ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" липня 2015 р. Справа № 922/4856/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Лакіза В.В.

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

апелянта - Григорєв М.Г. за довіреністю від 05.05.2015р.;

кредитора ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» - Шибіка Ю.Г. за довіреністю від 05.11.2013р. №010-01/7568,

ліквідатор - Зелінський С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технокон", м. Харків, (вх. 3593 Х/2), на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.11.2014р. у справі № 922/4856/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2014р. (суддя Дзюба О.А.) порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод енергетичного машинобудування"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, що передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію; ухвалено, що протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: - забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; - забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; - не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; - зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; - не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технокон" з ухвалою суду першої інстанції не погодилось, звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 26.11.2014р. у справі №922/4856/14 та припинити провадження у справі №922/4856/14.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що до заяви боржника про порушення справи про банкрутство не надано доказів безспірності вимог кредиторів, а також порушенні вимоги ст. 11 Закону України про банкрутство.

До Харківського апеляційного господарського суду надійшов відзив (вх. 10730 від 16.07.2015р.) на апеляційну скаргу від кредитора ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України», в якому він просить апеляційну скаргу задовольнити повністю, ухвалу господарського суду Харківської області від 26.112014р. скасувати, провадження у справі №922/4856/14 припинити.

Від боржника надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. 10731 від 16.07.2015р.), в якому просить ухвалу господарського суду першої інстанції залишити без змін., апеляційну скаргу - без задоволення.

До Харківського апеляційного господарського суду надішли документи (вх. 10802 від 20.07.2015р.) від апелянта, які були витребувані ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2015р.

Розпорядженням виконуючого обов'язки голови суду від 20.07.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. та судді Шутенко І.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Плахова О.В., судді Гетьмана Р.А., судді Лакізи В.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 03.07.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про припинення апеляційного провадження, враховуючи викладене.

Згідно зі ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з ст. 9 Закону справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення. Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, випадки в яких особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку мають бути встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Як вбачається з матеріалів справи, ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод енергетичного машинобудування» звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про порушення справи про банкрутство, у зв'язку з відсутністю майна для задоволення вимог кредиторів в порядку ст. 95 Закону про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.11.2014р. прийнято до розгляду вказану заяву.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.11.2014р. порушено провадження у даній справі, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

10.12.2014р. місцевим господарським судом прийнято постанову, якою, зокрема, визнано ТОВ «Завод енергетичного обладнання машинобудування» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а також постановлено здійснити офіційне оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатора у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.12.2014р. було здійснено офіційне оприлюднення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, а також встановлено граничний строк для заявлення грошових вимог кредиторів до боржника, який складає один місяць від дня офіційного оприлюднення повідомлення (т. 4 а.с. 152-153).

Нормами статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

У відповідності до статті 1 Закону про банкрутство, учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як встановлено статтею 1 Закону, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку статті 95 Закону, визначені положеннями частини 3 статті 95 Закону та передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником (в порядку ст. 95 Закону про банкрутство), особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

Матеріали справи, що надійшли до Харківського апеляційного господарського суду разом із апеляційною скаргою не містять доказів того, що апелянт звертався до суду та ліквідатора, призначеного постановою суду, з грошовими вимогами до боржника.

Тобто, місцевим господарським судом ТОВ Науково-виробнича компанія "Технокон" не визнавалась кредитором у справі або учасником провадження у даній справі про банкрутство.

Отже, не маючи до боржника грошових вимог, ТОВ Науково-виробнича компанія "Технокон" не набуло процесуального статусу учасника провадження у справі про банкрутство та, відповідно, не має права на оскарження ухвали суду про порушення провадження у даній справі.

Відповідно до п.5-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 № 7 у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

У зв'язку із викладеним та враховуючи положення ст.ст. 1, 11 Закону про банкрутство порядок набуття особою статусу, зокрема, кредитора - сторони та учасника провадження у справі про банкрутство, а також норми ст. 91 ГПК України щодо права на апеляційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що ТОВ Науково-виробнича компанія "Технокон" на момент прийняття оскаржуваної ухвали суду першої інстанції (ст. 91 ГПК України) не набула статусу кредитора боржника або учасника провадження у справі про банкрутство, у зв'язку з чим ТОВ Науково-виробнича компанія "Технокон", відповідно, не була стороною або учасником провадження у справі про банкрутство боржника, оскаржувана в апеляційному порядку ухвала не стосувалася її прав та обов'язків, а тому не мала права звертатись з апеляційною скаргою на ухвалу про порушення провадження у справі відповідно до положень ст. 91 ГПК України.

Враховуючи викладені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технокон", на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.11.2014р. у справі № 922/4856/14 підлягає припиненню.

Така правова позиція, узгоджується із позицією, викладеною у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №15 "Про судову практику в справах про банкрутство", яка передбачає, що правом оскарження судових рішень згідно зі ст. 1 Закону наділені: сторони - кредитор (представник комітету кредиторів) і боржник (банкрут), - арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном боржника), а також у випадках, передбачених Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство, Фонд державного майна України, державний орган з питань банкрутства, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, права яких порушено таким рішенням. Також згідно з п. 12 вказаної Постанови визначено, що юридичні та фізичні особи, акціонери, учасники господарських товариств, що не мають статусу сторони чи учасника у справі про банкрутство, не мають права на оскарження судових рішень у справі про банкрутство, а помилково порушене апеляційне і касаційне провадження підлягають припиненню в порядку, передбаченому статтею 80 Господарського процесуального кодексу України на підставі статей 91 та 107 Господарського процесуального кодексу України як такі, що не підлягають вирішенню в господарських судах. В інших випадках такі скарги повертаються без розгляду. Це стосується і скарг зазначених осіб на такі ухвали.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що спір згідно з поданої апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технокон" на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.11.2014р. у справі № 922/4856/14 не підлягає вирішенню в господарському суді в порядку апеляційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 80, 86, 99, 91, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

УХВАЛИЛА

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Технокон", м. Харків, на ухвалу господарського суду Харківської області від 26.11.2014р. у справі № 922/4856/14 припинити.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Лакіза