РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015Справа №910/12646/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінола Україна ЛТД"

про стягнення 113 094 271,43 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Олійник А.О. за дов.

Від відповідача: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредитної лінії НКЛ - 2022815 від 22.05.2014 р. у розмірі 113 094 271,43 грн., з яких: 98 537 000,00 грн. сума строкової заборгованості за кредитом, 13 260 650,50 грн. сума заборгованості за нарахованими процентами, 1 153 971,85 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення процентів, 45 454,80 грн. штрафу, 97 194,28 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 20.05.2,015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.06.15 р.

15.06.2015 р. через відділ діловодства суду представником позивача подано документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

У судове засідання представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, не скористався, свого представника у засідання суду не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Ухвала суду про порушення провадження у справі від 20.05.2015р., ухвала від 16.06.2015р. про відкладення розгляду справи, були надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ станом на 15.06.2015р. та повернені до суду із зазначенням причини повернення: «відсутня адреса» та «не знаходиться» відповідно.

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2014 року між позивачем - ПАТ"Дельта Банк" (кредитор за договором) та відповідачем - ТОВ "Мінола Україна ЛТД" (позичальник) було укладено договір кредитної лінії № НКЛ-2022815,, за умовами якого кредитор зобов'язався надавати позичальнику грошові кошти (надалі-кредит) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання: поповнення обігових коштів для здійснення поточної діяльності.

Сторони у п.п.1.1.1-1.1.3 договору погодили, що надання кредиту буде здійснюватись окремими частинами (траншами) на умовах, визначених цим договором, в межах не відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 113 637 000,00 грн. зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі 16% річних, в порядку, визначеному цим договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 19 квітня 2017 року, із 23% річних за прострочення кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.2.6 договору, нарахування процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем) в періоди (28-29-30-31/365). При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (траншу).

Сплата процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті наданого кредиту (траншу) щоквартально, не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним кварталом, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунок № 1502 в АТ «Дельба Банк», МФО 380236 (п.27 договору).

На виконання умов Кредитного договору Банк відкрив Позичальнику невідновлювану кредитну лінію з максимальним лімітом у розмірі 113 637 000,00 гривень та в межах зазначеної кредитної лінії надав Позичальнику кредит у визначеному розмірі, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками з рахунку позичальника та меморіальним ордером № 43888772 від 23.05.2014 року.

Спір у справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати суми 113 094 271,43 грн. заборгованості за договором кредитної лінії НКЛ - 2022815 від 22.05.2014 р.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором, який підпадає під правове регулювання норм статей 1054-10571 Цивільного кодексу України, а в частині, що не суперечить вказаним нормам та умовам договору, регулюється ст.1046-1053 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Сторони умовами кредитних договорів погодили розмір процентів за користування кредитом на підставі якого позивачем правомірно обраховано суму заборгованості по сплаті процентів.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами п.4.1 договору визначено, що у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісії, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Пунктом 4.3 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником вимог п.3.3.13.1 цього договору, позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 5% від суми максимального ліміту заборгованості за кредитом, визначеного у п.1.1 цього договору.

Відповідач свої договірні зобов'язання не виконав у визначені строки та у повному обсязі.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача станом на 25.03.2015р. за кредитними договорами, укладеними в рамках договору кредитної лінії № НКЛ - 2022815 від 22.05.2014 р. становить:

- 98 537 000,00 грн. строкової заборгованості за кредитом,

- 13 260 650,50 грн. заборгованості за нарахованими процентами;

- 1 153 971,85 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів,

- 45 454,80 грн. штрафу;

- 97 194,28 грн. три відсотків річних.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Доказів оплати відповідачем вказаних сум, у т.ч. в установлені строки, суду не надано.

Відповідач письмового відзиву, доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, свого контррозрахунку суми позову, не надав.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір, у разі задоволення позовних вимог, покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (п. 22 ч. 1 ст. 5).

Фактично з даним позовом до суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", від імені якого діє Уповноважена особа на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Дельта Банк" - Кадиров Владислав Володимирович, призначений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію".

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080,00 грн.).

При зверненні з даним позовом про стягнення 113 094 271,43 грн., належна до сплати суми судового збору становить 73 080,00 грн. (60 розмірів мінімальної заробітної плати).

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінола Україна ЛТД" (01034, м.Київ, вул.Ярославів Вал, буд.36-38, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01040, м.Київ, бульвар Дружби Народів, 38, ) 98 537 000 (дев'яносто вісім мільйонів п'ятсот тридцять сім тисяч) грн. 00 коп. строкової заборгованості за кредитом, 13 260 650 (тринадцять мільйонів двісті шістдесят тисяч шістсот п'ятдесят) грн. 50 коп. заборгованості за нарахованими процентами; 1 153 971 (один мільйон сто п'ятдесят три тисячі дев'ятсот сімдесят одну) грн. 85 коп. пені за несвоєчасне повернення процентів, 45 454 (сорок п'ять тисяч чотириста п'ятдесят чотири) грн. 80 коп. штрафу; 97 194 (дев'яносто сім тисяч сто дев'яносто чотири) грн. 28 коп. три відсотків річних.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінола Україна ЛТД" (01034, м.Київ, вул.Ярославів Вал, буд.36-38, ) в доход Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак