ст.ст. 526, 536, 610, 611, 625, 629, 992 ЦК України, ст.ст. 20, 25 Закону України "Про страхування".

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази, господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю у зв'язку з їх та необґрунтованістю та недоведеністю, виходячи з наступного.

Нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Згідно вимог ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Зі спірного договору добровільного страхування відповідальності транспортного оператора вбачається, що він укладений між сторонами у справі і посилання на одержання страхової виплати іншою особою, у т.ч. Публічним акціонерним товариством "Монделіс Українв" у ньому відсутні. Тому вказаний договір не є договором на користь третьої особи.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь Публічного акціонерного товариства "Монделіс Українв" суми страхового відшкодування у розмірі 72783,36 грн. , що не узгоджується з приписами ст. 1 ГПК України та є безпідставні.

Крім того, відповідно до умов ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до умов п. 11.2.4 Правилами добровільного страхування відповідальності транспортних операторів (додаток № 1 до договору) документами, котрі необхідно надати страховику в будь-якому разі, незалежно від обставин справи, зокрема, є фінансові документи, що підтверджують розмір понесених збитків, що заподіяні в результаті настання страхового випадку (оригінал квитанції, чеків, платіжних доручень ті ін.).

Всупереч вимог ст. 33 ГПК України позивачем не надано доказів що підтверджують розмір понесених ним збитків.

Рішенням № 11/13-17/13/5 від 12 березня 2015 р. Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг закрито справу про порушення відповідачем законів та інших нормативно-правових актів, що регулюють діяльність з надання фінансових послуг у зв'язку з тим, що позивачем не було надано відповідачу документів про розмір фактичної шкоди, що є основним документом для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Таким чином, всупереч ст.ст. 33, 34 ГПК України, позивач не надав суду належних доказів порушення його права чи інтересу відповідачем, що було б підставою для задоволення позовних вимог.

У заявлених позивачем вимогах про стягнення з відповідача на користь позивача 8734,00 грн. інфляційних втрат, 550,36 грн. 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України, які складають частину позовних вимог, також слід відмовити в зв'язку з безпідставністю.

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, судом визнається, що позивачем у позовній заяві не наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, що свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

За таких обставин, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Суддя О.М.Ярмак

Повне рішення складено 16.07.2015 р.