ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.15р. Справа № 904/4050/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АСА ПЛЮС", м. Донецьк

до товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР", м.Дніпропетровськ

про стягнення 28 528 грн. 80 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача: представник не з'явився

від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АСА ПЛЮС" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" про стягнення 28 528 грн. 80 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неповернення відповідачем надлишкової оплати орендних платежів в рамках виконання договорів найму №А-2/294 від 04.10.2013 року; №А-3/299 від 04.10.2013 року; №А-6/211 від 04.10.2013 року; №А-7/173 від 04.10.2013 року; №А-9/239 від 04.10.2013 року; №А-10/223 від 04.10.2013 року; №А-13/215 від 23.10.2013 року, в зв'язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті грошові кошти на підставі ст. 1212 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.05.2015 року, порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 28.05.2015р.

28.05.2015 року представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення. (а.с.98)

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, до судового засідання подав через канцелярію господарського суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи. (а.с.99-100)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.2015 року, в зв'язку з неявкою представника відповідача, для повного та всебічного розгляду справи, розгляд справи відкладено на 09.07.2015р.

09.07.2015 року представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.107), про причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив на позов до справи не надав.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.106), про причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 28.05.2015 року не виконав.

До судового засідання позивач подав через канцелярію господарського суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи та письмові пояснення по справі з витребуваними судом розрахунками суми заборгованості, 3% річних, інфляційних втрат та пені по кожному договору окремо, якими просив суд стягнути з відповідача на користь позивача 33204 грн. 20 коп.

Суд дослідивши подані позивачем письмові пояснення, вважає, що за своїм змістом вони є заявою про збільшення позовних вимог, оскільки позивачем було збільшено періоди нарахування інфляційних втрат, пені та 3% річних до 07.07.2015 року включно та змінено загальну суму ціни позову до 33204 грн. 20 коп. (а.с.111-119)

На підставі ст. 22 ГПК зазначена заява позивача, прийнята судом до розгляду як заява про збільшення позовних вимог.

Таким чином, судом розглядаються позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 33204 грн. 20 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2015 року, в зв'язку з неявкою представників позивача та відповідача, для повного та всебічного розгляду справи, розгляд справи відкладено на 13.07.2015р.

13.07.2015 року представники сторін в призначене судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими змінами), на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою 12.05.2015 року, будь-яких клопотань про продовження строку розгляду справи від представників сторін до господарського суду не надходило, а тому двохмісячний строк розгляду спору спливає 13.07.2015р. (12.07.2015р. - вихідний день).

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

13.07.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 04.10.2013 року по 23.10.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "АСА ПЛЮС" (наймач-позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" (наймодавець - відповідач) було укладено договори найму, а саме:

- договір найму №А-2/294 від 04.10.2013 року, відповідно до умов якого, наймодавець передав, а наймач прийняв в строкове платне користування частину приміщення суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Стадіонна, 3Д, загальною площею 4,00 м2, на першому поверсі і зазначену червоним контуром на ситуаційному плані, (додаток №1) що є невід'ємною частиною договору (далі-приміщення або об'єкт найму) (а.с.13-19). Факт передання приміщення в оренду підтверджується наявним в матеріалах справи актом б/н від 01.11.2013 року приймання-передачі нежитлового приміщення за договором найму №А-2/294 від 04.10.2013 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача та відповідача.(а.с.62);

- договір найму №А-3/299 від 04.10.2013 року, відповідно до умов якого, наймодавець передав, а наймач прийняв в строкове платне користування частину приміщення суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Соколина, 38, загальною площею 4,00 м2, на першому поверсі і зазначену червоним контуром на ситуаційному плані, (додаток №1) що є невід'ємною частиною договору (далі-приміщення або об'єкт найму) (а.с.20-26). Факт передання приміщення в оренду підтверджується наявним в матеріалах справи актом б/н від 01.11.2013 року приймання-передачі нежитлового приміщення за договором найму №А-3/299 від 04.10.2013 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача та відповідача.(а.с.63);

- договір найму №А-6/211 від 04.10.2013 року, відповідно до умов якого, наймодавець передав, а наймач прийняв в строкове платне користування частину приміщення суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: м. Маріуполь, пр. Леніна, 149, загальною площею 2,00 м2, на першому поверсі і зазначену червоним контуром на ситуаційному плані, (додаток №1) що є невід'ємною частиною договору (далі-приміщення або об'єкт найму) (а.с.27-33); Факт передання приміщення в оренду підтверджується наявним в матеріалах справи актом б/н від 01.11.2013 року приймання-передачі нежитлового приміщення за договором найму №А-6/211 від 04.10.2013 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача та відповідача.(а.с.64);

- договір найму №А-7/173 від 04.10.2013 року, відповідно до умов якого, наймодавець передав, а наймач прийняв в строкове платне користування частину приміщення суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: м. Маріуполь, пр. Перемоги, 21, загальною площею 2,00 м2, на першому поверсі і зазначену червоним контуром на ситуаційному плані, (додаток №1) що є невід'ємною частиною договору (далі-приміщення або об'єкт найму) (а.с.34-40). Факт передання приміщення в оренду підтверджується наявним в матеріалах справи актом б/н від 01.11.2013 року приймання-передачі нежитлового приміщення за договором найму №А-7/173 від 04.10.2013 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача та відповідача.(а.с.65);

- договір найму №А-9/239 від 04.10.2013 року, відповідно до умов якого, наймодавець передав, а наймач прийняв в строкове платне користування частину приміщення суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Землянська, 10Б, загальною площею 4,00 м2, на першому поверсі і зазначену червоним контуром на ситуаційному плані, (додаток №1) що є невід'ємною частиною договору (далі-приміщення або об'єкт найму) (а.с.41-47). Факт передання приміщення в оренду підтверджується наявним в матеріалах справи актом б/н від 01.11.2013 року приймання-передачі нежитлового приміщення за договором найму №А-9/239 від 04.10.2013, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача та відповідача.(а.с.66);

- договір найму №А-10/223 від 04.10.2013 року, відповідно до умов якого, наймодавець передав, а наймач прийняв в строкове платне користування частину приміщення суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: м. Донецьк, вул. Добровольського, 4, загальною площею 4,00 м2, на першому поверсі і зазначену червоним контуром на ситуаційному плані, (додаток №1) що є невід'ємною частиною договору (далі-приміщення або об'єкт найму) (а.с.48-54). Факт передання приміщення в оренду підтверджується наявним в матеріалах справи актом б/н від 01.11.2013 року приймання-передачі нежитлового приміщення за договором найму №А-10/223 від 04.10.2013 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача та відповідача.(а.с.67);

- договір найму №А-13/215 від 23.10.2013 року, відповідно до умов якого, наймодавець передав, а наймач прийняв в строкове платне користування частину приміщення суспільно-торговельного центру, розташованого за адресою: м. Горлівка, вул. Пересипкіна, 19, загальною площею 2,00 м2, на першому поверсі і зазначену червоним контуром на ситуаційному плані, (додаток №1) що є невід'ємною частиною договору (далі-приміщення або об'єкт найму) (а.с.55-61). Факт передання приміщення в оренду підтверджується наявним в матеріалах справи актом б/н від 01.11.2013 року приймання-передачі нежитлового приміщення за договором найму №А-13/215 від 23.10.2013 року, який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача та відповідача.(а.с.68)

Відповідно до п. 1.2. договорів, приміщення надаються наймачу для надання послуг страхування.

Після закінчення терміну дії договору або у випадку відмови чи залишення наймачем приміщення до закінчення терміну дії договору, наймач зобов'язаний повернути наймодавцеві приміщення за Актом повернення нежитлового приміщення у стані, не гіршому за стан, в якому його було передано в найм, з врахуванням нормального зносу (п.2.3 договорів).

Об'єкт найму вважається повернутим наймодавцю з моменту підписання сторонами акту повернення нежитлового приміщення (п.2.4. договорів).

Відповідно до п. 3.2. договорів найму, платежі, згідно п.3.1 договору наймач зобов'язаний сплачувати щомісяця (починаючи з дати підписання акту приймання-передачі) до 05 числа поточного місяця, шляхом внесення передоплати на розрахунковий рахунок наймодавця згідно умов цього договору.

Пунктом 5.1.5. договорів встановлено, що наймач зобов'язаний повідомляти наймодавця за три місяці про майбутнє звільнення приміщень, як у зв'язку з закінченням договору, так і при достроковому його розірванні. Здати приміщення наймодавцю згідно акту повернення нежитлового приміщення в належному стані і у передбачений термін.

Дані договори діють по 31.10.2015 року включно (п.11.1 договорів).

10 липня 2014 року між сторонами були укладені додаткові угоди, якими були розірвані з 15 липня 2014 року договори найму №А-2/294 від 04.10.2013 року; №А-3/299 від 04.10.2013 року; №А-6/211 від 04.10.2013 року; №А-7/173 від 04.10.2013 року; №А-9/239 від 04.10.2013 року; №А-10/223 від 04.10.2013 року; №А-13/215 від 23.10.2013 року. (а.с.71-77)

В зв'язку з розірванням договорів найму, 15 липня 2014 року позивач повернув, а відповідач прийняв орендовані нежитлові приміщення, про що сторони уклали акти повернення нежитлового приміщення за договорами найму №А-2/294 від 04.10.2013 року; №А-3/299 від 04.10.2013 року; №А-6/211 від 04.10.2013 року; №А-7/173 від 04.10.2013 року; №А-9/239 від 04.10.2013 року; №А-10/223 від 04.10.2013 року; №А-13/215 від 23.10.2013 року, які підписані уповноваженими представниками сторін скріплені печатками підприємств позивача та відповідача без заперечень. (а.с.78-84)

06.02.2015 року позивач звернувся до відповідача з претензією про відшкодування невикористаної суми орендної плати в розмірі 19 190 грн. 56 коп. (а.с.86-87)

Відповідач на претензію не відреагував, невикористану позивачем орендну плату не відшкодував, в зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

На підставі ст. ст. 536, 625, 1214 ЦК України, позивач нарахував відповідачу проценти за користування безпідставно набутими грошовими коштами, інфляційні втрати та пеню на підставі ч. 6 ст. 231 ГК України.

Таким чином, предметом спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача 33204 грн. 20 коп., як безпідставно набутих коштів. (з урахуванням письмових пояснень а.с. 111-119)

Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на стороні, що подала позов лежить зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень

Судом встановлено, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, посилаючись на положення ст. 1212 ЦК України.

Так, наслідки набуття, збереження майна без достатньої правової підстави унормовано главою 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зі змісту цієї норми убачається, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Таким чином, для виникнення зобов'язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його у іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Дослідивши усі обставини та зібрані у справі докази, господарський суд встановив, що підставою набуття спірної суми є договори найму №А-2/294 від 04.10.2013 року; №А-3/299 від 04.10.2013 року; №А-6/211 від 04.10.2013 року; №А-7/173 від 04.10.2013 року; №А-9/239 від 04.10.2013 року; №А-10/223 від 04.10.2013 року; №А-13/215 від 23.10.2013 року, і ці суми були перераховані відповідачеві в якості орендних платежів за цими договорами.

Отже, такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України, як безпідставне збагачення. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 22.01.2013 у справі N 5006/18/13/2012.

Разом з тим, згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Судом встановлено, що правовідносини між сторонами виникли на підставі договорів найму №А-2/294 від 04.10.2013 року; №А-3/299 від 04.10.2013 року; №А-6/211 від 04.10.2013 року; №А-7/173 від 04.10.2013 року; №А-9/239 від 04.10.2013 року; №А-10/223 від 04.10.2013 року; №А-13/215 від 23.10.2013 року, якими передбачено взаємні зобов'язання сторін. При його укладанні та виконанні слід керуватися приписами глави 58 ЦК України. Правові наслідки щодо невиконання зобов'язання однією із сторін передбачені конкретними статтями цієї глави.

Враховуючи виникнення зобов'язання сторін, зокрема, на підставі договору найму, до цих правовідносин необхідно застосовувати положення глави 58 Цивільного кодексу України.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). (ст. 759 ЦК України)

Частинами 1 та 5 статті 762 цього Кодексу передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що факт сплати орендних платежів в рамках дії договорів найму №А-2/294 від 04.10.2013 року; №А-3/299 від 04.10.2013 року; №А-6/211 від 04.10.2013 року; №А-7/173 від 04.10.2013 року; №А-9/239 від 04.10.2013 року; №А-10/223 від 04.10.2013 року; №А-13/215 від 23.10.2013 року - встановлений судом, зазначений факт не заперечується позивачем, сума орендних платежів була перерахована позивачем до моменту розірвання договорів найму, а тому не може бути витребувана як безпідставне збагачення, в зв'язку з чим посилання позивача на відсутність підстав набуття зазначених грошових коштів не знаходить свого підтвердження та спростовується матеріалами справи.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутих грошових коштів на підставі ст. 1212 ЦК України.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.07.2015 р.

Суддя Л.П. Кармазіна