ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р.Справа № 923/494/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: від позивача ПП «Геліус-Скад» Богатиря К.В. Аленіна О.Ю., Жекова В.І. Герасименко Ю.С. Гонтарук М.М., довіреність № 5, дата видачі: 30.05.15
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат»
на рішення господарського суду Херсонської області
від28.05.2015р.
у справі№ 923/494/15 /суддя Задорожна Н.О./
за позовом Приватного підприємства «Геліус-Скад»
до відповідача третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача проПриватного підприємства «Меркурій-Скад» Державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Скадовського районного управління юстиції Херсонської області Бабич Владислав Володимирович визнання права власності В С ТА Н О В И В:
Позивач (Приватне підприємство «Геліус-Скад», Херсонська обл., м. Скадовськ, ) звернувся з позовом, в якому просить суд визнати за ним право власності на придбане у відповідача (Приватне підприємство «Меркурій-Скад», м. Скадовськ, 0) майно на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 14.08.2009р., зареєстрований у реєстрі за № 2610, у складі цілісного майнового комплексу очисних споруд, що розташований в м.Скадовську Херсонської області на території "Цукур" № 36, яке складається з наступних об'єктів: літера"В"- напірний надземний каналізаційний колектор протяжністю трубопроводу 4000 м.-протяжністю траси 2000 м., діаметр трубопроводу 273 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ.,"Цукур" територія, буд. № 36- до автодороги Р57, що йде до м.Скадовськ; літера "Г"- напірний підземний каналізаційний колектор протяжністю трубопроводу 10400 м. -протяжністю траси 5200 м.- діаметр трубопроводу 273 мм.,місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ вздовж автодороги Р57, що йде до м.Скадовськ - вул. Комсомольська - вул. Горького - вул. Будьонного - вул. Шмідта; літера "Д"- напірний підземний каналізаційний колектор протяжністю трубопроводу 2012 м. - протяжністю траси 2012 м., діаметр трубопроводу 200 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ, Цукор територія, від БВ "Білі крила" - до накопичувальних каналізаційних резервуарів біля території "Цукор" №36; літера "Е"- напірний підземний каналізаційний колектор протяжністю трубопроводу 3120 м.- протяжністю траси 3120 м., діаметр трубопроводу 150 мм., місце розташування Скадовський р-н, с.Красне, від ПАТ "УМПТ КЦРЗ" вздовж вул. Приморська до каналізаційної перекачувальної станції БВ "Чайка-Красне"; літера "Ж"- каналізаційний колодязь розмірами 1,2*1,2*1,1 м. з засувкою діаметром 100 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ, "Цукур" територія, на межі частини трубопроводу БВ "Білі крила" та ТОВ ДЛОК "Сузір'я Таврії"; літера "З"- каналізаційний колодязь розмірами 1,2*1,2*1,1 м. з засувкою діаметром 200 мм., місце розташування Скадовський р-н, м. Скадовськ, місцевість "Цукур", на межі частини трубопроводу ТОВ ДЛОК "Сузір'я Таврії" та БВ "Білі крила"; літера "И"- каналізаційний колодязь розмірами 1,2*1,2*1,1 м. з двома засувками діаметром 200 мм., територія розташування Скадовський р-н, м. Скадовськ, "Цукур" територія, на межі частини трубопроводу ДОТ "ім.Усова" та напірного підземного каналізаційного колектору; літера "К"- каналізаційний колодязь 3,4*2,5 м. з п'ятьма засувками діаметром 250 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ, на напірному підземному колекторі біля автодороги Р57, що йде до м.Скадовськ; літера "Л"- каналізаційний колодязь розміром діаметр 1,7 з двома засувками діаметром 150 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ, на напірному підземному колекторі біля автодороги Р57, що йде до м.Скадовськ; літера "М"- прийомний колодязь гаситель - засіб регулювання, розмірами 1,3*1,6 м.,місце розташування м.Скадовськ, біля перехрестя вул. Будьонного, Шмідта на межі напірного підземного каналізаційного колектору та міської каналізаційної мережі - межа балансової належності.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 28.05.2015р. позов задоволено, визнано за приватним підприємством «Геліус-Скад», право власності на нерухоме майно в складі цілісного майнового комплексу очисних споруд, що розташований в м.Скадовськ, Херсонської області, територія "Цукур", № 3, а саме: літера"В"- напірний надземний каналізаційний колектор протяжністю трубопроводу 4000 м.-протяжністю траси 2000 м., діаметр трубопроводу 273 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ.,"Цукур" територія, буд. № 36- до автодороги Р57, що йде до м.Скадовськ; літера "Г"- напірний підземний каналізаційний колектор протяжністю трубопроводу 10400 м. - протяжністю траси 5200 м.- діаметр трубопроводу 273 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ вздовж автодороги Р57, що йде до м.Скадовськ - вул. Комсомольська - вул. Горького - вул. Будьонного - вул. Шмідта; літера "Д"- напірний підземний каналізаційний колектор протяжністю трубопроводу 2012 м. - протяжністю траси 2012 м., діаметр трубопроводу 200 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ, Цукор територія, від БВ "Білі крила" - до накопичувальних каналізаційних резервуарів біля території "Цукур" №36; літера "Е"- напірний підземний каналізаційний колектор протяжністю трубопроводу 3120 м.- протяжністю траси 3120 м., діаметр трубопроводу 150 мм., місце розташування Скадовський р-н, с.Красне, від ПАТ "УМПТ КЦРЗ" вздовж вул. Приморська до каналізаційної перекачувальної станції БВ "Чайка-Красне"; літера "Ж"- каналізаційний колодязь розмірами 1,2*1,2*1,1 м. з засувкою діаметром 100 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ, "Цукур" територія, на межі частини трубопроводу БВ "Білі крила" та ТОВ ДЛОК "Сузір'я Таврії"; літера "З"- каналізаційний колодязь розмірами 1,2*1,2*1,1 м. з засувкою діаметром 200 мм., місце розташування Скадовський р-н, м. Скадовськ, місцевість "Цукур", на межі частини трубопроводу ТОВ ДЛОК "Сузір'я Таврії" та БВ "Білі крила"; літера "И"- каналізаційний колодязь розмірами 1,2*1,2*1,1 м. з двома засувками діаметром 200 мм., територія розташування Скадовський р-н, м. Скадовськ, "цукур" територія, на межі частини трубопроводу ДОТ "ім.Усова" та напірного підземного каналізаційного колектору; літера "К"- каналізаційний колодязь 3,4*2,5 м. з п'ятьма засувками діаметром 250 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ, на напірному підземному колекторі біля автодороги Р57, що йде до м.Скадовськ; літера "Л"- каналізаційний колодязь розміром діаметр 1,7 з двома засувками діаметром 150 мм., місце розташування Скадовський р-н, м.Скадовськ, на напірному підземному колекторі біля автодороги Р57, що йде до м.Скадовськ; літера "М" прийомний колодязь гаситель - засіб регулювання, розмірами 1,3*1,6 м.,місце розташування м.Скадовськ, біля перехрестя вул. Будьонного, Шмідта на межі напірного підземного каналізаційного колектору та міської каналізаційної мережі - межа балансової належності.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» подало апеляційну скаргу, відповідно до якої скаржник просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 28.05.2015р. по справі № 923/494/15 за позовом Приватного підприємства «Геліус-Скад» до Приватного підприємства «Меркурій-Скад» про визнання права власності; прийняти нове рішення, яким Приватному підприємству «Геліус-Скад» у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, та зазначає, що рішенням господарського суду Херсонської області від 28.05.2015р. за ПП «Геліус-Скад» визнано право власності на нерухоме майно в складі цілісного майнового комплексу очисних споруд, що розташований в м. Скадовськ, Херсонської області, територія «Цукур», № 3, до складу якого входить напірний підземний каналізаційний колектор (літера «Д») та інші об'єкти, фактично належні ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», та які забезпечують функціонування очисних споруд ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат». Також апелянт звертає увагу на те, що за умовами договору купівлі-продажу між позивачем та відповідачем від 14.08.2009р. не передбачена продаж спірних об'єктів, на які суд оскаржуваним рішенням визнав право власності за позивачем. На той час не існувало навіть технічного паспорту на спірне майно у продавця за договором купівлі-продажу. За покупцем було зареєстроване право власності на майно, яке було вказане у договорі від 14.08.2009р., а не в акті-прийому передачі майна між позивачем та відповідачем, який не відповідає за своїм змістом умовам договору купівлі-продажу, тому не може бути підставою для визнання права власності на те майно, яке не було предметом купівлі-продажу за договором.

14.07.2015р. на електронну адресу Одеського апеляційного господарського суду надійшла заява від Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про перенесення розгляду справи, у зв'язку із знаходженням повноважного представника 15.07.2015р. у інших судових засіданнях, а саме в Довгинцівському районному суді м. Кривого Рогу та Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу, з доданими до нього повістками про виклик до суду та довіреністю.

15.07.2015р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшла заява від Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про перенесення розгляду справи, у зв'язку із знаходженням повноважного представника 15.07.2015р. у інших судових засіданнях, а саме в Довгинцівському районному суді м. Кривого Рогу та Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу, з доданими до нього повістками про виклик до суду та довіреністю.

Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 26.06.2015р. з ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015р., яке надіслано на адресу скаржника - ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», було ним отримано 06.07.2015р.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у пункті 3.9.1 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. (з наступними змінами та доповненнями), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Пункт 3.9.2 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що неможливість явки у судове засідання одного представника апелянта не перешкоджає можливості забезпечити за необхідністю участь у судовому засіданні іншого представника.

15.07.2015р. до Одеського апеляційного господарського суду надійшов лист від відповідача Приватного підприємства «Меркурій-Скад», в якому останній просить 15.07.2015р. справу № 923/494/15 розглянути без їхньої присутності та в апеляційній скарзі відмовити повністю за необґрунтованістю.

Згідно статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали даної справи, оцінивши докази, апеляційний господарський суд встановив наступні обставини:

Між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 14.08.2009р., зареєстрований у реєстрі за № 2610, про купівлю-продажу цілісного майнового комплексу очисних споруд, що розташований в м.Скадовську Херсонської області на території "Цукур" № 36. Вказаний комплекс має загальну площу 62,0 кв.м., в цілому складається з наступних об'єктів нерухомого майна: КНС під літ. «А», матеріал стін цегла, КНС під літ. «Б», матеріал стін цегла (п. 1 договору).

У п. 7 цього ж договору вказане про те, що відчужений об'єкт нерухомого майна оглянутий покупцем до підписання цього договору. Претензій до продавця щодо якісних характеристик вказаного у договорі об'єкту нерухомого майна покупець не має і приймає його у технічному стані, придатному для використання за цільовим призначенням. Будь-яких умов про складання акту прийому-передачі предмету купівлі-продажу договір не містить, оскільки сторони передбачили у тексті самого договору підтвердження факту прийому об'єкту нерухомого майна покупцем вже на момент підписання цього договору. Також у договорі не вказано, що момент переходу права власності від продавця до покупця пов'язаний із складанням між ними акту прийому-передачі майна за договором.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.08.2009р. за позивачем було зареєстроване право власності на цілісний майновий комплекс очисних споруд за адресою: Херсонська обл.., Скадовський р-н, м. Скадовськ, «Цукур» територія, буд. 36, на підставі договору купівлі-продажу від 14.08.2009р.

У матеріалах справи є акт від 14.08.2009р. здачі-прийняття об'єкту цілісного майнового комплексу очисних споруд за адресою: Херсонська обл.., Скадовський р-н, м. Скадовськ, «Цукур» територія, буд. 36, складений між продавцем та покупцем на виконання договору купівлі-продажу від 14.08.2009р. Із змісту цього акту вбачається, що сторони договору на його виконання здійснили факт передачі цілісного майнового комплексу очисних споруд, який за складом, найменуванням та кількістю об'єктів є значно ширшим, ніж перелік майна, зазначеного у п. 1 договору.

Згідно технічного паспорту на КНС станом на 30.06.2009р. за продавцем (відповідач у даній справі) було проінвентаризовано установою БТІ два об'єкти нерухомого майна, які повністю відповідають предмету купівлі-продажу згідно п. 1 договору від 14.08.2009р.

Після укладання вищевказаного договору купівлі-продажу покупець на підставі цього договору, акту прийому-передачі майна від 14.08.2009р. та реєстрації права власності на придбане майно видав наказ № 2 від 21.08.2009р. про взяття на облік та введення в експлуатацію цілісного майнового комплексу очисних споруд, де зазначив об'єкти цілісного майнового комплексу відповідно до їх переліку в акті прийому-передачі від 14.08.2009р., що значно відрізняється від їх переліку, вказаного сторонами у п.1 договору.

Також на замовлення позивача ТОВ «Проектне бюро «Демос» виготовило станом на 05.09.2014р. технічний паспорт на інженерні споруди, куди було включено окрім об'єктів нерухомого майна за договором купівлі-продажу й інші інженерні споруди водовідведення, зазначені в акті прийому-передачі майна.

07.04.2015р. між позивачем та відповідачем було укладено нотаріально посвідчений договір про внесення змін і доповнень до договору купівлі-продажу від 14.08.2009р. Сторони змінили редакцію п. 1 договору тим, що до складу цілісного майнового комплексу очисних споруд включили усе майно, яке було зазначено у акті прийому-передачі від 14.08.2009р.

24.11.2014р. позивач звертався із заявою до Державного реєстратора прав на нерухоме майно про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що стосується реєстрації права власності позивача на спірні об'єкти, які позивач на його думку придбав у власність за договором купівлі-продажу від 14.08.2009р. Але рішенням від 24.11.2014р. Державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив про внесення змін до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, оскільки вимоги заявника про внесення складових частин об'єкта нерухомого майна згідно інвентаризаційної справи станом на 05.09.2014р. не підтверджені правоустановчим документом, договором купівлі-продажу від 14.08.2009р. та іншими документами, які підтверджували виникнення права власності за ПП «Геліус-Скад».

У матеріалах справи є відзив відповідача на позовну заяву, в якому відповідач підтверджує факт укладання з позивачем договору купівлі-продажу від 14.08.2009р. та передачу позивачу на підставі цього договору усього майна, яке було вказане в акті прийому-передачі від 14.08.2009р. Крім того, відповідач вказує на те, що він не претендує на вказане майно та визнає його власністю позивача, вважає, що не порушив прав позивача та просить суд розглянути позов без участі відповідача за наявними у справі документами.

Також колегією суддів встановлено, що у матеріалах даної справи відсутній жоден документ, який підтверджує факт не визнання або оспорювання відповідачем прав власності позивача на спірне майно як у період до звернення до суду із позовом, так і після цього.

З питань захисту права власності існує Інформаційний лист ВГСУ від 20.04.2015р. № 01-06/631/15, яким роз'яснено правові позиції Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами перегляду судових рішень господарських судів:

- За змістом статті 392 Цивільного кодексу України позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Звернення з позовом про визнання права власності можливе лише за умови, що особи, які не визнають, заперечують та/або оспорюють право власності, не перебувають із власником у зобов'язальних відносинах, оскільки передумовою для застосування зазначеної статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права (постанова від 23.12.2014р. № 5011-74/9393-2012).

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку, що фактично своїми діями відповідач ніяким чином не порушив законні права та інтереси позивача у даній справі, а посилання позивача на те, що відповідач не здійснював дії у період після укладання договору купівлі-продажу та передачі майна від продавця до покупця, які б підтверджували набуття позивачем спірних об'єктів, зазначених в акті прийому-передачі майна, не приймаються апеляційним судом до уваги внаслідок їх безпідставності та необґрунтованості. Позивач не зазначив, які конкретно дії повинен здійснювати відповідач на користь позивача. Окрім того, навіть за наявності на думку позивача у іншої сторони договору купівлі-продажу обов'язку вчиняти дії на підтвердження права власності покупця на придбане майно, позивач не позбавлений права звертатися до суду із позовом до відповідача про спонукання виконати певні дії, а не про визнання права власності, яке по суті відповідач не заперечує. Тобто, позов заявлений до особи, яка не може бути відповідачем у даній справі, обставини нібито порушення прав позивача відповідачем є надуманими з метою отримання позивачем права на звернення до суду із позовом про визнання права власності.

Крім того, колегія суддів вважає недоведеним належними та допустимими доказами факт того, що предметом купівлі-продажу за договором від 14.08.2009р. були усі спірні об'єкти, на які вказує позивач, оскільки умовами самого договору станом на момент його фактичного виконання та передачі майна це не підтверджено. Змінювати істотні умови нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу майна шляхом складання акту прийому-передачі майна нібито на виконання цього договору закон не дозволяє, у тексті договору від 14.08.2009р. такі зміни умов договору також не передбачалися. Укладання сторонами в 2015р. нотаріально посвідченого договору про доповнення фактично виконаного у повному обсязі договору купівлі-продажу від 2009р., яким фактично сторони змінюють кількісні показники та найменування предмету купівлі-продажу шляхом доповнення його новими об'єктами, на які у продавця відсутні докази права власності, та що ставить під сумнів його право на продаж таких об'єктів, не приймається до уваги апеляційним господарським судом як належний доказ для визнання за покупцем права власності на спірні об'єкти.

На вказані обставини господарський суд уваги не звернув, надав невірну правову оцінку правовідносинам між сторонами та документам у даній справі, невірно застосував норми матеріального права, що привело до прийняття помилкового рішення.

З врахуванням викладеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 28.05.2015р. скасувати.

У задоволенні позовних вимог про визнання права власності відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Ю. Аленін

В.І. Жеков