ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.07.15р. Справа № 904/4412/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК", м. Харків

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про стягнення 13 345,86 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Люта В.В. - представник (дов. № 4498 від 23.12.2014)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "УКРСИББАНК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення від 28.05.2012 у розмірі 13 345,86 грн., з яких: 7 842,72 грн. основний борг, 1 467,90 грн. пеня, 3 885,88 грн. інфляційні втрати, 149,36 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором оренди нежитлового приміщення від 28.05.2012 щодо своєчасної оплати орендних платежів

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.06.2015.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 16.06.2015 на 01.07.2015 та з 01.07.2015 на 15.07.2015.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 15.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2012 між Публічним акціонерним товариством "УКРСИББАНК" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Чумаченко Тетяною Василівною (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення (а.с.15).

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець забов'язується передати орендарю в тимчасове користування нежитлове приміщення (частину приміщення), розташоване за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Семафорна, буд. 24, прим.25, загальною площею 51.7 кв.м., укомплектоване обладнанням, перелік якого зазначений у Додатку № 2 до договору, для використання з метою для здійснення видів діяльності орендаря, а орендар забов'язується оплачувати орендодавцю плату за користування.

Згідно з пунктом 2.1.1 договору, орендодавець зобов'язаний надати в 3-х денний строк з моменту підписання цього договору приміщення орендарю по акту прийому-передачі , що є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до акту приймання-передачі від 28.05.2012 (а.с.22) відповідачу було передано об'єкт оренди, зазначений в п.1.1 договору.

Пунктом 1.3 договору встановлено, що строк оренди приміщення встановлюється: з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі і по 31 березня 2015.

Сторонами були підписані акти на загальну суму 14 159,62 грн., а саме:

- від 30.09.2014 на суму 7 490,52 грн.;

- від 29.10.2014 на суму 6 669,10 грн. (а.с.26-27).

Відповідно до пункту 3.1 договору, за користування приміщенням, орендар сплачує орендну плату з розрахунку 85,11 грн. за 1 кв.м., в тому числі ПДВ, в місяць. Загальна сума орендної плати складає - 4 400,19 грн., в тому числі ПДВ, в місяць. У випадку якщо орендна плата сплачується за період користування приміщенням, який менше календарного місяця, орендна плата сплачується орендарем пропорційно до зменшення розрахункового періоду користування.

Пунктом 3.4 договору встановлено, що орендна плата вноситься один раз на місяць, починаючи з моменту фактичної передачі приміщення орендареві по акту прийому-передачі, не пізніше 10 числа розрахункового місяця. По закінчені кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній акт наданих послуг.

Згідно з пунктом 3.3 договору, протягом 3 робочих днів з дати фактичної передачі приміщення орендареві по акту прийому-передачі орендар вносить передплату за поточний місяць, а також гарантійний платіж в розмірі орендної плати за один місяць, визначеної станом на дату підписання договору. Гарантійний платіж зараховується в рахунок оплати останнього місяця оренди при закінчені дії або достроковому припиненні договору (якщо орендна плата за останній місяць буде перевищувати гарантійний платіж, орендар доплачує орендодавцю різницю не пізніше останнього дня користування приміщенням. Розмір орендної плати за останній місяць не може бути меншим розміру орендної плати за один місяць, визначеної станом на дату підписання договору).

28.10.2014 між Публічним акціонерним товариством "УКРСИББАНК" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Чумаченко Тетяною Василівною (орендар) було укладено договір про зміни № 1 до договору оренди нежитлового приміщення від 28.05.2012 (а.с.23).

Відповідно до пункту 1 договору про зміни, у зв'язку з відмовою орендаря скористатись своїм переважним правом придбати приміщення, сторони погодились скоротити строк оренди за цим договором, та домовились п.1.3. договору викласти в наступній (новій) редакції:

"1.3 Строк оренди приміщення встановлюється: з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі і по 29 жовтня 2014 року".

Згідно з пунктом 2 договору про зміни встановлено, сторони домовились, що:

- гарантійний платіж в сумі 4 400,19 грн., у тому числі ПДВ, зараховується в рахунок часткової сплати орендної плати за період з 01 жовтня 2014 року по 29 жовтня 2014 року (п. 2.1 договору про зміни);

- різниця між сумою орендної плати за період з 01 жовтня 2014 року по 29 жовтня 2014 року та сумою гарантійного платежу, зазначеному в п. 2.1. договору про зміни (сплаченого орендарем згідно п. 3.3. договору), в розмірі 2 268,91 грн. підлягає оплаті орендарем на рахунок орендодавця (п. 2.2 договору про зміни);

- сума витрат на комунальні послуги, за користування приміщенням в період з 01 вересня 2014 року по 29 жовтня 2014 року буде відображена в відповідних рахунках-актах наданих послуг за жовтень та листопад 2014 року (п. 2.3 договору про зміни);

- окрім сум зазначених в п.п. 2.2, 2.3. договору про зміни, станом на 01 жовтня 2014 року орендар має заборгованість перед орендодавцем по оплаті орендної плати в сумі 11 150,54 грн. (одинадцять тисяч сто п'ятдесят гривень 54 копійки), в т.ч. ПДВ, та по відшкодуванню витрат за комунальні послуги в сумі 437.75 грн (чотириста тридцять сім гривень 75 копійок) в т.ч. ПДВ (п. 2.4 договору про зміни);

- суми зазначені в п.п. 2.2, 2.3 договору про зміни повинні бути сплачені орендарем не пізніше 28 листопада 2014, а суми зазначені в п. 2.4 договору про зміни - не пізніше 31 жовтня 2014 (п. 2.5 договору про зміни).

Відповідач повернув позивачу орендоване приміщення, що підтверджується актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 29.10.2014 (а.с.25) та частково оплатив суму боргу у розмірі 3 339,98 грн.

Позивачем було зараховано гарантійний платіж у сумі 4 400,19 грн. в рахунок погашення заборгованості.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги за договором оренди становить 6 419,45 грн.

Згідно з пунктом 3.2 договору, в розмір орендної плати не входить вартість спожитої орендарем електричної енергії, опалення, водопостачання, водовідведення, вивезення побутових відходів, тощо. Платежі за комунальні послуги, проводяться орендарем окремо відповідно до фактичного споживання згідно з показанням лічильників (якщо вони встановлені), пропорційно займані площі і діючим тарифам по прямих договорах з відповідними організаціями. З моменту підписання сторонами акту прийому-передачі приміщення до укладення орендарем прямих договорів з відповідними організаціями про надання комунальних послуг (електроенергію, опалення, водовідведення і водопостачання, вивезення побутових відходів, тощо), відшкодування сплачених орендодавцем комунальних послуг здійснюватиметься орендарем орендодавцю на підставі встановлених орендодавцем рахунків-актів та розрахунків протягом п'яти робочих днів з дня отримання орендарем таких рахунків-актів від орендодавця.

Оскільки, відповідачем не були укладені прямі договори з постачальниками комунальних послуг, позивач самостійно сплачував ці послуги.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки-акти за відшкодування комунальних послуг на загальну суму 1 423,27 грн. (а.с.28-29).

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.01.2015 (а.с.30), який підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств, заборгованість відповідача перед позивачем складає 7 842,72 грн. (6 419,45 грн. орендні платежі, 1 423,27 грн. відшкодування комунальних послуг).

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 7 842,72 грн. не оплачено, що є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2 договору про зміни, строк оплати є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 7 842,72 грн. (6 419,45 грн. орендні платежі, 1 423,27 грн. відшкодування комунальних послуг) підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 6.2 договору, стягнення заборгованості по орендній платі провадиться у встановленому законом порядку з урахуванням пені в розмірі подвійної ставки НБУ, що діє в період порушення строків оплати, від суми заборгованості, за кожний день прострочення. Орендар повинен також сплатити суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

Пунктом 3 договору про зміни встановлено, що у разі невиконання орендарем п.2.2., п.2.3., п.2.4. договору про зміни та порушення строків, зазначених у п.2.5., стягнення заборгованості по орендній платі та відшкодуванню витрат за комунальні послуги провадиться у встановленому законом порядку з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період порушення строків оплати, від суми заборгованості, за кожний день прострочення. Орендар повинен також сплатити суму заборгованості з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

У зв'язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховано пеню за період з 11.09.2014 по 07.05.2015 у сумі 1 467,90 грн.

Перевіривши розрахунок пені (а.с.42), судом встановлено, що позивачем не вірно взято період нарахування пені, оскільки ним не враховано п. 2.5 договору про зміни, відповідно до якого строк оплати орендних платежів - 28.11.2014. Таким чином, прострочка платежу починається з 29.11.2014.

Судом при здійсненні перерахунку встановлено, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача становить 1 075,28 грн.

Позивачем нараховано відповідачу 3% річних за період з 11.09.2014 по 07.05.2015 у сумі 149,36 грн. та інфляційні втрати за період з вересня 2014 по квітень 2015 у сумі 3 885,88 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат (а.с.42), судом встановлено, що позивачем не вірно взято період нарахування, оскільки ним не враховано п. 2.5 договору про зміни, відповідно до якого строк оплати орендних платежів - 28.11.2014. Таким чином, прострочка платежу починається з 29.11.2014.

Судом при здійсненні перерахунку встановлено, що сума 3%, яка підлягає стягненню з відповідача становить 103,14 грн. та сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню з відповідача становить 3 272,81 грн.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача становить 1 683,00 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "УКРСИББАНК" (61001, м. Харків, пр-т. Московський, 60; ідентифікаційний код 09807750) - 7 842,72 грн. основний борг, 1 075,28 грн. пеня, 103,14 грн. 3% річних, 3 272,81 грн. інфляційні втрати, 1 683,00 грн. судовий збір, про що видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 20.07.2015.

Суддя Я.С. Золотарьова