КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2015 р. Справа№ 925/391/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Чорногуза М.Г.

при секретарі судового засідання: Білецький Л.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Топалова О.Є. (дов. від 01.02.2015 року б/н);

Булава О.С. (директор пасп. НС 810009);

від відповідача: Артеменко О.О. (дов. від 12.03.2015 року б/н);

Білик О.А. (дов. від 26.06.2015 року б/н);

розглянувши матеріали апеляційної скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінт Фрост"

на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.07.2014 року

у справі №925/391/14 (суддя - Скиба Г.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінт Фрост"

до Приватного акціонерного товариства "Техносервіс 2011"

про стягнення 482 316,21 грн., -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Грінт Фрост" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Техносервіс 2011" про стягнення 482 316,21 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.07.2014 року у справі № 925/391/14 у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт передачі обладнання відповідачу на підставі накладної №27 від 31.03.2011 року за договором №010111, тому підстави для стягнення з відповідача 482316,21 грн. відсутні.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Грін Фрост" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.08.2014 року колегією суддів у складі головуючого судді Шевченко Е.О., суддів Зеленіна В.О., Синиці О.Ф. була прийнята до провадження апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Фрост", розгляд справи призначений на 08.09.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2014 року розгляд справи було відкладено відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2014 року зупинено провадження по справі у зв'язку з призначенням судової експертизи.

20.10.2014 року на адресу Київського апеляційного господарського суду від судових експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Слободянюк О.П. та Кириленко С.С. надійшло клопотання, в якому експерти просять надати додаткові документи для проведення дослідження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2014 року було поновлено провадження у справі. Розгляд клопотання по справі № 925/391/14 призначено на 17.11.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 року зупинено провадження по справі у зв'язку з призначенням судової експертизи.

06.02.2015 року на адресу Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судової експертизи та матеріали справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2015 року було поновлено провадження у справі. Розгляд справи №925/391/14 призначено на 16.03.2015 року.

У судовому засіданні від 16.03.2015 року та 06.04.2015 року були оголошені перерви у розгляді справи, остання перерва була оголошена до 20.04.2015 року.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Шевченко Е.О. у відпустці, відповідно до абзацу 2 підпункту 2.3.50, підпункту 2.3.52 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінт Фрост" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Шаптала Є.Ю, судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 року колегією суддів у складі головуючого судді Шаптали Є.Ю., суддів Зеленіна В.О., Синиці О.Ф. прийнято матеріали справи до свого провадження.

У судовому засіданні від 01.07.2015 року було оголошено перерву у розгляді справи до 06.07.2015 року.

У зв'язку з перебуванням головуючого судді Шаптали Є.Ю. на лікарняному, відповідно до абзацу 2 підпункту 2.3.50, підпункту 2.3.52 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінт Фрост" передано на розгляд головуючому судді Агриковій О.В., судді Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Мальченко А.О., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінт Фрост" на рішення господарського суду Черкаської області від 24.07.2014 року у справі № 925/391/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Рудченко С.Г., Мальченко А.О. та призначено розгляд справи на 22.07.2015 року.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Рудченка С.Г. на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.07.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінт Фрост" на рішення господарського суду Черкаської області від 24.07.2014 року у справі № 925/391/14 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуюча суддя Агрикова О.В., судді Мальченко А.О., Чорногуз М.Г.

В судове засідання, призначене на 22.07.2015 року, з'явились представники сторін, надали усні пояснення по суті спору відповіли на запитання суду.

Представники позивача просили задовольнити апеляційну скаргу.

Представники відповідача заперечували щодо задоволення апеляційної скарги.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Позивач зазначає, що 01.01.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ГРІН ФРОСТ» (далі за текстом - постачальник) та закритим акціонерним товариством «Техносервіс» (далі за текстом - покупець) було укладено договір поставки №010111 (далі за текстом - договір) (т. 1, а.с. 14).

У відповідності до п.1.1. вказаного договору постачальник зобов'язується постачати та передавати у власність покупцю товар в асортименті, кількості, якості та за ціною, вказаною у Рахунках-Фактурах, які є невід'ємними частинами даного договору, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вартість товару на умовах даного договору та рахунків-фактур до нього.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв'язку з тим, що відповідачем не оплачено поставлене за договором холодильне обладнання, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 482 316,21 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Спірний договір, на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, за своєю правовою природою має ознаки договору поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В позовній заяві позивач зазначає, що на виконання взятих на себе зобов'язань за договором здійснив поставку товару ЗАТ «Техносервіс» товару на загальну суму 2 193 774,91 грн.

Однак, відповідач, як зазначає позивач, не сплатив у повному обсязі грошові кошти за отриманий товар, внаслідок чого виникла заборгованість.

Позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги виписаною ТОВ «Грін Фрост» податковою накладною та листом ДПІ, яким підтверджено декларування ТОВ «Грін Фрост» за цією накладною; перерахунком коштів з рахунку ПрАТ «Техносервіс 2011»; проставленою печаткою на договорі та накладній.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні містити такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємств, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Цей перелік реквізитів кореспондується з пунктом 2.4. Положення «Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: найменування підприємства, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Тобто, факт проведення суб'єктом підприємницької діяльності господарських операцій, що стосуються виконання ним зобов'язань відповідно до договорів або правочинів укладених цим суб'єктом з іншими суб'єктами господарювання повинні підтверджуватися первинними бухгалтерськими документами.

Згідно з п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 року підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема статті 9 названого Закону та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Дослідивши наявні в матеріалах справи первинні бухгалтерські документи колегія суддів дійшла висновку про їх не відповідність наведеними вище положенням законодавства.

Згідно Висновку експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи у господарській справі №925/391/14 від 27.06.2014 року №3709/14-33/3710/14-32/7092/14-33 (т. 1, а.с. 173-181) встановлено, що підписи від імені Ісаєнко Л.Я. у договорі поставки №010111 від 01.01.2011 року у графах «Ісаєнко Л.Я.», «Голова правління /Л.Я. Ісаєнко/», у специфікації №1 до договору поставки №010111 від 01.01.2011 року у графі «Ісаєнко Л.Я.», у видатковій накладній №27 від 31.03.2011 року ТОВ «ГРІН ФРОСТ» на поставку обладнання згідно договору №010111 від 01.01.2011 року у графі «Отримав(ла)», виконані не Ісаєнко Л.Я., а іншою особою.

Також, у відповідності до Висновку експертів за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи від 29.01.2015 року №13691/13692/14-32 (т. 3, а.с. 4-10) встановлено, що підписи від імені Ісаєнка Л.Я.: в графі «Ісаєнко Л.Я.» на першій сторінці та в графі «Голова правління Л.Я. Ісаєнко» на другій сторінці Договору поставки №010111 від 01.01.2011 року; в графі «Ісаєнко Л.Я.» в Специфікації №1 від 01.01.2011 року до Договору поставки №010111 від 01.01.2011 року; в графі «Отримав(ла)» в накладній №27 від 31.03.2011 року; в графі «Ісаєнко Л.Я.» в повідомленні від 25.06.2011 року за №25/06/11-01, - виконані не Ісаєнком Л.Я., а іншою особою з наслідуванням підпису Ісаєнка Л.Я.

Відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, висновок судового експерта є видом доказу, на підставі якого суд може встановити наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи викладене, в результаті проведення судових експертиз встановлено, що договір поставки №010111 від 01.01.2011 року, специфікація №1 до договору поставки №010111 від 01.01.2011 року та видаткова накладна №27 від 31.03.2011 року директором ЗАТ «Техносервіс» не підписувались.

Також, колегія суддів зазначає наступне.

Обов'язковому обліку підлягають печатки і штампи з повним найменуванням організацій; бланки з кутовими та повздовжніми штампами організацій, що мають необхідний трафаретизований текст документів, які дають право на інспектування, нагляд та відвідування організацій; посвідчення особи, посвідчення про відрядження, а також усі види перепусток, бланки документів про освіту (атестати, дипломи, посвідчення), трудові книжки.

Порядок обліку, зберігання і використання інших видів печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство (п. 64 Постанови кабінету Міністрів України від 27.11.1998 року №1893 "Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання, використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію").

Відтиск печатки підприємства, наявний на первинних документах, є свідченням участі такого підприємства, як юридичної особи, у здійсненні певної господарської операції (Постанова Вищого господарського суду України від 09.04.2013 року по справі №5023/5085/12).

Однак, експертами встановлено, що у договорі поставки №010111 від 01.01.2011 року, у специфікації №1 до договору поставки №010111 від 01.01.2011 року, у видатковій накладній №27 від 31.03.2011 року відтиски печатки ПрАТ «Техносервіс 2011» нанесені не тією печаткою, якою нанесені експериментальні та вільні зразки №4-6, 9-15, 17-65 відтисків печатки ПрАТ «Техносервіс 2011», а іншою печаткою.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що у відповідності до п.3.2. договору поставки сторони передбачили, що при передачі товару покупець зобов'язаний передати представнику постачальника оригінал доручення на право отримання товару і розписатися у видатковій накладній (товарно-транспортній накладній) на товар, що постачається.

Однак, всупереч умов договору, а саме п.3.2., в матеріалах справи відсутні доручення на право отримання товару, які б підтверджували факт передачі товару.

Також, колегією суддів не приймаються до уваги посилання позивача на митні та товарно-транспортні накладні компанії-перевізника, оскільки компанія-перевізник підтверджує доставку спеціального обладнання лише 16.01.2011 року в с. Мартусівка Бориспільського району Київської області під митним контролем, але не передачу цього майна позивачу чи відповідачу 31.03.2014 року (т.1, а.с. 136-139) - на підставі спірного договору №010111 чи спірної накладної №27.

Твердження апелянта про транспортування обладнання з Італії в с. Мартусівка за вказівкою відповідача спростовується відсутністю договорів відповідача з перевізником про доставку чи перевезення холодильного обладнання.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Акти прийняття виконаних робіт (а.с. 160-161 т.1) не містять доказів виконання робіт на користь відповідача чи за замовленням відповідача. Роботи від перевізника прийняті тільки позивачем.

Податкова накладна №37 від 31.03.2011 року (а.с. 103 т.1), на яку посилається позивач - виписана самим позивачем та не містить відміток вручення її відповідачу для формування податкового кредиту.

Позивачем не доведено формування відповідачем податкового кредиту саме на підставі податкової накладної №37 від 31.03.2011 року.

Колегія суддів також наголошує на тому, що печатка приватного акціонерного товариства "Техносервіс 2011" була виготовлена та передана відповідачу тільки в червні 2011 року після зміни організаційної форми. Станом на 31.03.2011 року організаційна форма відповідача була - Закрите Акціонерне Товариство як то вбачається з матеріалів справи.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і позивача, який повинен був довести належними засобами доказування факт порушення відповідачем його прав.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено факту та події передачі відповідачу спірного майна - холодильного обладнання за накладною №27 від 31.03.2011 року в розумінні положень ст.ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України, тому відсутні правові підстави на стягнення з відповідача 482316,21 грн. на користь позивача.

Доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, однак, які не впливають на результат розгляду справи.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що в рішенні суду повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні, отже рішення відповідає вимогам чинного законодавства України, ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, підстав для його скасування не вбачається.

Таким чином, обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду Черкаської області від 24.07.2014 року у справі №925/391/14.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінт Фрост" на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.07.2014 року у справі №925/391/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 24.07.2014 року у справі №925/391/14 залишити без змін.

3. Справу №925/391/14 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

М.Г. Чорногуз