РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2015Справа №910/24456/13

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "КАРПАТИБУДІНВЕСТ";

до: державного підприємства "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ";

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві;

за участю: заступника Генерального прокурора України;

про: стягнення 25.070.371,97 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

прокурор у справі: Вакулюк Д.С. - посвідчення від 16.07.2013, № 018332;

позивача: Зіновієв О.А. - за довіреністю від 01.12.2014, № б/н;

відповідача: Замашнюк І.В. - за довіреністю від 14.04.2015, № 01-149/05.

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КАРПАТИБУДІНВЕСТ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 40.604.539,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, на підставі укладеного між сторонами даного спору договором про закупівлю за державні кошти від 26.02.2013 № 2339/06, виконав роботи на загальну суму 201.581.072,81 грн, які відповідач прийняв, але оплатив частково в сумі 161.435.504,31 грн, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 40.145.568,50 грн.

На підставі викладеного вище, позивач просить суд задовольнити його вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 40.604.539,04 грн, з яких: 40.145.568,50 грн - основна заборгованість, 217.775,96 грн - 3 % річних та 241.194,58 грн - інфляційних втрат.

До господарського суду надійшла заява представника позивача про зменшення позовних вимог. Згідно вказаної заяви представника позивача, останній зменшив свої вимоги до 25.070.371,97 грн., з яких: основна заборгованість складає 24.611.401,43 грн; 217.775,96 грн - 3 % річних та 241.194,58 грн - інфляційних втрат.

Заява позивача прийнята судом, тому, спір розглядається з урахуванням зменшення позовних вимог.

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.02.2014 у справі № 910/24456/13 позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 рішення господарського суду міста Києва від 11.02.2014 у справі № 910/24456/13 скасовано. Прийнято нове рішення яким у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.03.2015 вказані вище судові акти скасовано, а дану справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва від 27.03.2015 № 04-23/284 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/24456/13, за результатами якого зазначену справу передано на розгляд судді Балац С.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.04.2015 справу № 910/24456/13 прийнято до провадження судді Балац С.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.05.2015 до участі у справі залучено Головне управління державної казначейської служби України у м Києві, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судовому засіданні 15.07.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між товариством з обмеженою відповідальністю "КАРПАТИБУДІНВЕСТ", як підрядником, (далі - позивач) та державним підприємством "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ", як замовником, (далі - відповідач) укладено договір про закупівлю за державні кошти від 26.02.2013 № 2339/06 (далі - Договір), у відповідності до предмету якого позивач підрядник зобов'язується своїми та залученими силами, засобами та закупленими матеріальними ресурсами виконати капітальний ремонт об'єктів соціальної сфери у Луганській області (теплосанація 38 об'єктів) (далі - роботи) та здати закінчені роботи в порядку, строк встановлений Договором, а замовник - надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт) прийняти закінчені роботи і оплатити їх.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, договірна загальна ціна робіт (Додаток № 1 до Договору) визначається згідно з нормами Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000), затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 № 174, і становить 204.624.223,00 грн., у тому числі ПДВ 34.104.037,18 грн.

Умовами п. 2.2 Договору передбачено, що джерелом фінансування є кошти Державного бюджету України за КПКВК 6351020 "Державна підтримка заходів, спрямованих на зменшення обсягів, викидів (збільшення абсорбцій) парникових газів, у тому числі на утеплення приміщень закладів соціального забезпечення, розвиток міжнародного співробітництва з питань зміни клімату", КЕКВ 3210.

Відповідно до пп. 3.2.1 п. 3.2 та п. 3.6 Договору оплата за виконані роботи здійснюється за умови належного бюджетного фінансування (наявності бюджетного фінансування).

Пунктом 6.3 Договору (в редакції додаткової угоди від 30.07.2013 № 2) визначено, що термін виконання робіт по 30 вересня 2013 року.

У відповідності до п. 3.5 Договору підставою для здійснення розрахунків є підписані сторонами акти приймання будівельних робіт по формі КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі КБ-3. Оплата виконаних робіт здійснюється замовником протягом 5 банківських днів з урахуванням бюджетних призначень, з моменту підписання сторонами зазначених документів;

Згідно з пп. 3.7.1 п. 3.7 Договору остаточна вартість робіт та остаточний розрахунок за виконані роботи у розмірі 5% від вартості виконаних робіт за Договором, які утримуються з проміжних платежів як гарантійна сума, замовник здійснює протягом 15 банківських днів після завершення всього комплексу робіт за об'єктом та підписання сторонами кінцевих форм КБ-2 та КБ-3 та акту приймання-передачі виконаних робіт;

Пунктом 3.9 Договору передбачено, що всі виплати за цим договором здійснюються після отриманням відповідачем відповідних бюджетних коштів;

Кінцеві розрахунки за цим Договором здійснюються у двотижневий термін після остаточної здачі робіт (п. 3.10 Договору);

Як визначено у пп. 7.8.4 п. 7.8 Договору, датою прийняття закінчених робіт вважається реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів".

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором будівельного підряду.

Положеннями ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Так, позивач, виконуючи взяті на себе зобов'язання за Договором та на його умовах, виконав роботи загальною вартістю 201.581.072,81 грн, а відповідач їх отримав, що підтверджується актами приймання будівельних робіт по формі КБ-2в та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі КБ-3, які підписані сторонами без зауважень (засвідчені копії вказаних актів наявні в матеріалах справи).

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем строку оплати виконаних позивачем робіт, відповідач, у строк, визначений Договором, отримані ним роботи на користь позивача оплатив частково. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості у розмірі 24.611.401,43 грн, що водночас підтверджується актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2013, здійсненого між сторонами, який підписаний останніми та скріплений відбитками їх печаток (засвідчена копія названого акту наявна у справі).

Крім того, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 217.775,96 грн та інфляційних втрат в сумі 241.194,58 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Відповідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

З урахуванням вказівок, наведених у постанові Вищого господарського суду України від 24.03.2015 господарським судом м. Києва встановлено наступне.

Як зазначено вище, позивачем на виконання зобов'язань за Договором виконані роботи загальною вартістю 201.581.072,81 грн, які отримані відповідачем, що підтверджується актами приймання будівельних робіт по формі КБ-2в та Довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі КБ-3, які підписані сторонами без зауважень.

Декларації про готовність об'єктів до експлуатації, зареєстровані державним архітектурним контролем в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", які наявні в матеріалах справи.

Протягом 2013 бюджетного періоду були спрямовані відкриті асигнування за бюджетною програмою за КПКВК 6351020 "Державна підтримка заходів, спрямованих на зменшення обсягів, викидів (збільшення абсорбцій) парникових газів, у тому числі на утеплення приміщень закладів соціального забезпечення, розвиток міжнародного співробітництва з питань зміни клімату", по одержувачу бюджетних коштів державного підприємства "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ" за КЕКВ 3210 в сумі 2.212.164.386,31 грн, що підтверджується листом головного управління державної казначейської служби України у м. Києві від 03.07.2015 № 05-12/1210-9065.

На виконання зобов'язань щодо оплати заборгованості за укладеним між сторонами спору Договором відповідачем 17.02.2014 подане на реєстрацію до головного управління державної казначейської служби України у м. Києві платіжне доручення від 17.02.2014 № 29 на суму 17.601.711,14 грн, проте, вказане платіжне доручення було повернуто без виконання на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету". Однак, вказана постанова Кабінету Міністрів України на момент укладання та виконання Договору та на момент подачі на реєстрацію до головного управління державної казначейської служби України у м. Києві платіжного доручення від 17.02.2014 № 29 не діяла. Оскільки строк виконання грошових зобов'язань відповідача за Договором настав 05.10.2013, платіжне доручення від 17.02.2014 № 29 на суму 17.601.711,14 грн подане відповідачем на реєстрацію з недотриманням визначених Договором строків для здійснення оплати виконаних робіт. Про причини пропуску вказаного строку відповідач суд не повідомив. У зв'язку з тим, що платіжне доручення на оплату заборгованості за Договором подане відповідачем у 2014 році, відкриті асигнування 2013 бюджетного періоду за бюджетною програмою за КПКВК 6351020 в сумі 2.212.164.386,31 грн, відповідачем в рахунок погашення заборгованості за Договором використані не були. Вказаною бездіяльністю відповідач свідомо не здійснив оплату заборгованості за Договором, в той час, як головним управлінням державної казначейської служби України у м. Києві були спрямовані відкриті асигнування за вказаною вище бюджетною програмою у 2013 році.

Також судом встановлено, що державною фіскальною службою протягом березня-квітня 2014 року у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 01.03.2014 № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" контрольні заходи з перевірки достовірності обсягів спірної кредиторської заборгованості не проводились.

Заперечення відповідача щодо здійснення розрахунку заборгованості без утримання 5 % в якості гарантійної суми судом не приймаються, оскільки позивачем здійснено повне виконання зобов'язань за Договором та повне виконання робіт, що підтверджується зареєстрованими деклараціями про готовність об'єкта до експлуатації в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461 "Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів", які наявні в матеріалах справи.

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту погашення відповідачем заборгованості перед позивачем в розмірі 24.611.401,43 грн, сторонами судового процесу до суду не подано.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 24.611.401,43 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 217.775,96 грн та інфляційних втрат в сумі 241.194,58 грн є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства "ДЕРЖЕКОІНВЕСТ" (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, будинок 35; ідентифікаційний код 36939719, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КАРПАТИБУДІНВЕСТ" (84205, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Радченко, будинок 34 Б; ідентифікаційний код 36404613, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 24.611.401 (двадцять чотири мільйони шістсот одинадцять тисяч чотириста одна) грн 43 коп.; 3 % річних в сумі 217.775 (двісті сімнадцять тисяч сімсот сімдесят п'ять) грн 96 коп.; інфляційні втрати в сумі 241.194 (двісті сорок одна тисяча сто дев'яносто чотири) грн. 58 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 68.820 (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 22 липня 2015 року

Суддя С.В. Балац