ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про порушення справи про банкрутство

"20" липня 2015 р. Справа № 903/769/15

Господарський суд Волинської області /суддя Слободян П. Р./, розглянувши матеріали за заявою кредитора Луцька ОДПІ, м. Луцьк

про банкрутство боржника товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ", м. Луцьк

за участю представників:

від кредитора: Кушнір Ю. В. - представник (довіреність у справі)

від боржника: н/з.

Обставини справи: 06.07.2015р. від кредитора - Луцької ОДПІ до господарського суду Волинської області надійшла заява № 984510/03-18-10-07 від 02.07.2015р. про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ", м. Луцьк.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 08.07.2015р. зазначену заяву прийнято, підготовче засідання призначено на 20.07.15р., зобов'язано кредитора надати додаткові докази до заяви, а боржника надати відзив.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Розглянувши у підготовчому засіданні подані документи, заслухавши пояснення представника ініціюючого кредитора та дослідивши додані докази, суд, встановив:

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, місцезнаходженням боржника товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ" є: Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельська 2.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 30.05.2014р. по справі № 803/661/14 було стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ" на користь держави податковий борг в сумі 462640,38грн.

Окрім того, сума податкового боргу боржника збільшилась на загальну суму заборгованості в розмірі 329,20грн.

Луцькою ОДПІ з метою примусового стягнення податкового боргу були виставленні наступні інкасові доручення, які були повернуті відповідними банками по причинні відсутності коштів для задоволення вимог стягувача:

- інкасові доручення (розпорядження) №№ 4, 5 від 21.10.2014р., №№ 15, 16 від 05.06.2015р. (АТ "Дельта Банк");

- інкасові доручення (розпорядження) №№ 15, 16, 17, 18, 19, 20 від 21.10.2014р., №№ 17, 18, 19, 20, 21, 22 від 05.06.2015р. (Волинське ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк");

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

За приписами абз. 2 ч. 3 ст. 10 Закону безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника (абз. 7 ст. 1 Закону).

При цьому, грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону неплатоспроможність - неспроможність суб'єкта підприємницької діяльності виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 7 ст. 16 Закону суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених ч. 3 ст. 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених ст. 15 цього Закону.

20.07.2015р. в підготовчому засіданні судом не було встановлено підстав для відмови в порушенні провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ".

Зважаючи на вищевикладене, за наслідками розгляду у підготовчому засіданні заяви про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ" суд дійшов висновку про те, що товариство з обмеженою відповідальністю "СБФ" неспроможне виконати свої грошові зобов'язання перед Луцької ОДПІ в розмірі 369596,57грн. протягом трьох місяців після настання встановленого строку їх сплати, кредиторські вимоги Луцької ОДПІ до боржника є безспірними та складають не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, тому доводи заявника про ініціювання провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ" є обґрунтованими, узгоджуються з нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та підлягають задоволенню.

Частиною 9 ст. 16 Закону передбачено, що в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема, про призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати.

Кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі. (ч. 1 ст. 114 Закону)

Відповідно, господарський суд в ухвалі від 08.07.2015 року зазначив, що автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України визначено Білика Юрія Миколайовича (свідоцтво № 1169 від 17.06.2013р. адреса: вул. А. Ахматової, буд. 13-Б, кв. 67, м. Київ, 02068, ідентифікаційний код ). Суд зобов'язав арбітражного керуючого Білика Ю. М. протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, надати господарському суду заяву про його участь у справі з повідомлення про те, що він не належить до жодної з категорії осіб, зазначених у частині 2 статті 114 Закону, на паперовому носії.

На день проведення підготовчого засідання до господарського суду не надійшла заява від арбітражного керуючого Білика Юрія Миколайовича про його про згоду стати розпорядником майна в цій справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону, у разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно п. 4.14. Положення про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство затвердженого постановою пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013 № 1 у разі якщо від арбітражного керуючого, визначеного автоматизованою системою, надійшла заява про відмову від участі у справі або не надійшла заява про участь у такій справі у встановлений господарським судом строк, господарський суд призначає арбітражного керуючого без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Реєстру, з урахуванням рівня кваліфікації та спеціалізації арбітражного керуючого.

З огляду на вищевикладене, питання призначення особи для виконання функцій розпорядника майна ТзОВ "СБФ" вирішується судом самостійно з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих виходячи з їх спеціалізації та рівня кваліфікації.

До господарського суду надійшли заяви про призначення розпорядником майна банкрута від наступних арбітражних керуючих:

- заява № 2 від 14.07.2015р. Рабана Микити Тарасовича (м. Луцьк, вул. Б. Хмельницького 8/3, Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 309 від 20.02.2013р.);

- заява № 01-21/65 від 14.07.2015р. Куца Ігоря Ярослава (м. Коломия, вул. Січових Стрільців 58, каб 1, Свідоцтво Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 599 від 05.03.2013р.);

З огляду на наявність двох кандидатур арбітражних керуючих (Рабана М. Т. та Куца І. Я.) судом враховано, що постійним місцем проживання Рабана М. Т. є м. Луцьк, значну частину своєї діяльності як арбітражного керуючого, Рабан М. Т. здійснює в Волинській області, що, в свою чергу, дає більше можливостей для виявлення та зберігання майна боржника, дозволить, в строки визначені судом та Законом про банкрутство, в повній мірі виконувати обов'язки арбітражного керуючого, здійснювати постійний контроль за майном, посадовими особами боржника, та значною мірою скоротить витрати в процесі банкрутства, суттєво полегшить проведення процедури банкрутства ТзОВ "СБФ", належно впливатиме на оперативне проведення зборів кредиторів (комітету кредиторів) боржника тощо.

Місцезнаходженням арбітражного керуючого Куца І. Я. є м. Коломия, котре значно віддалене від Волинської області, що, в свою чергу, може привести до несвоєчасного отримання арбітражним керуючим кореспонденції та оперативного вирішення питань, пов'язаних із провадженням у справі про банкрутство та матиме наслідками додаткові витрати у вигляді проїзду, проживання, що також впливатиме на ефективність виконання заходів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про доцільність призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Рабана М. Т.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 2, 9-13, 16, 114, 115 Закону України "Про вiдновлення платоспроможностi боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Порушити провадження у справі про банкрутство боржника товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ" (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельска 2, код 25091854).

2. Визнати кредиторські вимоги Луцької ОДПІ в розмірі 369596,57грн.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ" (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельска 2, код 25091854).

4. Ввести процедуру розпорядження майном боржника товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ" (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельска 2, код 25091854) строком на сто п'ятнадцять календарних днів, до 12.11.2015р.

5. Розпорядником майна призначити арбітражного керуючого Рабана Микиту Тарасовича (свідоцтво № 309 від 20.02.2013р., адреса: 4300, Волинська область, вул. Б. Хмельницького, 8/3).

6. Грошову винагороду розпоряднику майна визначити в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів кредиторів шляхом авансування.

7. Оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "СБФ" (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельска 2, код 25091854) текст якого додається.

8. Зобов'язати розпорядника майна повідомити органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів. Докази повідомлення надати господарському суду до 31.07.2015р.

9. Зобов'язати розпорядника майна в строк до 31.08.2015р. подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, реєстр вимог кредиторів.

10. Зобов'язати розпорядника майна в строк до 31.08.2015р. подати до господарського суду акт інвентаризації майна боржника, за можливості проведення санації боржника план санації останнього, затверджений комітетом кредиторів.

11. Вжити заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави.

12. Ухвалу про порушення справи про банкрутство надіслати: Луцькій ОДПІ (м. Луцьк, Київський майдан, 4), ТзОВ "СБФ" (43000, Волинська область, м. Луцьк, вул. Ковельска 2), ВДВС Луцького МУЮ (м. Луцьк, вул. Винниченка, 27а), державному реєстратору (м. Луцьк, пр. Президента Грушевського, 1), Сектору з питань банкрутства головного управління юстиції у Волинській області (м. Луцьк, вул. Володимирська, 1), арбітражному керуючому Рабану М. Т. (4300, Волинська область, вул. Б. Хмельницького, 8/3).

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 7 ст. 19 Закону України "Про вiдновлення платоспроможностi боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах;забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство.

У відповідності до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможностi боржника або визнання його банкрутом", заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі.

У відповідності до ч. 15 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з моменту порушення провадження у справі про банкрутство: пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство; пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство; корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом; задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржника у зв'язку з виходом із складу його учасників забороняється;рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Законом.

У відповідності до ч. 13 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її винесення.

Суддя П. Р. Слободян