ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у прийнятті клопотання

"24" липня 2015 р. № 926/1259/15

Суддя Т.І. Ковальчук,

розглянувши матеріали за клопотанням відкритого акціонерного товариства "Савушкін продукт" (м. Брест, Республіка Бєларусь)

про визнання і надання дозволу на виконання на території держави Україна рішення економічного суду Брестської області

В С Т А Н О В И В:

Листом Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області від 20.07.2015 р. № 48-03/Дор з посиланням на Главу І Розділу VІІІ Цивільного процесуального кодексу України та розділ 5 Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень до господарського суду Чернівецької області на розгляд надіслано клопотання відкритого акціонерного товариства "Савушкін продукт" (м. Брест Республіка Бєларусь) про визнання та надання дозволу на виконання на території держави Україна рішення економічного суду Брестської області від 25.02.2015 р. у справі № 241-7/2014/4 за позовом ВАТ "Савушкін продукт" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення боргу в розмірі 119339 доларів США.

Розглянувши надіслані матеріали, суд встановив, що вирішення питання, яке порушене в клопотанні ВАТ "Савушкін продукт", не підпадає під юрисдикцію господарських судів України.

Так, статтею 81 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що порядок виконання в Україні рішень іноземних судів і арбітражів встановлюється відповідними міжнародними договорами України, цим Законом та іншими законами України.

Питання вирішення справ, що випливають з договірних та інших цивільно-правових відносин між господарюючими суб'єктами, з їх відносин з державними та іншими органами, а також виконання рішень за ними, врегульовані Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, яку Україна підписала 20.03.1992 року і яка набула чинності для України 19.12.1992 р.

Республіка Бєларусь підписала зазначену Угоду 24 листопада 1992 г.

Відповідно до статті 1 названої Угоди Компетентний суд держави-учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави-учасниці Співдружності Незалежних Держав:

а) відповідач мав постійне місце проживання або місце знаходження на день висування позову.

Статтею 7 Угоди встановлено, що Держави-учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності.

Рішення, винесені компетентними судами однієї держави-учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав.

Рішення, винесені компетентним судом однієї держави-учасниці Співдружності Незалежних Держав у частині звернення стягнення на майно відповідача, підлягають виконанню на території іншої держави-учасниці Співдружності Незалежних Держав органами, призначеними судом або визначеними законодавством цієї держави.

Умови визнання та виконання рішення іноземного суду, що підлягає примусовому виконанню, визначаються ст.ст. 390-398 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 390 ЦПК України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника (стаття 392 ЦПК).

Тобто, по даній категорії справ передбачається територіальна підсудність за місцезнаходженням відповідача - за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

В частині 4 ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України передбачено компетенцію місцевих загальних судів розглядати в порядку цивільного судочинства справи про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Разом з тим, Господарський процесуальний кодекс України визначає повноваження господарських судів у провадженні у справах за участю іноземних суб'єктів господарювання (розділ ХV), серед яких відсутні такі як визнання і надання дозволу на виконання на території держави Україна рішень іноземних судів, і не встановлює процесуального механізму розгляду зазначеного питання.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак, господарський суд як орган судової гілки влади в Україні, який здійснює судочинство у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також в інших справах, віднесених процесуальним законом до їх підсудності, не може здійснювати судочинство поза межами визначеної законом компетенції та за процесуальними нормами, які регламентують судовий процес місцевих загальних судів.

У пункті 12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" роз'яснено, що господарські суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди" (стаття 2 ГПК). Що ж до рішень іноземних судів, іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, а також рішень міжнародного комерційного арбітражу, що діє відповідно до Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", то вирішення питань, пов'язаних з наданням дозволу на примусове виконання таких рішень та їх оскарженням, не віднесено до компетенції господарських судів.

За таких обставин суд дійшов висновку, що клопотання відкритого акціонерного товариства "Савушкін продукт" (м. Брест Республіка Бєларусь) про визнання та надання дозволу на виконання на території держави Україна рішення економічного суду Брестської області від 25.02.2015 р. у справі № 241-7/2014/4 не підлягає розгляду господарським судом, тому в його прийнятті належить відмовити та повернути матеріали до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області для надіслання до компетентного суду, визначеного у відповідності до ст. 1 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, та ст. 392 Цивільного процесуального кодексу України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням ФОП ОСОБА_2

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В :

1. У прийнятті клопотання ВАТ "Савушкін продукт" відмовити.

2. Клопотання та додані до нього документи повернути до Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області.

Суддя Т.І.Ковальчук