ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. Справа № 911/2535/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д. розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь», м. Київ
до споживчого товариства «Пайовик-С», Київська обл., с. Харківці
про стягнення заборгованості,
за участю представників:

позивача:Поклад А.О., довіреність №251 від 19.06.2015 року;
відповідача:не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою до споживчого товариства «Пайовик-С» (відповідач) про стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 9 149 908,52 грн., заборгованості за процентами у розмірі 34 682,92 грн., відсотків річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 741 435,20 грн., інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 6 972 230,29 грн., а загалом 19 898 256,93 грн. у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язання за кредитним договором №56805-20/9-1 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) від 26.11.2009 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.06.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 02.07.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.07.2015 року розгляд справи було відкладено на 16.07.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 16.07.2015 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

26.11.2009 року між акціонерним банком «Київська Русь», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (банк) та споживчим товариством «Пайовик-С» (позичальник) було укладено кредитний договір №56805-20/9-1 на відкриття не відновлювальної кредитної лінії (в національній валюті) (договір) за умовами п. 1.1. якого, з урахуванням договорів про внесення змін, банк відкриває позичальнику не відновлювальну відкличну кредитну лінію та в межах надає кредитні кошти (надалі - кредит) на наступних умовах: ліміт кредитування - з 24 липня 2013 року по 08 серпня 2013 року - 9 290 000,00 грн.; строк кредитної лінії по 22 жовтня 2013 року; процентна ставка - 2,0% річних.

Відповідно до п. 4.2. договору, проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту додня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Згідно п. 4.6. договору, у разі несвоєчасно поверненян заборгованості по кредиту, позичальник сплачує у строки, передбачені п. 4.4. цього договору, проценти з розрахунку 25% процентів річних, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженим представниками сторін і скріпленні печатками сторін та дає по дату повного виконання позичальником зобов'язань за цим договором.

Факт видачі кредитних коштів підтверджується заявками на одержання коштів та меморіальними ордерами копії, яких наявні в матеріалах справи.

Таким чином, позивач, як кредитор, виконав свої зобов'язання перед відповідачем, як боржником за кредитним договором.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідачем порушенні умови договору, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 12.06.2015 року становить 19 898 256,93 грн. з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 9 149 908,52 грн., заборгованість за процентами у розмірі 34 682,92 грн., відсотки річних за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 3 741 435,20 грн., інфляційні збитки за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 6 972 230,29 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статей 11, 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Доказів сплати заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом відповідач не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 9 149 908,52 грн. заборгованості за кредитом та 34 682,92 грн. заборгованості за процентами, є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3 741 435,20 грн. 25% річних за несвоєчасне погашення кредиту та 6 972 230,29 грн. інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати кредиту та процентів за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 3 741 435,20 грн. 25% річних за несвоєчасне погашення кредиту та 6 972 230,29 грн. інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 4.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013р. У випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Враховуючи, що відповідач не звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080,00 грн., відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 35, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з споживчого товариства «Пайовик-С» (08433, Київська обл., с. Харківці, вул. Слави, буд. 11-А, код 34162454) на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь» (04071, м. Київ, вул. Хорива, 11а, код 24214088) 9 149 908 (дев'ять мільйонів сто сорок дев'ять тисяч дев'ятсот вісім) грн. 52 коп. заборгованості за кредитом, 34 682 (тридцять чотири тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 92 коп. заборгованості за процентами, 3 741 435 (три мільйона сімсот сорок одну тисячу чотириста тридцять п'ять) грн. 20 коп. відсотків річних за несвоєчасне погашення кредиту, 6 972 230 (шість мільйонів дев'ятсот сімдесят дві тисячі двісті тридцять) грн. 29 коп. інфляційних збитків за несвоєчасне погашення кредиту.

Стягнути з споживчого товариства «Пайовик-С» (08433, Київська обл., с. Харківці, вул. Слави, буд. 11-А, код 34162454) в дохід Державного бюджету України на р/р 3001, банк ГУ ДКСУ у Київській області, МФО 821018, , одержувач платежу ГУ ДКСУ у Київській області, призначення платежу: 22030001 - 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 21.07.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак