ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2015 р. Справа№ 914/1683/15

За позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1про стягнення заборгованості за договором від 10.08.2011р. № НОМЕР_2 в сумі 7 050,38 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: Чижович І. З. - представник за довіреністю № 2302-0вих-1326 від 05.06.15р.;

Від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради подано позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором від 10.08.2011р. № НОМЕР_2 в сумі 7 050,38 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 27.05.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 15.06.2015р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 15.06.2015р. розгляд справи відкладено на 30.07.2015р., а 30.07.2015р. на 13.07.2015р.

В судовому засіданні 13.07.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві, просить позов задоволити та стягнути заборгованість за договором від 10.08.2011р. № НОМЕР_2 в сумі 7 050,38 грн. На виконання вимог ухвал суду позивачем подано рахунки, які виставлялись відповідачу та докази їх надіслання, службову записку щодо надання інформації розрахунку інфляції та копію ухвали Львівської міської ради від 05.03.2009р. № 2451.

Відповідач у судове засідання 13.07.2015р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що норми статті 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представників: позивача чи відповідача, бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Разом з тим, відповідно до абз. 1 п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010)).

Суд оглянувши та дослідивши наявні у справі документи не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

У зв'язку з тим, що відповідач не використав наданого законом права на участь у судовому засіданні, подання відзиву на позов та доказів, а матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін і неявка відповідача не перешкоджає вирішенню спору, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України - за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 13.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи судом встановлено таке.

10.08.2011 року між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (надалі - позивач, орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач, орендар) укладено Договір №295 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Положення про управління комунальної власності Львівської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 07.12.2007р. № 1100, управління комунальної власності Львівської міської ради є структурним підрозділом департаменту економічної політики Львівської міської ради.

У відповідності до Положення про розмежування повноважень між виконавчим органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради № 219 від 19.10.2006р., до повноважень департаменту економічної політики Львівської міської ради належить здійснення управління майном, що належить до комунальної власності міста у визначений міською радою та виконавчим комітетом межах; виконання повноважень орендодавця, продавця, органу приватизації майна комунальної власності, надання обліку орендних платежів та контролю за їх надходженням.

Згідно п.1 Договору орендодавець надає орендареві право на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення (надалі - об'єкт) на умовах оренди та терміни відповідно до виданого дозволу на розміщення об'єктів соціально - культурного, торговельного та іншого призначення у межах м. Львова. Невід'ємною частиною цього Договору є дозвіл на розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення, розмір орендної площі.

Згідно Договору, відповідачу надано у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності відкритий літній майданчик площею 28,0 кв.м. (тротуар, газон, тощо) за адресою: АДРЕСА_2.

Обов'язок внесення орендної плати орендарем виникає з часу укладення договору оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення(п.3.1. Договору).

Згідно Договору орендар сплачує орендодавцеві плату в сумі 400,08 грн. за користування об'єктом оренди площею 28,0 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця. Розрахункова ставка орендної плати щорічно коригується на рівень інфляції за рік (п.п. 3.2.,3.3. Договору).

Відповідно до п. 2.2.2 Договору орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендодавцю вартість окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними згідно з Положенням про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення для розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору орендар зобов'язаний не встановлювати об'єкт соціально - культурного, торговельного та іншого призначення без дозволу і до його закінчення.

Управління охорони історичного середовища надало Висновок щодо можливості влаштування літнього майданчика за адресою АДРЕСА_2, про що було повідомлено відповідача листом від 02.06.2011р. № 04/1744.

30.06.2011р. відповідач звернувся до Управління архітектури із заявою про надання дозволу на розміщення відкритого літнього майданчика площею 28,0 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 терміном на 5 років.

19.07.2011р. Управлінням архітектури департаменту містобудування на підставі рішення комісії зі встановлення літніх майданчиків у м. Львові видано ФО-П ОСОБА_1 Дозвіл № НОМЕР_2 на розміщення відкритого літнього майданчика виданий за адресою АДРЕСА_2.

Відповідно до розділу 7 Договору та Дозволу № НОМЕР_2, термін дії договору та дозволу встановлюється (три сезони):

з 01.04.2011 р. до 31.10.2011 р.

з 01.04.2012 р. до 31.10.2012 р.

з 01.04.2013 р. до 31.10.2013 р.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач частково здійснив оплату орендних платежів, що підтримується позивачем та вбачається з поданої довідки від 17.04.2015р. № 2302-вих-1003. Заборгованість відповідача з оплати орендної плати за період з 01.08.2011 р. по 31.10.2013р., станом на 01.04.2015 року складає 7 050,38 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

Доказів повної оплати відповідачем своїх зобов'язань за Договором не подано.

Доказів погашення заборгованості станом на момент розгляду справи в суді сторонами суду не заявлено та не подано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст.5 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" органами управління у сфері благоустрою населених пунктів є, зокрема, органи місцевого самоврядування.

Згідно із ст.13.Закону України "Про благоустрій населених пунктів" до об'єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування, зокрема майдани, площі, бульвари, проспекти, вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки, інші території загального користування.

Відповідно до ст.21 даного Закону елементами благоустрою є, зокрема, покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів.

Статтею 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено, зокрема встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту.

Згідно ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, організація благоустрою населених пунктів.

Керуючись Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Законом України "Про благоустрій населених пунктів" та з метою збільшення надходження коштів до міського бюджету міська рада ухвалою №2451 від 05.03.2009р. затвердила Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення (надалі - Положення).

Дане Положення розроблене з метою визначення порядку справляння орендної плати за окремі конструктивні елементи благоустрою комунальної власності та встановлення відповідальності за несвоєчасну сплату орендної плати або ухилення від неї.

В силу п.1.6 Положення підставою для укладення договору оренди і набуття права на оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення є дозвіл, виданий управлінням архітектури департаменту містобудування або іншим уповноваженим органом.

Відповідно до п. 1.5. Положення орендодавцем окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення є управління комунальної власності.

Ухвалою Львівської міської ради №2452 від 05.03.2009р. затверджено Порядок отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності ( далі - Порядок отримання дозволів).

Відповідно до п. 1.3. Порядку отримання дозволів, дозволи на встановлення відкритих літніх майданчиків видає управлінням архітектури департаменту містобудування на підставі позитивних висновків комісії з видачі дозволів на встановлення відкритих до літніх майданчиків, склад якої затверджується ухвалою міської ради.

Управління охорони історичного середовища надало Висновок щодо можливості влаштування літнього майданчика за адресою АДРЕСА_2, про що було повідомлено відповідача листом від 02.06.2011р. № 04/1744.

30.06.2011р. відповідач звернувся до Управління архітектури із заявою про надання дозволу на розміщення відкритого літнього майданчика площею 28,0 кв.м. за адресою АДРЕСА_2 терміном на 5 років.

19.07.2011р. Управлінням архітектури департаменту містобудування на підставі рішення комісії зі встановлення літніх майданчиків у м. Львові видано ФО-П ОСОБА_1 Дозвіл № НОМЕР_2 на розміщення відкритого літнього майданчика виданий за адресою АДРЕСА_2.

10.08.2011р. між сторонами підписаний Договір № НОМЕР_2 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору орендар зобов'язаний не встановлювати об'єкт соціально - культурного, торговельного та іншого призначення без дозволу і до його закінчення.

Обов'язок внесення орендної плати орендарем виникає з часу укладення договору оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення (п.3.1. Договору).

Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України, враховуючи статтю 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Отже, суд приходить до висновку, що отримання дозволу на розміщення об'єктів соціально - культурного, торговельного та іншого призначення не дає право відповідачу на встановлення відкритого літнього майданчика, таке право у відповідача виникає з моменту укладення договору, а тому початок строку оплати оренди нараховується з часу укладення Договору, тобто 10.08.2011р.

(З врахуванням правової позиції постанови Вищого господарського суду України від 24.06.2015р. справа № 914/4236/14)

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно приписів частини 3 статті 283 ГК України, об'єктом оренди, зокрема, можуть бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною першою статті 19 цього ж Закону встановлено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Приписами статті 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно з статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідач проти вимог позивача не заперечив, будь-яких пояснень по суті предмету спору суду не надав, доказів проведення повної оплати орендної плати не надав.

Суд, дослідивши розрахунок позовних вимог, з врахуванням що орендна плата нараховується з часу укладення Договору, тобто 10.08.2011р., дійшов висновку, що стягненню підлягає 5 334,00 грн. В частині стягнення 1 716,38 грн. орендної плати слід відмовити, оскільки нараховані по за строками дії Договору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних частково.

Відповідно ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до п. 4.7. Постанови пленуму Вищого господарського суду № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» частиною другою статті 49 ГПК передбачено, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 22, 32, 33, 34, 49, 82 - 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; реєстраційний номер фізичної особи - підприємця НОМЕР_1) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, Львівська область, м. Львів, площа Галицька, буд 15; ідентифікаційний код юридичної особи 25558625) 5 323,00 грн. заборгованості та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволені решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати у відповідності до статей 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 20.07.2015 року.

Суддя Коссак С.М.