ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа № 5023/583/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя

Гетьман Р.А., суддя Фоміна В.О.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

позивача - Мовчан О.О. (за довіреністю № 01-42юр/3332 від 30.04.2015р.),

відповідача - Юдін М.В. (за довіреністю № 249/810 від 25.11.2014р.)

розглянувши у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків, (вх. 2883 Х/2), на рішення господарського суду Харківської області від 28.04.2015р. у справі № 5023/583/12

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків,

до відповідача Комунального підприємства "Харківводоканал", м.Харків,

про стягнення 1604237,61 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.04.2015р. (суддя Суслова В.В.) позов задоволено частково; стягнуто з комунального підприємства "Харківводоканал" на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" 6582,23 грн. пені, 1299,52 грн. 3% річних, 209,94 грн. інфляційних, 161,83 грн. судового збору; в частині стягнення пені у розмірі 1063150,66 грн., 3% річних у розмірі 394808,82 грн. та інфляційних втрат у розмірі 138186,44 грн. - відмовлено.

Акціонерна компанія "Харківобленерго" з рішенням суду першої інстанції не погодилась, звернулась до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області у справі №5023/583/12 від 28.04.2015р. частково і прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по пені, інфляційним та 3% річним у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що висновок господарського суду першої інстанції про те, що позовні вимоги у частині стягнення інфляційних, 3% річних та пені, нарахованих на суму боргу з електричної енергії, що увійшли до предмету та сплачені згідно з договорами про організацію взаєморозрахунків не підлягають задоволенню, так як кошти були сплачені у межах порядку та строків, встановлених договорами взаєморозрахунків, є помилковим та не обґрунтованим.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 18.05.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. та судді Шутенко І.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Фоміної В.О., судді Шевель О.В.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 9163 від 10.06.2015р.), в якому просить у задоволенні апеляційної скарги позивачу відмовити, залишити в силі рішення господарського суду першої інстанції.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 15.06.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Шевель О.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Здоровко Л.М., судді Фоміної В.О.

У судовому засідання 15.06.2015р. оголошено перерву до 15.07.2015р.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 15.07.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Гетьмана Р.А., судді Фоміної В.О.

У судовому засіданні 15.07.2015р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати.

Представник відповідача підтримав свою позицію, викладену у відзиві на апеляційну скаргу, та просив рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Предметом розгляду даної справи є стягнення пені та фінансових санкцій за порушення умов договору №1.01 про постачання електричної енергії від 03.01.2008р.

Відповідно до умов цього договору, АК "Харківобленерго" (постачальник, позивач у справі) зобов'язався постачати відповідачу (споживачеві, відповідач у справі) електричну енергію у відповідності з умовами договору, як різновид товару в обсягах, визначених розділом 5 згідно з визначеними цим договором умовами та величинами постачання електроенергії та потужності, а відповідач зобов'язався своєчасно проводити сплату за використану електричну енергію та потужність, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими в цей період тарифами, індексом цін та умовами договору.

Відповідач, згідно з п.п. 2.3.3. та 2.3.4. договору, зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку №2 "Порядок розрахунків"; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно вимог ПКЕЕ та додатком №4а "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

У пункті 4.2.1. договору сторони обумовили, що за внесення платежів, передбачених пунктом 2.3.3-2.3.4, з порушенням термінів, визначених додатком №2 "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції. Сума пені нараховується споживачу з першого дня прострочення платежу, який повинен бути здійснений споживачем в термін, встановлений в додатку №2 "Порядок розрахунків", до дня ліквідації заборгованості включно та зазначається в рахунку окремим рядком (ч.8,9 п.8.1 ПКЕЕ).

Розрахунковий період встановлено споживачу з 1 числа місяця до 1 числа наступного місяця (пункт 1 додатку №2 від 02.06.2008р. до договору про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008р).

Відповідно до п.5 вказаного додатку до договору, остаточний розрахунок споживача за спожиту електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії, рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом). За результатами розрахункового періоду споживачем та постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюються додаток №20 "Акт про використану електричну енергію".

Позивач свої обов'язки щодо постачання електричної енергії за укладеним договором виконав, однак, відповідач не здійснив оплату за електричну енергію, у зв'язку з чим, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за укладеним договором.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.04.2012р. позов задоволено.

Стягнуто з КП КГ "Харківкомуночиствод" на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" пеню в розмірі 1069732,89 грн., 3% річних у розмірі 396108,34 грн., індекс інфляції у розмірі 138396,38 грн., та судовий збір у розмірі 32084,75 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позивач неналежно виконував умови договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008р. № 1.01, порушивши вимоги норм ст.ст. 526, 625 ЦК України, тому нараховані позивачем на суму боргу інфляційні, річні та пеня правомірні та підлягають стягненню.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014р. рішення господарського суду Харківської області від 05.04.2012 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовлено.

Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що санкції, які заявлені позивачем до стягнення, були нараховані на суму основного боргу, яка була та залишається спірною, у зв'язку з чим встановити базу нарахування заявлених у справі санкцій є неможливим; крім того, апеляційною інстанцією додатково встановлено, що розрахунок за електричну енергію (відносно тієї основної заборгованості, що була встановлена судовим рішенням) відбувся у порядки та строки, передбачені у договорах про організацію взаєморозрахунків.№18/21 від 21.08.2012р. та №517Е/184 від 29.10.2012р., якими був змінений порядок та строк виконання зобов'язань з погашення вартості електричної енергії за місяці, на які нараховані санкції, що є предметом розгляду у даній справі, тому вимоги позивача про стягнення 3% річних, інфляційних та пені є необґрунтованими.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2015р. касаційну скаргу АК «Харківобленерго» задоволено частково; постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2014р. та рішення господарського суду Харківської області від 05.04.2012р. у справі № 5023/583/12 господарського суду Харківської області скасовано; справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Постанова Вищого господарського суду України мотивована тим, що обставини розрахунку за електричну енергію (відносно тієї основної заборгованості, що була встановлена судовим рішенням) у порядки та строки, передбачені у договорах про організацію взаєморозрахунків №18/21 від 21.08.2012р. та №517Е/184 від 29.10.2012р., якими був змінений порядок та строк виконання зобов'язань з погашення вартості електричної енергії за місяці, на які нараховані санкції, однак вони не були предметом дослідження та оцінки місцевим господарським судом, оскільки на час ухвалення рішення у справі не існували.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.04.2015р. позов задоволено частково; стягнуто з комунального підприємства "Харківводоканал" на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" 6582,23 грн. пені, 1299,52 грн. 3% річних, 209,94 грн. інфляційних, 161,83 грн. судового збору; в частині стягнення пені у розмірі 1063150,66 грн., 3% річних у розмірі 394808,82 грн. та інфляційних втрат у розмірі 138186,44 грн. - відмовлено.

Відмовляючи частково у стягненні пені, 3% річних, та інфляційних, господарський суд першої інстанції виходив з того, що факт сплати відповідачем частини заборгованості поза межами порядку та строків, встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків за місяці, включені позивачем в структуру бази для нарахування, отже, підлягають стягненню.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а висновки місцевого господарського суду є обґрунтованими та законними, виходячи з наступного.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Водночас в статті 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Отже, окремою та обов'язковою підставою (умовою) застосування до учасника господарських відносин відповідальності за порушення зобов'язання є наявність вини, яка, у розумінні вищевказаної норми, полягає у невжитті особою всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Крім того, статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік", «Про Державний бюджет України на 2014 рік» Кабінетом Міністрів України 11.06.2012р. було прийнято постанову № 517 від "Про затвердження порядку та умов надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку із невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування" та Постанову Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. № 30 "Деякі питання надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування"

За умовами п. 4 вказаних постанов, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншим учасникам розрахунків з погашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаних постанов між учасниками розрахунків, в тому числі за участю КП "Харківводоканал" та АК "Харківобленерго" укладено договори про організацію взаєморозрахунків №18/21 від 21.08.2012р., №26/21 від 21.08.2012р., № 517Е/184 від 29.10.2012р., №1191/30 від 11.12.2014р., №1193/30 від 11.12.2014р., №1194/30 від 11.12.2014р., №1195/30 від 11.12.2014р., №1196/30 від 11.12.2014р., №1351/30 від 12.12.2014р. про організацію взаєморозрахунків, відповідно до умов яких сторони за взаємною згодою погодили та зобов'язались, що за рахунок коштів субвенції з державного бюджету, що надійдуть на виконання зазначеного порядку Кабінетом Міністрів України цільовим платежем на рахунки КП "Харківводоканал", останній перераховує на рахунок АК "Харківобленерго" кошти на погашення вартості електроенергії за відповідні місяці, на які нараховані заявлені у даній справі суми санкцій згідно з договором №1.01 від 03.01.2008р. про постачання електричної енергії.(т. 3, а.с. 14-40).

Сторони узгодили, що на виконання п. 7 договорів про організацію взаєморозрахунків КП «Харківводоканал» перераховує на рахунок АК «Харківобленерго» кошти для погашення заборгованості за електроенергію згідно з договором.

Крім того, даними договорами сторони дійшли згоди не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

Також умовами укладених договорів про організацію взаєморозрахунків сторони узгодили, що договір набирає чинності з моменту його підписання усіма сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

До того ж, у вищевказаних договорах сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмету договору.

Як встановлено господарським судом першої інстанції, заборгованість за спірний період відповідачем була погашена наступним чином.

За жовтень, листопад, грудень 2008, серпень, жовтень, листопад, грудень 2010 та січень 2011 борг за електричну енергію погашений договором про організацію взаєморозрахунків № 517е/184 від 29.10.2012р.

За лютий 2011 року оплата проводилася частково платіжним дорученням № 18253 від 30.05.2014 року в сумі 10 000 грн., решта боргу сплачена договорами про організацію взаєморозрахунків від 11 та 12 грудня 2014 року за №№ 1191/30; 1193/30; 1194/30; 1195/30; 1196/30; 1351/30.

Березень, квітень, травень, червень, липень, серпень та вересень 2011 року погашений договорами про організацію взаєморозрахунків № 517е/184 від 29.10.2012 року, № 1351/30 від 12.12.2014 року, №26/21 від 21.08.2012 року, № 18/21 від 21.08.2012 року.

За жовтень 2011 року оплата проводилася частково платіжними дорученнями № 4900 та 2273 від 07.06.2012 в сумі 500 000 грн., решта боргу сплачена договором про організацію взаєморозрахунків № 517е/184 від 29.10.2012 року.

Проте, у зв'язку із порушенням відповідачем строків оплати, позивач, в порядку п.4.2.1. спірного договору за вищевказаний період нарахував штрафні санкції у розмірі 1604237 грн., в тому числі, 1069732,89 грн. суми нарахованої пені за період з травня по листопад 2011 року, 396108,34 грн. суми 3% річних за період з листопада 2008 року по листопад 2011 року та 138396,38 грн. суми інфляційних втрат з жовтня 2008 року по жовтень 2011 року.

Однак, з даним твердженням позивача погодитися не можна, оскільки з вищевикладеного вбачається, що укладенням договорів про організацію взаєморозрахунків №18/21 від 21.08.2012р., №26/21 від 21.08.2012р., № 517Е/184 від 29.10.2012р., №1191/30 від 11.12.2014р., №1193/30 від 11.12.2014р., №1194/30 від 11.12.2014р., №1195/30 від 11.12.2014р., №1196/30 від 11.12.2014р., №1351/30 від 12.12.2014р. та, в подальшому, оплатою з боку КП "Харківводоканал" на користь АК "Харківобленерго" за рахунок коштів субвенції з державного бюджету вартості електричної енергії за договором № 1.01 від 03.01.2008р, позивач та відповідач припинили зобов'язання по сплаті коштів за період, визначений позивачем для нарахування пені, 3% річних та інфляційних

Предметом даного господарського спору є матеріально-правова вимога про застосування до відповідача наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України та неустойки у вигляді сплати пені за порушення строків внесення платежів за договором про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008р.

Колегія суддів вважає, що уклавши договори №18/21 від 21.08.2012р., №26/21 від 21.08.2012р., № 517Е/184 від 29.10.2012р., №1191/30 від 11.12.2014р., №1193/30 від 11.12.2014р., №1194/30 від 11.12.2014р., №1195/30 від 11.12.2014р., №1196/30 від 11.12.2014р., №1351/30 від 12.12.2014р. про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за електричну енергію, отриману за періоди, на які були нараховані суми 3% річних, інфляційних та пені, що є предметом розгляду у даній справі відповідно до договору про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008 року.

Таким чином, для стягнення неустойки у вигляді пені та застосування судом наслідків, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата за поставлену електричну енергію була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків.

Таким чином, позовні вимоги у частині стягнення пені у розмірі 1063150,66 грн., 3% річних у розмірі 394808,82 грн. та інфляційних втрат у розмірі 138186,44 грн., нарахованих на суму боргу з електричної енергії, що увійшли до предмету та сплачені згідно договорів про організацію взаєморозрахунків не підлягають задоволенню, оскільки кошти були сплачені у межах порядку та строків, встановлених наведеними договорами взаєморозрахунків.

Частина друга статті 604 ЦК України передбачає припинення зобов'язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Отже, характерною ознакою новації є не зміна частини первісного зобов'язання, а укладення між тими ж сторонами нового зобов'язання (новація), що і є підставою для припинення попереднього зобов'язання. Умовами договорів про організацію взаєморозрахунків змінено лише умови та строки оплати поставленої електроенергії за договором, а не укладено нове зобов'язання про поставку електроенергії, тому новації в розумінні частини другої статті 604 ЦК України не відбулося.

Наведена правова позиція відображена у постановах Верховного Суду України від 30.09.2014 у справі № 922/2339/13, від 23.09.2014 у справі № 5011-35/1271-2012, від 16.09.2014 у справі № 5011-42/1230-2012-69/542-2012.

Статтею 11128 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Таким чином, для стягнення неустойки у вигляді пені та застосування судом наслідків, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата за поставлену електричну енергію була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків.

Як вбачається з матеріалів справи, прострочення оплати на умовах укладених договорів про організацію взаєморозрахунків відповідачем не допущено, а розрахунки за поставлену електричну енергію відбулися у порядку та строки, передбачені вказаними договорами.

До того ж, договорами про організацію взаєморозрахунків сторони засвідчили, що після виконання договорів вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

З огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері постачання та реалізації енергоносіїв та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб'єктами, що провадять господарську діяльність в енергетичній галузі, вбачається, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за електричну енергію, що підтверджує відсутність вини з боку відповідача, що, в свою чергу, виключає застосування до нього штрафних санкцій у вигляді стягнення пені в силу статті 218 Господарського кодексу України та статті 614 Цивільного кодексу України.

Відсутність вини з боку Комунального підприємства "Харківводоканал" підтверджується вжиттям останнім всіх заходів, необхідних для належного виконання зобов'язання в частині погашення заборгованості перед Акціонерною компанією "Харківобленерго" за спожиту електроенергію за договором про постачання електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008.

Встановивши зазначені обставини на підставі сукупності поданих до матеріалів справи доказів, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені та застосування до відповідача наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, у зв'язку з відсутністю прострочення оплати за отриману електричну енергію за вказаними договорами №18/21 від 21.08.2012р., №26/21 від 21.08.2012р., № 517Е/184 від 29.10.2012р., №1191/30 від 11.12.2014р., №1193/30 від 11.12.2014р., №1194/30 від 11.12.2014р., №1195/30 від 11.12.2014р., №1196/30 від 11.12.2014р., №1351/30 від 12.12.2014р.

З огляду на вищевикладене, посилання апелянта на те, що у зв'язку з неналежним виконанням укладеного договору про постачання електричної енергії з відповідача підлягають стягненню пеня, 3% річних та інфляційних, не підтверджуються матеріалами справи, отже, не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновками господарського суду першої інстанції про стягнення пені у розмірі 6582,23 грн., 3% річних у розмірі 1299,52 грн. та інфляційних втрат у розмірі 209,94 грн., нарахованих на заборгованість за спожиту електроенергію, оскільки не увійшла до предмету укладених договорів про організацію взаєморозрахунків, а також вказана вартість електричної енергії, сплачена відповідачем з порушенням строків визначених пунктом 5 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до договору №1.01. від 03.01.2008 року, а тому наслідки, передбачені умовами договору №1.01. від 03.01.2008 року, ст.625 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України у цій частині застосовуються на загальних підставах.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі, тому рішення господарського суду Харківської області від 28.04.2015р. у справі № 5023/583/12 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго" - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків, залишити без задоволення

Рішення господарського суду Харківської області від 28.04.2015р. у справі № 5023/583/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 15.07.2015р.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.О. Фоміна