ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року Справа № 2/59-10-3285

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Панової І.Ю.,
суддів:Катеринчук Л.Й.,
Погребняка В.Я.
розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"
на ухвалуГосподарського суду Одеської області від 12.03.2015 року
та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року
у справі№2/59-10-3285 господарського суду Одеської області
за заявоюРоздільнянської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області
доЗакритого акціонерного товариства "Фрунзівський молокозавод"
пробанкрутство

за участю представників сторін: від Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" - Ігнатенко В.Л., довіреність №33-21/41173 від 20.12.2013 року, від арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. - Степаненко І.Є., довіреність №591 від 28.04.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.03.2015 року (суддя Бахарєв Б.О.) визнано накази від 03.12.2013 року, 15.05.2014 року та 27.11.2014 року у справі №2/59-10-3285 такими, що не підлягають виконанню. Внесено виправлення в наказ від 07.12.2012р., а саме зазначено ідентифікаційний код арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. та його адресу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Пироговський В.Т., суддя - Аленін О.Ю., суддя - Філінюк І.Г.) ухвалу господарського суду Одеської області від 12.03.2015 року (про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню) по справі № 2/59-10-3285 залишено без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" - без задоволення.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Одеської області від 12.03.2015 року та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року у справі №2/59-10-3285, Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про скасування означених судових актів, з вимогою прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про виправлення описки. Крім того, просить, у зв'язку з виявленими недоліками в роботі арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., винести окрему ухвалу, яку направити в Головне територіальне управління юстиції в Одеській області, для проведення перевірки запобігання допущення в діях арбітражного керуючого подібних недоліків у майбутньому. Також, у зв'язку з виявленими недоліками в роботі апарату господарського суду Одеської області , просить винести окрему ухвалу, яку направити в територіальне управління ДСА в Одеській області, для відповідного реагування.

В обґрунтування доводів касаційної скарги, скаржник посилається на те, що на момент ухвалення оскаржуваних рішень не існувало чотирьох різних чинних виконавчих документів про стягнення боргу, а наказ, що був виправлений та виданий стягувачу на підставі ухвали суду від 27.11.2014 року, був виданий стягувачу не помилково, а у зв'язку з наявністю боргу боржника перед кредитором. При цьому, скаржник вважає, що вказані судами обставини не входять до переліку підстав, визначених положеннями ст.117 Господарського процесуального кодексу України, до визнання оскарженого наказу місцевого господарського суду таким, що не підлягає виконанню. Крім того, ПАТ "УкрСиббанк" вказує на недоліки в роботі арбітражного керуючого Дарієнка В.Д., та апарату господарського суду Одеської області.

Арбітражний керуючий Дарієнко В.Д., у відзиві №02-3285-438 від 23.06.2015 року проти вимог та доводів скаржника заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими, просить оскаржені судові акти залишити без змін.

Розпорядженням секретаря третьої судової палати Вищого господарського суду України від 13.07.2015 року для розгляду справи №2/59-10-3285 господарського суду Одеської області сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий суддя - Панова І.Ю., судді: Катеринчук Л.Й., Погребняк В.Я.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши уповноважених представників сторін, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як це було встановлено судами попередніх інстанцій, ухвалою господарського суду Одеської області від 27.11.2012 року затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс у справі № 2/59-10-3285 про банкрутство ЗАТ „Фрунзівський молзавод"; ліквідовано та припинено юридичну особу ЗАТ „Фрунзівський молзавод", виключено банкрута з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України; припинено повноваження ліквідатора - арбітражного керуючого Дарієнка В.Д.; припинено провадження у справі. Цією ж ухвалою, стягнуто з арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. на користь ПАТ „УкрСиббанк" 27 227, 34 грн. коштів, отриманих від реалізації заставного майна .

На виконання вказаної ухвали 07.12.2012 року господарським судом виданий наказ про стягнення з арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. (ліцензія серії АВ № 271772 від 04.04.2006 р.) на користь ПАТ „УкрСиббанк" (61050, м. Харків, пр-т Московський, 60, код 09807750, МФО 351005, рахунок № 0113) - 27 227 (двадцять сім тисяч двісті двадцять сім), 34 грн.

Постановою другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ від 09.09.2013р. №В-11/548 відмовлено в прийнятті виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання цього наказу на підставі п.3 ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», через відсутність у наказі інформації щодо ідентифікаційного коду боржника .

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.12.2013 року за заявою стягувача виправлено описку в п.3 резолютивної частини ухвали від 27.11.2012 року, а саме зазначено ідентифікаційний код боржника - . У виконання даної ухвали господарським судом виданий наказ (т.7 а.с.4).

Постановою другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ від 05.02.2014 року №В-11/220 відмовлено в прийнятті виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 03.12.2013 року у зв'язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у ньому не вказана адреса мешкання або місцезнаходження боржника .

Ухвалою господарського суду від 15.05.2014 року вдруге внесено виправлення в ухвалу суду від 27.11.2012р., а саме вказано адресу боржника арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. - м.Одеса, вул.Садова, 18/5, 65023 .

Такі ж виправлення внесені іншою ухвалою від цієї дати до наказу від 03.12.2013р.

На виконання цієї ухвали, 15.05.2014 року господарським судом видано новий наказ, з урахуванням виправлених недоліків щодо адреси боржника. При цьому, у наказі зазначено, що він виданий на підставі ухвали, яка набрала чинності 15.12.2014 року.

Постановою другого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ від 24.07.2014 року №В-11/602 відмовлено в прийнятті виконавчого документу та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 15.05.2014 року на підставі того, що ухвала, на підставі якої видано наказ, не вступила в законну силу.

Ухвалою господарського суду від 27.11.2014 року за заявою ПАТ „УкрСиббанк" виправлено описку в наказі від 15.05.2014 року, а саме зазначено дату набрання ухвалою законної сили - 15.05.2014 року замість 15.12.2014 року.

Судом 27.11.2014 року на виконання ухвали господарського суду Одеської області від 15.05.2014 року виданий відповідний наказ.

У грудні 2014 року арбітражний керуючий Дарієнко В. Д. звернувся до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 117 Господарського процесуального кодексу України про виправлення допущеної в наказі господарського суду Одеської області від 27.11.2014 року описки, в якій просив привести зміст наказу у відповідності із вимогами ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: датою видачі документа вказати 07.12.2012 року, а також зазначити, що наказ виданий на виконання ухвали господарського суду Одеської області від 27.11.2012 року по справі №2/59-10-3285, яка вступила в законну силу 02.12.2012 року.

В обґрунтування заяви боржник вказує на те,що наказ у справі видається лише один раз (або може бути виданий дублікат), і ухвала господарського суду про виправлення помилки в наказі не є підставою для видачі нового наказу. Виконавчий документ є способом виконання у даному випадку ухвали господарського суду Одеської області від 27.11.2012 року в частині стягнення коштів на користь ПАТ „УкрСиббанк", а не ухвали суду від 15.05.2014 року про виправлення описки. Крім того, на думку заявника, ухвала про затвердження ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі про банкрутство ЗАТ „Фрунзівський молзавод" набрала чинності не 27.11.2012 року, а 02.12.2012 року, тобто після закінчення встановленого ГПК України строку на подання апеляційної скарги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.03.2015 року визнано накази від 03.12.2013 року, 15.05.2014 року та 27.11.2014 року у справі №2/59-10-3285 такими, що не підлягають виконанню. Внесено виправлення в наказ від 07.12.2012 року, а саме зазначено ідентифікаційний код арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. та його адресу.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року ухвалу господарського суду Одеської області від 12.03.2015 року (про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню) по справі № 2/59-10-3285 залишено без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" - без задоволення.

Приймаючи означені судові акти, суди попередніх інстанцій виходили з того, що ухвала про виправлення описки в судовому рішенні про стягнення грошових коштів або у наказі суду не є підставою для видачі нового наказу, а відтак, накази від 03.12.2013 року, 15.05.2014 року та 27.11.2014 року, які видані помилково, слід визнати такими, що не підлягають виконанню.

Судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 41, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу , або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Згідно із ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, що набули законної сили є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ч.1 статті 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до приписів ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, на виконання ухвали господарського суду Одеської області від 27.11.2012 року ПАТ "УкрСиббанк" 07.12.2012 року господарським судом виданий наказ про стягнення з арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. на користь банку 27 227, 34 грн. У зв'язку з тим, що вказаний судовий наказ не відповідав вимогам, встановленим до виконавчого документу, ухвалами господарського суду Одеської області від 03.12.2013р., 15.05.2014р. та 27.11.2014р. виправлялись помилки в частині зазначення ідентифікаційного коду та місцезнаходження боржника, а також дати набрання судового рішення законної сили. При цьому, на виконання вказаних ухвал судом першої інстанції видавалися відповідні накази.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій та слідує із вищенаведеного, процесуальним законодавством передбачено ряд підстав, за якими наказ може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Отже, наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню у випадках скасування рішення на підставі якого його було видано; у разі якщо його видано помилково, або якщо зобов'язання виконано.

Виходячи з аналізу вищенаведених статей, колегія суддів Вищого господарського суду України наголошує на тому, що виправлення, в порядку ст.117 ГПК України, вноситься до наказу ухвалою господарського суду та видача при цьому господарським судом нового наказу з текстом, що відповідав би здійсненим виправленням, законом не передбачено. Наказ, до якого в установленому порядку внесено виправлення, є виконавчим документом у розумінні Закону України "Про виконавче провадження" з урахуванням внесених до цього наказу виправлень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що ухвала про виправлення описки в судовому рішенні про стягнення грошових коштів або у наказі суду не є підставою для видачі нового наказу, накази від 03.12.2013 року, 15.05.2014 року та 27.11.2014 року, є такими, що видані помилково та не підлягають виконанню.

За таких обставин, судова колегія вважає оскаржені ПАТ "УкрСиббанк" судові акти такими, що прийняті обґрунтовано, у відповідності до норм процесуального права.

Щодо вимог скаржника, ПАТ „УкрСиббанк", про винесення на адресу арбітражного керуючого Дарієнка В.Д. та апарату господарського суду Одеської області окремих ухвал, слід зазначити наступне.

Оскільки колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає підстав для скасування ухвали господарського суду Одеської області від 12.03.2015 року та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року у справі №2/59-10-3285, то і підстави для винесення окремих ухвал, на думку колегії суддів, відсутні.

У відповідності до ст.1117 Господарського процесуального кодексу України перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи, зі здійсненням перевірки застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій. Більш того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції та містять вимоги, які не були предметом розгляду судів першої та апеляційної інстанцій.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 12.03.2015 року та Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року у справі №2/59-10-3285 - залишити без змін.

Головуючий суддя:І.Ю. Панова
Судді: Л.Й. Катеринчук
В.Я. Погребняк