УХВАЛА

15.07.2015Справа № 45/39

За заявоюДержавного агентства резерву України
Про зміну способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39, зміненого Постановою Вищого господарського суду України від 20.11.2013
Та за заявою Про приватного акціонерного товариства "Київський електротехнічний завод "Транссигнал" відстрочку виконання рішення суду
У справі за позовом Державного агентства резерву України
Доприватного акціонерного товариства "Київський електротехнічний завод "Транссигнал"
Третя особаМіністерство інфраструктури України
Проповернення матеріальних цінностей та стягнення штрафних санкцій
Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін:

Від позивача Сущук Т.І.(дов. від 14.05.2015)

Від відповідача Кизима Г.М.(дов. від 26.12.2014)

Від третьої особи Зінченко І.Ю.(дов. від 16.06.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.05.2013 у справі № 45/39 Державному агентству резерву України було відмовлено у задоволенні позову до приватного акціонерного товариства "Київський електротехнічний завод "Транссигнал" про повернення самовільно використаних матеріальних цінностей вартістю 852 750,00 грн. та стягнення штрафних санкцій у розмірі 1 405 228,97 грн. (852 750,00 грн. штрафу та 552 478,97 грн. пені).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 рішення місцевого господарського суду було скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

23.10.2013 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 господарським судом міста Києва було видано накази про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київський електротехнічний завод "Транссигнал" на користь Державного агентства резерву України вартості матеріальних цінностей мобілізаційного резерву України у сумі 852 750,00 грн., про стягнення у доход Державного бюджету України, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 25 500,00 грн. державного мита за подання позовної заяви та 30 946,43 грн. судового збору за подання апеляційної скарги, а також про стягнення до Державного бюджету України 1 398 142,71 грн. пені та 852 750,00 грн. штрафу.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.11.2013 постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 р. у справі № 45/39 було скасовано у частині стягнення 852 750,00 грн. штрафу та відмовлено у позові у цій частині, а у частині стягнення пені постанову було змінено шляхом зменшення розміру пені з 1 398 142,71 грн. до 1 368 919,08 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2013 було визнано таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду міста Києва від 23.10.2013 р. у справі № 45/39 у частині стягнення з Приватного акціонерного товариства "Київський електротехнічний завод "Транссигнал" на користь Державного агентства резерву України 852 750,00 грн. штрафу та 29 223,63 грн. пені.

31.12.2013 боржник (відповідач у справі) звернувся до суду зі скаргою № 1193 від 30.12.2013 на постанову відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про арешт коштів боржника.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.01.2014 задоволено скаргу приватного акціонерного товариства "Київський електротехнічний завод "Транссигнал" № 1193 від 30.12.2013 на постанову відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Визнано недійсною постанову відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 12.12.2013 про арешт коштів боржника від 12.12.2013 ВП № 39995098.

13.05.2015 від позивача надійшла заява про зміну способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39, яка змінена Постановою Вищого господарського суду України від 20.11.2013.

Вказану заяву передано для розгляду судді Головатюку Л.Д., який ухвалою суду від 22.06.2015 призначив її до розгляду на 02.07.2015.

В судове засідання 02.07.2015 прибули представники позивача, відповідача, третьої особи та дали пояснення по справі.

Судом встановлено, що 24.06.2015 через канцелярію суду від відповідача надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду. Суд прийняв дану заяву до розгляду.

Розгляд справи відкладено на 13.07.2015.

13.07.2015 в судовому засіданні оголошено перерву на 15.07.2015 для подання додаткових доказів по справі.

В судове засідання 15.07.2015 прибули представники позивача, відповідача і третьої особи та дали пояснення по справі.

Відповідач підтримав свою заяву про відстрочку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39 з урахуванням ухвали господарського суду м. Києва від 19.12.2013 по справі № 45/39 та просив її задовольнити.

Представник позивача заперечував проти задоволення даного клопотання та просив задовольнити свою заяву про зміну способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39 шляхом зобов'язання боржника оплатити заборгованість.

У відповідності до ст. 121 ГПК України господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає заяву про відстрочку виконання рішення у десятиденний строк в судовому засіданні з викликом сторін. Про час та місце розгляду сторони були належно та завчасно повідомлені.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України у виняткових випадках, залежно від обставин справи, господарський суд за заявою сторони, державного виконавця, поданням прокурора чи з власної ініціативи може відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Підставами для відстрочки виконання рішення, згідно з положеннями ст. 121 ГПК України є наявність конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п. 7.2. Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.12.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Дослідивши подані матеріали, суд вважає, що дана заява боржника достатньо обґрунтована та мотивована, наданими матеріалами підтверджено існування конкретних обставин, які ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення у даній справі.

Крім того, суд бере до уваги ступінь виконання боржником своїх зобов'язань перед стягувачем, зокрема, боржником вже було сплачено стягувану 469 468,03 грн., що свідчить про бажання боржника виконувати свій обов'язок, проте негайне виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості та введення санкцій проти боржника зі сторони виконавчої служби може призвести до призупинення господарської діяльності боржника і, як наслідок, до значних матеріальних збитків підприємства.

Також матеріали справи свідчать, що ПрАТ «КЕЗ «Транссигнал» перебуває у скрутному фінансовому становищі, що підтверджується звітами про фінансові результати (фінансові збитки за 2014 рік склали 6 951 тис. грн., за перший квартал 2015 року - 308 тис. грн. (код рядка 2355).

Лише заборгованість по заробітній платі за 2014 рік складає 1213,00 тис. грн.

Суд також приймає до уваги те, що засновником боржника (ПрАТ «КЕЗ «Транссигнал») є держава (100% акцій) в особі Міністерства інфраструктури України, що є правонаступником Міністерства транспорту і зв'язку України відповідно до Указу Президента України від 09.12.2010 №1085/2010 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» (п.1.4. статуту).

ПрАТ «КЕЗ «Транссигнал» входить до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 №83.

Водночас товариство підпадає під дію Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29.11.2001 №2864-111 із внесеними змінами, яким встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків.

Отже, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ПрАТ «КЕЗ «Транссигнал» щодо надання відстрочки виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39 з урахуванням ухвали господарського суду м. Києва від 19.12.2013 по справі № 45/39 до 31.07.2016.

Щодо заяви стягувача про зміну способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39 шляхом зобов'язання боржника оплатити заборгованість, то суд зазначає наступне:

В п. 3 Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина Шаповалова Олексія Леонідовича щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111 13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозв'язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012 1944 зазначається, що зміни способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов'язані з обов'язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово. Про зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови суду або про відмову у їх задоволенні виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

В даному випадку стягувач просить змінити спосіб та порядок виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39 шляхом зобов'язання боржника оплатити заборгованість, тобто фактично стягував просить повторно стягнути заборгованість з боржника.

Однак, заборгованість з боржника вже стягнута постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39, тобто спосіб і порядок виконання рішення, який просить застосувати скаржник, вже встановлений і повторне його встановлення не передбачено нормами ГПК України та й взагалі не є доцільним повторно встановлювати одне й те ж.

Відтак суд відмовляє в задоволенні заяви Державного агентства резерву України про зміну способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39 шляхом зобов'язання боржника оплатити заборгованість.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Державного агентства резерву України про зміну способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39 шляхом зобов'язання боржника оплатити заборгованість - відмовити.

2. Заяву приватного акціонерного товариства "Київський електротехнічний завод "Транссигнал" щодо надання відстрочки виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39 з урахуванням ухвали господарського суду м. Києва від 19.12.2013 по справі № 45/39 задовольнити.

3. Відстрочити виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2013 по справі № 45/39 з урахуванням ухвали господарського суду м. Києва від 19.12.2013 у справі № 45/39 за позовом Державного агентства резерву України до приватного акціонерного товариства "Київський електротехнічний завод "Транссигнал" про повернення матеріальних цінностей та стягнення штрафних санкцій до 31.07.2016.

4. Ухвалу може бути оскаржено.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

6. Копію ухвали розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.