РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"12" травня 2015 р. Справа № 918/22/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Грязнов В.В.

суддя Мельник О.В. ,

суддя Гулова А.Г.

секретар судового засідання Карпович О.В.,

за участю представників:

від позивача- Ващишина О.В. (довіреність №б/н від 05.01.2015р.);

Тихончук Л.Х. (посвідчення №248 від 02.04.2013р.);

від відповідача- Панчук Н.Г. (довіреність №8 від 26.01.2015р.);

від третьої особи 1- не з'явився;

від третьої особи 2- не з'явився;

від ТзОВ «Пульхім»- Скринник О.Г. (довіреність №2 від 01.09.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господар-ського суду апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми «Пульхім» (вх№ 1224/14 від 16.04.2014) та Відповідача за первісним позовом-Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (вх.№1225/14 від 16.04.2014) на рішення госпо-дарського суду Рівненської області від 24.03.2014р. у справі №918/ 22/14

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Здолбунівський завод

продовольчих товарів»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача: 1. Регіонального відділення Фонду державного майна України

по Рівненській області

2. Здолбунівської міської ради

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк

«Індустріалбанк»

про визнання права власності на нерухоме майно;

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства

Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк»

до Відкритого акціонерного товариства «Здолбунівський завод

продовольчих товарів»

про визнання права власності на нерухоме майно,-

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст.22, 28 Господарсь-кого процесуального кодексу України. Клопотання Позивача про здійснення технічної фіксації су-дового процесу задоволено.(т.4, арк.справи 159, 164). Заяви про відвід суддів не надходило.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 24.03.2014р. у справі №918/22/14 (суддя Пашкевич І.О.) задоволено первісний позов Відкритого акціонерного товариства «Здол-бунівський завод продовольчих товарів» (надалі в тексті - Завод) за участю третіх осіб, які не заяв-ляють самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області (надалі в тексті - ФДМУ) та Здолбунівської місь-кої ради (надалі в тексті - Міська рада) до Публічного акціонерного товариства Акціонерний ко-мерційний банк «Індустріалбанк» (надалі в тексті - Банк) про визнання права власності на нерухо-ме майно та відмовлено у задоволенні зустрічного позову Банку до Заводу про визнання права власності на нерухоме майно.(т.2, арк.справи 142-146).

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази, а сторони не довели, що спірні об'єкти є приналежністю до будівель, переданих в іпотеку. (арк.справи 145-зворот).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Банк та Товариство з обмеженою відповідальніс-тю-фірма «Пульхім» (надалі в тексті - Товариство) подали до Рівненського апеляційного господар-ського суду апеляційні скарги.

Банк просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задоволити зустріч-ний позов та відмовити в задоволенні первісного позову. Обґрунтовуючи скаргу Банк зазначає, що приймаючи рішення господарський суд неповно з'ясував всі обставини справи, прийнявши рішен-ня з порушенням норм матеріального права. Зазначає, що відповідно до умов договору іпотеки всі приналежності наслідують долю предмета договору, тому всі спірні об'єкти, відповідно до наказу ФДМУ від 05.07.2001р. №252 - належать Банкові як приналежність до комплексу з шести будівель, переданого в іпотеку. Скаржник також вважає, що суд першої інстанції безпідставно відхилив кло-потання про призначення судової експертизи.(т.2, арк.справи 188-195).

Товариство, в свою чергу, просить скасувати оскаржуване рішення та визнати за ним право власності на майно, що знаходиться за адресою Рівненська область, Здолбунівський район, м.Здо-лбунів, вул.Щепкіна,13, а саме ангар №1 металевий, збірний, утеплений, оцинкований та ангар №2 металевий, збірний, утеплений, оцинкований. Скаржник зазначає, що хоч Товариство не приймало участі у суді першої інстанції, однак є особою у справі, щодо якої судом вирішено питання про її права та обов'язки, оскільки майно стосовно якого відбувся спір перебуває у власності ТзОВФ «Пульхім» згідно договору купівлі-продажу.(т.2, арк.справи 162-166).

Ухвалами від 18.04.2014р. апеляційні скарги Банку та Товариства прийнято до проваджен-ня, справу призначено до слухання в складі колегії: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мель-ник О.В., суддя Розізнана І.В.(т.2, арк.справи 159-160,185-186).

Банком через канцелярію суду 19.05.2014р. було подано клопотання про призначення судо-вої будівельно-технічної експертизи.(т.2, арк.справи 219-222).

Через канцелярію суду 27.05.2014р. Завод подав заперечення на апеляційні скарги, в яких просить суд припинити апеляційне провадження за скаргою Товариства та залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу Банку - без задоволення.(т.2, арк.справи 227-228,231-234).

Ухвалою від 27.05.2015р. відкладено розгляд справи та зобов'язано сторін підготувати пи-тання, які ставитимуться експерту в разі призначення судової експертизи.(т.2, арк.справи 239-241).

Під час апеляційного провадження Завод заперечив проти призначення судової експертизи вважаючи, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив приватизаційну справу ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів», встановивши правовий режим спірних об'єктів.(т.3, арк.справи 4-6).

Проте, Рівненський апеляційний господарський суд 29.05.2014р. призначив судову будівель-льно-технічну експертизу, проведення якої було доручено спочатку Львівському науково-дослід-ному інституту судових експертиз, а надалі його Волинському відділенню. На час проведення екс-пертизи провадження у справі зупинялось до отримання висновку експерта.(т.3, арк.справи 48-49, 50, 61, 83-85, 86-87).

На вирішення експерту поставлено такі питання:

«- чи є розташовані на земельній ділянці ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих това-рів» площею 36 318,56 м2 по вул.Щепкіна,13 у м.Здолбунові будівлі та споруди: ангар №1, ангар №2 (біля прохідної); цех порошків; побутовий корпус; овочесховище; труба димова; башта водо-напірна; склад солі; будівля трансформаторної підстанції; пункт технічного обслуговування, меха-нічна майстерня; завальна яма; дві артезіанські свердловини; водойма пожежна; газопровід повер-хневий; внутрішньомайданчикове асфальтове покриття; трубопровід поверхневий; зовнішні елект-ричні лінії; зовнішня санітарна мережа; зовнішні тепломережі; позамайданчикові мережі - окре-мими об'єктами нерухомості?

- чи є підстави вважати, що димова труба, рампа, артезіанська свердловина, водонапірна ба-шта, замощення, трансформаторний пост, огорожа 1546,6 м2 та огорожа 101,4 м2 є приналежними речами лише до будівлі цеху плодопереробки, будівлі спиртозбереження, будівлі прохідної з ва-говою, будівлі котельні, будівлі цеху безалкогольних напоїв, будівлі сушки, будівлі складу тари і не призначені для функціонування і обслуговування інших об'єктів заводу?» та запропоновано скласти схему об'єктів, які розташовані на території ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих то-варів» з відображенням, які з об'єктів є закінчені будівництвом, які - ні.(т.3, арк.справи 84-85).

Для розгляду клопотання експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Посікан Л.І. щодо надання додаткових матеріалів та організацію про-ведення експертизи провадження у справі поновлювалось.(арк.справи замінника 48; т.3, арк.спра-ви 90).

Розпорядженням голови суду від 20.11.2014р. внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді у зв'язку із перебуванням у відпустці суддею Розізнаною І.В. Визначено колегію у складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Мельник О.В., суддя Гулова А.Г.(т.3, арк. справи 91). З урахуванням зміни складу суду - розгляд ним справи почався заново, а отже, спо-чатку почався й визначений статтею 102 ГПК України перебіг строку розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою від 21.11.2014р. вищезазначене клопотання експерта задоволено, сторін зобов'яза-но надати експерту копії технічних паспортів на будівлі заводу продтоварів, а саме: ангари №1 та №2, цех порошків, побутовий корпус, овочесховище, димову трубу, водонапірну башту, склад со-лі, трансформаторну підстанцію, пункт технічного обслуговування, механічну майстерню та копію генерального плану Здолбунівського заводу продтоварів та забезпечити безперешкодний доступ експерту і представникам Позивача на територію ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих това-рів» для проведення огляду і дослідження об'єктів; забезпечити належні умови роботи експерту під час здійснення огляду і досліджень, а також зупинено провадження у справі до отримання висновку експертизи.(т.3, арк.справи 93-94).

У зв'язку з надходженням 25.02.2015р. на адресу Рівненського апеляційного господарсько-го суду Висновку судової будівельно-технічної експертизи разом з матеріалами справи та додатко-вими документтами - ухвалою від 25.02.2015р. провадження у справі було поновлено і призначено слухання справи №918/22/14 на 10.03.2015р.(т.3, арк.справи 96-100, 101-264; т.4, арк.справи 1-79).

Завод подав через канцелярію суду 10.3.2015р. заперечення на апеляційні скарги, в яких та-кож зазначив, що не вважає Висновок експерта належним та допустимим доказом у даній справі через його неповноту та помилкові твердження.(т.4, арк.справи 86-89).

Ухвалами від 10.03.2015р. та від 24.03.2015р. експерт Посікан Л.І. викликався в судове засі-дання для надання пояснень та відкладався розгляд справи на 15.04.2015р.(т.4, арк.справи 128-129, 148-150).

У судовому засіданні 24.04.2015р. експерт Волинського відділення Львівського НДІСЕ Посі-кан Л.І. надала пояснення щодо проведеної експертизи. Зазначила, зокрема, що ангар №1 - є рухо-мим майном, ангару №2 на території заводу немає, рампа є частиною складу тари, димова труба та газопровід - складовими частинами котельні, артезіанська свердловина та водонапірна башта приз-начені для обслуговування основних цехів та котельні, замощення та огорожа - для обслугову-вання цілісного майнового комплексу заводу, трансформаторний пост може бути об'єктом нерухо-мості та призначений для обслуговування всього майнового комплексу. Крім того пояснила, що через відсутність технічної документації завальну яму, електромережі й трубопроводи дослідити не вдалося.

Ухвалою від 24.04.2015р. задоволено клопотання представника Заводу і продовжено строк розгляду апеляційних скарг на 15 днів та відкладено слухання 12.05.2015р.(т.4, арк.справи 168-170).

Треті особи не забезпечили явку своїх представників в призначене на 12.05.2015р. судове засідання, хоч про час та місце розгляду були повідомлені у встановленому порядку (т.4, арк.спра-ви 187), проте, така неявка не перешкоджає розгляду скарги, з огляду на відсутність потреби в ній.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши представників, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріа-льного та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Регіональне відділення Фонду державного майна Украї-ни по Рівненській області-продавець та голова Товариства покупців членів трудового колективу Здолбунівського заводу продовольчих товарів, котрий знаходиться у м.Здолбунів, Рівненської об-ласті по вул.Щепкіна, 13-покупець 25.12.1993р. уклали договір купівлі-продажу державного майна та додаткові угоди (надалі в тексті - Договір купівлі-продажу), відповідно до п.1.1 якого продавець продав, а покупець купив державне майно цілісного майнового комплексу Здолбунівського заводу продовольчих товарів, який знаходиться за адресою: 265640, м.Здолбунів Рівненської області, вул. Щепкіна, 13 на земельній ділянці Здолбунівського міськвиконкому площею 4,25 га наданій у пос-тійне користування. Майно підприємства включає в себе всі його активи і пасиви, інвентар, облад-нання, устаткування та інше майно, згідно з актом інвентаризації.(т.1, арк.справи 203-216).

Договір купівлі-продажу та додаткові угоди підписано уповноваженими представниками, скріплено відтисками печаток сторін та зареєстровано нотаріусами першої Рівненської нотаріаль-ної контори.(т.1, арк.справи 205-206, 207-208, 209-216).

Матеріалам справи стверджено, що наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській області від 05.07.2001р. №252 у власність ВАТ «Здолбунівський за-вод продовольчих товарів» передано нерухоме майно згідно переліку, а саме:

- будівля цеху плодопереробки, будівля спиртозберігання, прохідна з ваговою, будівля ко-тельні за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;

- будівля цеху плодопереробки, будівля лабораторії, будівля котельні, будівля кондитерсь-кого цеху за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;

- будівля цеху безалкогольних напоїв за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;

- будівля млина, будівля цеху порошків за адресою: м.Здолбунів, вул.Старомильська, 32;

- будівля сушки, завальна яма, труба димова, башта водонапірна, артезіанська свердловина за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;

- башта водонапірна за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;

- пожежна водойма за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;

- свердловина артезіанська за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;

- газопровід поверхневий за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;

- електросітка поверхнева за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;

- трубопровід поверхневий за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13;

- будівля цеху плодопереробки за адресою: смт.Мізоч, вул.Дерманська, 35;

- будівля складу, водойма пожежна, артезіанська свердловина за адресою: м.Здолбунів, вул. Щепкіна, 13.

Незавершене будівництво:

- цех порошків, побутовий корпус, матеріальний склад, овочесховище, пункт технічного обслуговування, механічна майстерня, трансформаторний пост, зовнішні електролінії, внутрішньо-майданчикове автопокриття, реконструкція котельні, склад для солі, димова труба, зовнішня сан. мережа, зовнішні тепломережі, побутовий корпус, позамайданчикові мережі за адресою: м.Здол-бунів, вул.Щепкіна, 13.(т.1, арк.справи 108, 109-111).

Як вбачається з матеріалів справи, розташований по вул.Щепкіна, 13 у м.Здолбунові майно-вий комплекс в цілому зареєстрований 06.07.2001р. Рівненським обласним бюро технічної інвен-таризації за ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» на праві колективної власності на підставі наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Рівненській облас-ті від 05.07.2001р. №252.(т.1, арк.справи 42).

Матеріали справи свідчать, що Банк-позикодавець та Завод-позичальник 21.06.2007р. укла-ли договір кредитної лінії (в іноземній валюті) №КЛ/0800/06/07 (надалі в тексті - Кредитний дого-вір), за умовами якого Банк надав, а Завод прийняв кредитну лінію (надалі - кредит), з відкриттям ліміту кредитування наступним чином:

- у розмірі 400 000,00 доларів США - після укладення кредитного договору та договору іпо-теки;

- у розмірі 675 000,00 доларів США - після надання Банку документів, що свідчать про знят-тя обтяжень на предмет іпотеки (т.1, арк.справи 35-36).

Матеріали справи свідчать, що з метою забезпечення виконання зобов'язання за Кредитним договором, Банк-іпотекодержатель та Завод-іпотекодавець уклали договір іпотеки нерухомого май-на від 01.03.2011р. №КЛЗ /0800/10/07 (надалі в тексті - Договір іпотеки), відповідно до п.1.2 якого предметом іпотеки, який надає іпотекодавець іпотекодержателю у забезпечення вимог зазначених у п.п.1.1 цього Договору є нерухоме майно, яке розташоване за адресою: м.Здолбунів, вул. Щепкі-на, 13 та м.Здолбунів, вул.Старомильська, 3 , а саме: будівля млина загальною площею 801,8 м2, будівля прохідної з ваговою загальною площею 42,1 м2, будівля котельні загальною площею 484,7 м2, будівля сушки загальною площею 149,8 м2, будівля спиртозбереження загальною площею 119,0 м2, будівля складу загальною площею 553,5 м2, будівля цеху безалкогольних напоїв загаль-ною площею 996,4 м2, будівля цеху плодопереробки загальною площею 1 457,7 м2, будівля складу тари загальною площею 3 508,1 м2.(т.1, арк.справи 37-39).

Договір іпотеки містить застереження щодо наслідування приналежністю предмета застави його правової долі.

Кредитний договір та Договір іпотеки підписано уповноваженими представниками та скрі-плено відтисками печаток сторін.

З матеріалів справи вбачається, згідно акту приймання-передачі Предмета іпотеки у влас-ність від 18.01.2011р. через неповернення кредитних коштів згідно Кредитного договору, Заводом у рахунок погашення кредитної заборгованості передано Банку предмет іпотеки разом з усіма при-належностями, що призначені для його обслуговування і пов'язані з ним спільним призначенням (системи водопостачання, каналізації, кондиціювання та вентиляції, опалення, електрообладнан-ня, кабельні мережі, охоронна та пожежна сигналізації, система дротового зв'язку, ефірного та су-путникового ТБ, телекомунікаційне обладнання, системи очищення води тощо),(т.1, арк.справи 40).

Матеріали справи містять Висновок судової будівельно-технічної експертизи №7820-7821, складений 18.02.2015р. Генеральний план Здолбунівського заводу продтоварів (т.3, арк.справи 101), який використав судовий експерт під час проведення експертизи колегія суддів застосовує при дослідженні обставин даної справи.

Експертизою, зокрема встановлено, що на земельній ділянці Здолбунівського заводу прод-товарів розташовані об'єкти, які відображені на генеральному плані (т.3, арк.справи 96-101):

1. цех порошків, зареєстрований під назвою «будівля складу тари» літ. Б1;

2. побутовий корпус з перехідною галереєю, зареєстрований під назвою «будівля складу тари» літ. Б"3;

3. будівля матеріального складу, зареєстрована під назвою «будівля складу» літ. Н1;

4. овочесховище, зареєстроване під назвою «будівля складу тари» (єдина будівля з будівлею 1 «цех порошків») літ. Б''1;

5. трансформаторна підстанція літ. П-1;

6. пункт технічного обслуговування літ. О-1 - незавершене будівництво ;

7. механічна майстерня літ. О-1 - незавершене будівництво;

8. котельня літ. Д1;

9. димова труба літ. Д;

10. цех безалкогольних напоїв літ. 1-1;

11. цех плодопереробки літ. Б-2 (головний корпус відповідно до генерального плану);

12. цех сушки літ. М-1;

13. спиртосховище літ. В-1;

14. прохідна з ваговою літ Г-1;

15. пожежна водойма;

16. артезіанська свердловина;

17. башта водонапірна.

Крім того, встановлено, що на земельній ділянці Заводу біля прохідної знаходиться один ангар металевий збірний площею 489,6 м2, наявності монолітних бетонних фундаментів під анга-ром не виявлено. Склади-ангари №1 та №2 відсутні на генеральному плані розташування будівель та споруд Здолбунівського заводу продтоварів. Будівництво механічної майстерні та пункту тех-нічного обслуговування літ.О-1 незавершене.

Судовий експерт дійшов висновку, що споруди ангарів №1 та №2 не відносяться до неру-хомого майна і не є окремими об'єктами нерухомості. Будівлі цеху порошків, побутового корпусу та овочесховища переобладнані під склад тари літ. Б-1, Б'-1,Б''-3 з прибудовами літ. б, б2, навісом б1, вхідними сходами б3, 65, б6 та рампою б4 (технічний паспорт Здолбунівського МБТІ від 26.08.2005р.). Згідно технічного паспорту будівля складу тари є цілою будівлею, а не окремими об'єктами нерухомості цеху порошків, побутового корпусу та овочесховища. Судовий експерт вважає, що димова труба та газопровід поверхневий є складовими частинами котельні, технічні паспорти на ці споруди відсутні, тому вони не є окремими об'єктами нерухомості. Водонапірна башта передбачена для водозабезпечення основних цехів заводу та котельні, технічний паспорт на неї відсутній. Будівля складу солі відсутня. Будівля трансформаторної підстанції літ.П-1 може бути віднесена до окремого об'єкта нерухомості, але експлуатація основних і допоміжних буді-вель заводу за відсутності енергозабезпечення неможлива. Будівлі пункту технічного обслугову-вання та механічної майстерні літ.О-1 відносяться до незавершеного будівництва, об'єкт не вве-дений в експлуатацію. Судовий експерт також вважає, що завальна яма є складовою головного корпусу, який зареєстрований під назвою «цех плодопереробки», технічний паспорт на завальну яму відсутній, ідентифікувати її як окремий об'єкт нерухомості неможливо. Внутрішньомайдан-чикове покриття не є нерухомим майном і не може бути об'єктом нерухомості, а належить до об'єктів благоустрою. Артсвердловина передбачена для водозабезпечення основних цехів заводу та котельні, технічний паспорт на неї відсутній. Пожежна водойма передбачена для пожежогасін-ня та знаходиться в незадовільному стані. Інженерні мережі через відсутність схем та планів роз-ташування індетифікувати не вдалося.

Крім того, димова труба, рампа, артезіанська свердловина, водонапірна башта, замощення, трансформаторний пост, огорожа 1 546,6 м2 та огорожа 101,4 м2 призначені для функціонування та обслуговування всього цілісного майнового комплексу, а не лише будівель цеху плодопере-робки, будівлі спиртозбереження, будівлі прохідної з ваговою, будівлі котельні, будівлі цеху без-алкогольних напоїв, будівлі сушки, будівлі складу тари.(т.3, арк.справи 99).

Обґрунтовуючи належність йому майна - Товариство з обмеженою відповідальністю - фірма «Пульхім» додало до апеляційної скарги копії договору купівлі-продажу від 30.09.2013р. №30-09/ 1, згідно якого зобов'язувалось оплатити придбаний у Товариства з обмеженою відповідальністю - фірми «Поліхім» товар, назва, загальна кількість, одиниці виміру якого визначатимуться сторонами у додатках. Також апелянтом додано копії специфікації, накладної та акту приймання-передачі ан-гару 1 та ангару 2, які розташовані за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13.(т.2, арк.справи 167-172).

Перевіривши дотримання місцевим судом вимог чинного законодавства при ухваленні ос-каржуваного рішення, апеляційний суд вважає, що скарга Товариства безпідставна, а скарга Банку підлягає частковому задоволенню, що зумовлює зміну рішення місцевого суду з наступних підс-тав:

Предметом даного спору визнання права власності на нерухоме майно цілісного майнового комплексу.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнан-ня або оспорювання.(ст.15 ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів судом перед-бачені у ст.16 ЦК України. Одним з таких способів, як зазначено у п.1 ч.2 вказаної статті, є визнан-ня права. Аналогічні приписи містить частина 2 ст.20 ГК України.

Відповідно до ст.392 ЦК України, власник вправі пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати до-кумента, який засвідчує його право власності.

Позивач за первісним позовом звернувся до суду з вимогою визнати за нам право власності на частину нерухомого майна цілісного майнового комплексу, перелік якого зазначений у Додатку до наказу Фонду державного майна України по Рівненській області(т.1, арк.справи 109-111), окрім восьми будівель переданих Банку за Договором іпотеки, яке знаходиться за адресою: м.Здолбунів, вул.Щепкіна,13.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу України (надалі в тексті - ЦК України), визначе-но, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.(ст.321 ЦК України).

Колегія суддів приймає до уваги, що у відповідності до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вва-жається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом пе-редбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підля-гає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.(ч.2 ст.331 ЦК України).

Всі об'єкти нерухомого майна, зважаючи на свою специфіку, після завершення будівницт-ва, як правило підлягають прийняттю до експлуатації та державній реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтверд-ження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяжен-ня таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на неру-хоме майно. Такої позиції дотримується Верховний суд України, що знайшло відображення у вис-новках з деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді циві-льних справ від 01.07.2013р.(надалі в тексті - Лист ВСУ від 01.07.2013р.).

Матеріалами справи стверджено, що з 06.07.2001р. до 18.01.2011р. цілісний майновий ком-плекс Здолбунівського заводу продтоварів належав на праві власності Позивачеві.(т.1, арк.справи 112). Проте, як зазначалось, через невиконання зобов'язання за Кредитним договором частину об'-єктів цілісного майнового комплексу, які розташовані у м.Здолбунів по вул.Щепкіна, 13 та по вул. Старомильській, 3 було відчужено на користь Банку за Договором іпотеки, а саме: будівля млина, будівля прохідної з ваговою, будівля котельні, будівля сушки, будівля спиртозбереження, будівля складу, будівля цеху безалкогольних напоїв, будівля цеху плодопереробки, будівля складу тари.(т. 1, арк.справи 37-40).

Колегія суддів звертає увагу, що як Завод, так і Банк просять визнати за ними право власнос-ті на решту об'єктів. При цьому, Завод зазначає, що в іпотеку передавались лише об'єкти нерухо-мості прямо зазначені в Договорі іпотеки, а Банк вважає, що всі спірні об'єкти є приналежними речами до речей, які передані Банку у власність.

З матеріалів справи вбачається, що переліки заявлених сторонами спірних об'єктів співпа-дають з переліком майна, наведеним в додатку до наказу ФДМУ від 05.07.2001р. №252, а саме: матеріальний склад, будівля трансформаторної підстанції, пункт технічного обслуговування, меха-нічна майстерня, завальна яма, 3 (три) димових труби, башта водонапірна, 2 (дві) артезіанські све-рдловини, 2 (дві) пожежних водойми, газопровід поверхневий, трубопровід поверхневий, зовнішні електричні лінії, внутрішньомайданчикове асфальтне покриття, зовнішня сан.мережа, зовнішні те-пломережі, позамайданчикові мережі, цех порошків, побутовий корпус, овочесховище, внутріш-ньомайданчикове автопокриття, реконструкція котельні, склад солі та побутовий корпус.(т.1, арк. справи 88, 109-111, 151).

Разом з тим, матеріалами справи стверджено і встановлено судовим експертом, що певні об'єкти на території Здолбунівського заводу продовольчих товарів відсутні, а саме: одна артезіан-ська свердловина, одна пожежна водойма, склау солі та дві димові труби. Крім того, згідно вис-новку експертизи внутрішньомайданчикове асфальтне покриття є об'єктом благоустрою та не мо-же вважатися об'єктом нерухомості; трубопровід поверхневий, зовнішні електричні лінії, зовніш-ня сан.мережа, зовнішні тепломережі, позамайданчикові мережі є передавальними пристроями, од-нак за відсутності схем та планів їх розташування неможливо надати їм характеристику та віднес-ти до окремих об'єктів нерухомості.(т.3, арк.справи 96-100).

Проте, вирішуючи даний спір, зазначеним обставинам суд першої інстанції уваги не приді-лив.

З огляду на вищевикладене та обов'язок доказування і подання доказів, колегія суддів дійш-ла висновку, що в частині визнання права власності на одну артезіанську свердловину, одну по-жежну водойму, склад солі, дві димових труби, внутрішньомайданчикове асфальтне покриття, тру-бопровід поверхневий, зовнішні електричні лінії, зовнішні сан.мережі, зовнішні тепломережі, поза-майданчикові мережі - в задоволенні як первісного позову, так і зустрічного позову належить від-мовити з підстав ст.33 ГПК України.

Стаття 186 ЦК України встановлює правовий режим головної речі і приналежності. Так, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегія суддів вважає, що в силу зазначеної норми труба димова та поверхневий газопровід є приналежностями до будівлі котельні, яка перебуває у власності Банку і тому згідно Договору іпотеки не визнаються окремими об'єктами нерухомості. Аналогічна правова природа завальної ями, яка є приналежністю до цеху плодопереробки, який теж перебуває у власності Банку.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що цех порошків (літера Б-1), побутовий корпус (лі-тера Б''3) та овочесховище (літера Б'1) не є окремими об'єктами заводу, а переобладнані і зареєст-ровані як будівля складу тари, який перебуває у власності Банку (т.3, арк.справи 99). Тому, згідно зі ст.33 ГПК України, належить відмовити за безпідставністю в задоволенні зустрічного позову в частині визнання права власності Банку на цех порошків (літера Б-1), побутовий корпус (літера Б''3) та овочесховище (літера Б'1), а також в частині первісного позову про визнання права влас-ності Заводу на вказані об'єкти.

Враховуючи, що будівля трансформаторної підстанції (літера П-1) може бути окремим об'є-ктом нерухомості, пункт технічного обслуговування (літера О-1) та механічна майстерня (літера О-1) є об'єктами незавершеного будівництва, які передавалися Заводу на підставі Договору купів-лі-продажу та наказу ФДМУ від 05.07.2001р. №252 та включені в додаток до зазначеного наказу під номерами 31 та 32 (т.1, арк.справи 110) - башта водонапірна та пожежна водойма призначені для обслуговування всього цілісного майнового комплексу заводу, а не лише об'єктів які перебу-вають у власності Банку, а побутовий корпус, позначений на генеральному плані (літера 2) в іпоте-ку не передавався, що сторони ствердили під час розгляду справи - колегія суддів вважає, що пра-во ВАТ «Здолбунівський завод продовольчих товарів» підлягає захисту шляхом визнання, а пер-вісний позов в частині визнання права власності на зазначені об'єкти обґрунтованим і таким, що з підстав ст.33 ГПК України підлягає задоволенню.

Із цього ж мотиву, в задоволенні зустрічного позову в частині визнання права власності Банку на вказані об'єкти належить відмовити за безпідставністю.

Також, ґрунтуючись на матеріалах справи, висновку судової експертизи та приписах ст.181 ЦК України колегія суддів дійшла висновку, що ангар №1 та ангар №2 не є об'єктами нерухомості, позаяк їх переміщення у просторі не призводить до знецінення та зміни призначення.

Між тим, судовий експерт встановив наявність лише одного ангару, зазначивши, що друго-го ангару на території заводу немає.(т.3, арк.справи 98-зворот).

Колегія суддів вважає недоведеним твердження Позивача, що ангар №1 та ангар №2 мають назву «матеріальний склад», який входив до складу цілісного майнового комплексу і був переда-ний Заводу згідно Договору купівлі-продажу та наказу Регіонального відділення ФДМУ, тому в за-доволенні первісного позову в частині визнання права власності на ці об'єкти належить відмовити.

Таким чином, матеріалами справи стверджується часткова обґрунтованість доводів Банку про неправомірність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, змісту і обсягу їх майнових прав.

В силу ст.101 ГПК України - в апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються ви-моги, що не були заявлені в суді першої інстанції. Разом з тим, зазначаючи, що визнанням за По-зивачем права власності на вищезазначені ангари, місцевий суд вирішив питання про його права і обов'язки, Товариство просить залучити його третьою особою без самостійних вимог та визнати за ним право власності, зауважуючи, що придбане у ТзОВ «Поліхім» рухоме майно - ангар №1 та ангар №2 знаходиться у м.Здолбунові по вул.Щепкіна, 13.(т.2, арк.справи 164, 166, 172). Проте, апе-лянт фактично заявляє самостійну вимогу, лишаючи поза увагою, що вказівка на місцезнаходжен-ня рухомого майна не є визначальною у спорі про визнання права власності на нього.

За наслідками перегляду рішення від 24.03.2014р., колегія суддів вважає за необхідне при-пинити апеляційне провадження за скаргою ТзОВ-фірми «Пульхім», оскільки межі апеляційного перегляду не передбачають розгляду позовних вимог, які не були заявлені в суді першої інстанції. Вбачається, що скаржник не позбавлений можливості заявити позов про визнання права власності на ангари №1 та №2 і вказана вимога може бути предметом іншого господарського спору.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім пе-реконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням обставин, встановлених Рівненським апеляційним господарським судом - до-води Скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, визнаються апеляційним судом такими, що зумов-люють зміну оскаржуваного рішення з підстав п.п. 1, 2 ч.1 ст.104 ГПК України, оскільки приймаю-чи рішення, місцевий господарський суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для спра-ви і визнав встановленими недоведені обставини.

Керуючись, ст.ст. 33, 34, 41, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне провадження за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю-фірми «Пульхім» припинити.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» на рішення господарського суду Рівненської області від 24.03.2014р. у справі №918/22/14 задоволити частково.

3. Рішення суду першої інстанції змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«Первісний позов задоволити частково.

Визнати за Відкритим акціонерним товариством «Здолбунівський завод продовольчих товарів» (33001, вул.Фруктова, 4/1, місто Рівне, ) право власності на майно, яке знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Здолбунів, вул.Щепкіна, 13, а саме:

- побутовий корпус;

- будівля трансформаторної підстанції;

- пункт технічного обслуговування;

- механічна майстерня;

- башта водонапірна;

- 1 (одна) артезіанська свердловина;

- 1 (одна) пожежна водойма.

В задоволенні решти вимог первісного позову відмовити.».

4. В частині відмови в задоволенні зустрічного позову рішення господарського суду Рівненсь-кої області від 24.03.2014р. у справі №918/22/14 залишити без змін.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

6. Справу №918/22/14 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гулова А.Г.