КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 910/11492/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Копитової О.С.

Сотнікова С.В.

за участю представників сторін:

від ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві: Зломинога Т.М., дов. б/н від 02.04.2015;

від ПАТ «БМ Банк»: Порало Т.І., дов. № 05-5/145 від 26.12.2014;

арбітражний керуючий Капцов О.І., посвідчення № 1506 від 18.07.2013;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2015 у справі № 910/11492/13 (суддя Пасько М.В.)

за заявою публічного акціонерного товариства «БМ Банк», м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ямато Україна», м. Київ

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «БМ Банк» звернулося до суду з заявою про визнання товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ямато Україна» банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.06.2013 № 910/11492/13 заяву публічного акціонерного товариства "БМ Банк" було прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання.

Постановою господарського суду міста Києва від 11.10.2013 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Капцова О.І.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.05.2015 у справі № 910/11492/13 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, припинено провадження по справі.

Дана ухвала мотивована тим, що відповідно до звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у банкрута відсутні грошові кошти та майнові активи для погашення кредиторської заборгованості.

При цьому, місцевий господарський суд керувався ст. 46, п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2015 у справі № 910/11492/13 про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ямато Україна».

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 41, 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 33, 34 ГПК України.

В судовому засідання представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, викладених в ній.

Арбітражний керуючий Капцов О.І. вирішення апеляційної скарги залишив на розсуд суду

Представник публічного акціонерного товариства «БМ Банк» заперечив вимоги апеляційної скарги та просив залишити скаргу без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, з дня свого призначення та на виконання вимог постанови господарського суду міста Києва від 11.10.2013 та відповідно до вимог ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражним керуючим Капцовим О.І. подано на розгляд та затвердження звіт про виконану роботу по ліквідації товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ямато Україна» та ліквідаційний баланс банкрута і здійснено наступні заходи, направлені на виявлення активів та місцезнаходження боржника - зробив письмові запити в державні органи, які ведуть облік активів та мають інформацію щодо матеріальних активів юридичним особам.

Ліквідатор отримав наступні відповіді на зроблені ним письмові запити:

- Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку на запит ліквідатора повідомлено, що боржник серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 % і більше статутного капіталу), відсутнє (довідка № 09/03/24067/НК від 20.11.2013);

- Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті (Укрморрічінспекція) на запит ліквідатора повідомлено, що записи щодо суден, власником або судновласником яких є банкрут відсутні (довідка № 1022-06/1/2-13 від 06.11.2013);

- Державною інспекцією сільського господарства в м. Києві на запит ліквідатора повідомлено, що за банкрутом зареєстрованих тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів немає (довідка № 02/4-3237 від 22.10.2013);

- Державної служби інтелектуальної власності повідомлено, що за банкрут не є власником об'єктів права інтелектуальної власності (довідка № 1-8/1093 від 12.02.2015);

- Українського центру інноватики та патентно-інформаційних послуг повідомлено, що банкруту не належать об'єкти промислової власності (довідка № 66 від 11.02.2015);

- Державною авіаційною службою України на запит ліквідатора повідомлено, що за банкрутом повітряних суден не зареєстровано (довідка № 20.19-13699 від 20.11.2013);

- Департамент митної справи Міндоходів на запит ліквідатора повідомлено, що банкрут не зареєстрований як субєкт зовнішньоекономічної діяльності (довідка № 5576/К/99-99-18-03-02-14 від 31.10.2013);

- Департамент земельних ресурсів на запит ліквідатора повідомив, що земельні ділянки в межах м. Києва за банкрутом не зареєстровано (довідка № 05707-22785 від 29.10.2013).

Також ліквідатором отримано інформацію щодо банкрута від Головного управління статистики у м. Києві (лист № 12/134 від 11.02.2015).

До ліквідатора надійшли заяви з вимогами від кредиторів: Відповідно до положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом встановленого законом строку з вимогами до банкрута на адресу арбітражного керуючого та суду надійшли письмові заяви з вимогами, які відповідно до звіту ліквідатора розглянуті та включені до реєстру вимог кредиторів та до ліквідаційного балансу в наступному розмірі: ДПІ у Шевченківському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві на суму 5 091,91 грн; ПАТ "БМ Банк" на суму 5 550 726,94 грн.

Відповідно до доказів наявних у справі поточні рахунки банкрута було закрито в банківській установі (доідка № 7960/55.2-50.2/22 від 20.08.2014).

Отже, з наданих у справі відповідей реєструючих органів вбачається, що майнові активи, які мають бути включені до ліквідаційної маси підприємства-банкрута, та за рахунок яких мають бути погашені вимоги кредиторів, відсутні.

Як вбачається з наданого на затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника, вимоги кредиторів, які включено ліквідатором до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, в зв'язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

Таким чином, зважаючи на описані вище обставини, матеріалами справи підтверджується правомірність складеного ліквідатором звіту та відомості ліквідаційного балансу, згідно з якими у ТОВ «Торговий дім Ямато Україна» відсутні грошові кошти та майнові активи, за рахунок яких можливо було б провести задоволення вимог кредиторів.

Як встановлено судом першої інстанції у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках банкрута та відсутністю у боржника будь-яких активів, тобто відсутністю ліквідаційної маси, визнана підприємством кредиторська заборгованість ліквідатором не погашалась.

Протоколом зборів комітету кредиторів ТОВ «Торговий дім Ямато Україна» від 09.09.2014 затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, уповноважено ліквідатора на подання до суду звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, а також на звернення до суду із клопотанням про припинення провадження у справі про банкрутство.

Отже, враховуючи, що ліквідатором у відповідності до ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» здійснено усі необхідні для пошуку та виявлення майна банкрута заходи, зокрема, шляхом звернення до відповідних реєстраційний органів, місцевим господарським судом правомірно затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Згідно з ч. 2, ч. 3 ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси, він зобов'язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність майна у банкрута. Якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, як це передбачено п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону , якщо затверджено звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом.

Апеляційний суд не приймає до уваги твердження скаржника щодо передчасності затвердження місцевим господарським судом звіту ліквідатора, тому що він не містить відомостей щодо всіх можливих способів розшуку майна боржника та дослідження первинної бухгалтерської документації, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами у справі, що керівні органи банкрута відсутні за місцем реєстрації підприємства, що в свою чергу унеможливило отримання будь якої первинної бухгалтерської документації. Крім того представником скаржника в судовому засіданні на запитання суду не надано пояснень які ще способи розшуку майнових активів мав здійснити ліквідатор окрім тих які здійснив, а також залишив без відповіді питання суду стосовно того що за інформація міститься або могла міститись в первинній бухгалтерській документації банкрута відповідно до якої ліквідатор міг виявити майнові активи, та про яку відомо скаржнику.

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала місцевого суду відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, винесена з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, Закону України «Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом», а тому відповідає вимогам чинного законодавства.

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів, окрім тих, які наявні в матеріалах справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі доказів та пояснень наявних в матеріалах справи дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 ГПК України підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Ямато Україна» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 21.05.2015 у справі № 910/11492/13 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.С. Копитова

С.В. Сотніков