КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р. Справа№ 910/8449/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зеленіна В.О.

Шапрана В.В.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Підлісна О.В.,

від відповідача -не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» №9-0207379/1584 від 22.05.2015

на рішення господарського суду міста Києва від 06.05.2015

у справі №910/8449/15-г

за позовом Харківського відділення Благодійного фонду «Блакитна магістраль»

до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про стягнення 1140142грн.47коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.05.2015 (суддя Літвінова М.Є.) задоволено позов Харківського відділення Благодійного фонду "Блакитна магістраль" та стягнуто з ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" вклад у розмірі 1 100 000грн., 40 142,47 грн. процентів на суму вкладу та 22 802,84 грн. судового збору. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки до матеріалів справи відповідачем не було додано належних та допустимих доказів на підтвердження повернення відповідачем позивачу вкладу за Договором банківського вкладу №127 від 16.12.2010 в розмірі 1 100 000грн. та відповідних процентів на суму вкладу.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою в якій просив його скасувати в частині стягнення відсотків по депозиту в розмірі 40142грн.47коп. Апелянт стверджує про те, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто відсотки після закінчення строку дії договору, а саме: за один день, тобто 13.03.2015. На думку відповідача, розмір відсотків згідно умов договору та додатків до нього, що підлягають сплаті становить 39584нрн.93коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку з 01.01.2015 по 22.05.2015.

У запереченнях на апеляційну скаргу позивач просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зокрема, зазначив про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та неправомірність дій відповідача щодо неповернення банківського вкладу.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 24.06.2015 представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з бажанням укласти мирову угоду та необхідністю доопрацювання її остаточного тексту. Клопотання відповідача судом було задоволено та оголошено перерву в судовому засіданні до 08.07.2015, проте в судове засідання апеляційної інстанції 08.07.2015 представник відповідача не з'явився. Присутній в судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що тексту мирової угоди від відповідача не отримано.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

16.12.2010 між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (банк-відповідач) та Харківським відділенням Благодійного фонду «Блакитна магістраль» (клієнт-позивач) укладено договір банківського вкладу "Практичний" №127, за умовами якого клієнт надає банку суму грошових коштів у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

На суму вкладу в розрізі вкладних траншів банк нараховує проценти, розмір яких обумовлюється сторонами в додатках, що є невід'ємною частиною цього Договору.

Проценти за коштами клієнта в національній валюті України нараховуються за методом факт/факт. Проценти за цим договором нараховуються лише на залишок грошових коштів на вкладному рахунку.

Відповідно до п. 2.3 договору, нарахування процентів за вкладом проводяться від дня, наступного за днем надходження вкладного траншу у банк, до дня, який передує його повернення клієнта або списанню з рахунку клієнта, відповідно до строку вкладного траншу, що вказаний у відповідному додатку.

Згідно п. 3.1 Договору, при закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, що вказаний в розділі 7 цього Договору.

В редакції додаткової угоди від 14.03.2014, договір діє до 13.03.2015.

При настанні терміну, вказаного в п. 1.4 цього Договору, строк дії договору може бути продовжений за згодою сторін шляхом укладення відповідного договору.

Відповідно до додатку №127-3 від 14.03.2014, починаючи з 14.03.2014 сума вкладу, що розміщено клієнтом в банку згідно умов додатку №127-1 становить 1 100 000,00 грн.

На суму грошових коштів вказаних в п. 1 цього Додатку, банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 18,5 % річних.

Виплата нарахованих процентів здійснюється банком щомісячно, в останній робочий день кожного місяця.

Тобто 13.03.2015 настав строк повернення коштів, однак, як стверджує позивач, вклад в сумі 1 100 000грн. не повернуто, та відсотки в сумі 40 142,47 грн., що стало підставою для звернення з даним позовом.

Як свідчать матеріали справи, позивач звертався до відповідача з листами про повернення коштів у зв'язку із закінченням дії договору №127 від 16.12.2010, однак вони залишені без задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 статті 1060 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно з п. 2.4 глави 2 Постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами" № 516 від 03.12.2003 року за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від іншої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові цю суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, установлених договором.

Згідно вказаної Постанови (п. 3.3) банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.

Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що відповідачем доказів повернення суми банківського вкладу не надано, сам відповідач не заперечує свого обов'язку з повернення банківського вкладу, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача суми вкладу у розмірі 1 100 000грн.

Правомірними є й висновки суду про стягнення з відповідача несплачених процентів у розмірі 40 142,47 грн. за період з 01.01.2015 по 13.03.2015, за розрахунком позивача, перевіреним судом.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою відповідач не погодився з рішенням господарського суду першої інстанції лише в частині стягнення з нього суми процентів, оскільки вважає, що її розраховано невірно.

Проте, вказані заперечення є безпідставними, оскільки розрахунок несплачених процентів у розмірі 40 142,47 грн., перевірено судом.

Заперечення відповідача в поданій апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Рішення суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та матеріалах справи, прийняте відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 06.05.2015 у справі №910/8449/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - без задоволення.

2. Справу № 910/8449/15-г повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді В.О. Зеленін

В.В. Шапран