ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2015 р.Справа № 922/2951/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Кобиченко Н.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНЕТ ТЕХНОЛОГІЇ "ТУРБОГРУП", м. Харків
про стягнення 3744,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Захарченко О.В., дов. № 22 від 29.01.2015 року

відповідача - Акопян М.О., дов. від 25.05.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 3744,00 грн. з ПДВ збитків у вигляді отриманої повередньої оплати.

Представник позивача у судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях, запереченнях на відзив відповідача підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, судом встановлено наступне.

10 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" (позивачем, замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНЕТ ТЕХНОЛОГІЇ "ТУРБОГРУП" (відповідачем, виконавцем) було укладено договір на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02.

Згідно пункту 2.1 договору на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02 замовник доручає, а виконавець переймає на себе зобов'язання виконати комплекс робіт по розробці головної сторінки інтернет-порталу. Тобто, відповідач був зобов'язаний розробити дизайн головної сторінки інтернет-порталу та перетворити дизайн-макет головної сторінки в HTML-формат.

Відповідно до пункту 3.1 договору вартість робіт склала 7 488,00 грн. Оплата повинна була здійснюватися двома етапами, перший етап - 50% передплата впродовж 5 банківських днів з моменту підписання договору, другий - 50% по завершенню та переданню результатів робіт у електронному вигляді та підписанню акта виконаних робіт позивачу.

Строк виконання робіт - 15 робочих днів з моменту отримання від позивача передплати у розмірі 50% від загальної вартості послуг, а також матеріалів Товариству з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНЕТ ТЕХНОЛОГІЇ "ТУРБОГРУП" для виконання робіт по розробці головної сторінки інтернет-порталу.

Строк дії договору на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02 був встановлений до 28 лютого 2014 року (згідно Додаткової угоди № 1 до договору від 26 грудня 2013 року).

10 грудня 2013 року відповідач надав Публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" рахунок-фактуру № СФ- 0035518, який був сплачений 19 грудня 2013 року, але оплата повинна була виконатись до 17 грудня 2013 року.

Таким чином, зобов'язання відповідача повинні були виконатись 16 січня 2014 року (з урахування святкових та вихідних днів), тобто впродовж 15 робочих днів.

14 січня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНЕТ ТЕХНОЛОГІЇ "ТУРБОГРУП" згідно умов договору були виконані роботи по розробці попереднього макету головної сторінки сайту в дизайні, про що відповідачем було повідомлено та надано макет для розгляду Публічному акціонерному товариству "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" на підставі пункту 4.3.2 договору на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02. Інформація була надана відповідальній особі позивача - начальнику бюро розробки та втілення відділу Чумаченко С.С., який направив на адресу відповідача зауваження по виконаній роботі.

З матеріалів справи вбачається, що при розгляді зауважень відповідачем було з'ясовано невідповідність зауважень з наданими раніше по розробці головної сторінки (Додаток № 1 договору), що призвело до збільшення вартості робіт по договору. Тобто, надані позивачем початкові матеріали - текстові, графічні та інші виявилися не повними.

Згідно пункту 4.1.1 договору на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02, замовник зобов'язаний надати виконавцю початкові матеріали для проведення робіт, а також що підлягають розміщенню на сайті (надаються в електронному вигляді) впродовж двох робочих днів з моменту підписання договору.

Позивач, надаючи зауваження щодо макету головної сторінки сайту, посилався в більшості на те, що наданий макет є модифікацією зразку та певні його елементи взяті з зразку.

Матеріали справи свідчать про те, що умовами договору на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02 не передбачені обмеження для виконавця у використанні початкових матеріалів, так саме як і умови договору не містять заборони для виконавця на їх використання при розробленні головної сторінки сайту.

Умови пункту 4.1.1 договору на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02 передбачають, що первинні матеріали підлягають розміщенню на сайті. Виконання зауважень позивача до макету головної сторінки сайту, по-перше призвело би до того, що головна сторінка сайту не відповідала би первинним матеріалам та Додатку № 1 до договору та по-друге, потягло би за собою збільшення переліку робіт та їх вартості.

З матеріалів справи вбачається, що 30 січня 2014 року на підставі пункту 5.5 договору на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02 відповідач звернувся до Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" листом № 3 з пропозицією про збільшення вартості робіт з урахуваннями побажань позивача щодо макету головної сторінки сайту.

Враховуючи, що з початку роботи по договору на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02 позивачем порушилися умови оплати (з затримкою у два дні), а також не було надано повного пакету первинних матеріалів, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРНЕТ ТЕХНОЛОГІЇ "ТУРБОГРУП" на підставі пункт 4.4.1 договору попередило Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" про зупинення виконання робіт у зв'язку з несвоєчасним наданням позивачем матеріалів.

У зв'язку з відмовою Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" з'ясувати подальші дії по договору, а також з зупиненням робіт по договору на розробку і передачу головної сторінки інтернет-порталу № 13-2253-02, відповідачем був наданий Акт виконаних робіт від 19 лютого 2014 року.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно частини 7 статті 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Отже, договір є правовою формою (засобом) узгодження волі двох або декількох сторін, спрямованої на досягнення результату.

Згідно статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтями 6 та 627 Цивільного кодексу України визначено свободу договору, у вигляді того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та дливості.

При цьому, зміст договорів становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до пункту 2 статті 903 Цивільного кодексу України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість договору виникла з вини замовника, він зобов*язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та зауважує наступне.

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, тобто збитки є наслідком порушення зобов'язання боржником. Для застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність чотирьох умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов'язання; наявність збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданими збитками, що означає, що збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов'язання, а не якихось інших обставин, зокрема дій самого кредитора або третіх осіб та вина боржника.

Підставою для відшкодування збитків є склад правопорушення, який включає наступні фактори: наявність реальних збитків; вина заподіювача збитків та причинний зв'язок між діями або бездіяльністю винної особи та збитками.

Так, із правового аналізу вищезазначеної норми закону випливає, що обов'язковою підставою для відшкодування збитків є, зокрема, їх реальна наявність, тобто "реальна шкода".

Під реальною шкодою слід розуміти витрати, які особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі. В даному випадку мова йдеться про ті фактичні витрати, які вже зроблені особою.

У відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на зазначені правові норми та аналізу наявних в матеріалах справи доказів, суд приходить висновку, що позов позивача щодо стягнення з відповідача 3744,00 грн. з ПДВ збитків у вигляді отриманої повередньої оплати є таким, що не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав державне мито покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 10.07.2015 р.

Суддя П.В. Хотенець