КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 911/695/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток»

на рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015 року,

у справі №911/695/15 (суддя: Подоляк Ю.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Расалес»

про стягнення 45 602,50 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «С-Росток» звернулось до господарського суду Київської області з позовною заявою до ТОВ «Расалес» про стягнення 45602,50 грн. (а.с. 4-8).

Рішенням господарського суду Київської області від 31.03.2015 року по справі №911/695/15 позов задоволено частково (а.с. 181-185).

Не погоджуючись із вказаним рішенням місцевого господарського суду, відповідач 05.05.2015 року звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015 року у справі №911/695/15 (а.с.56-57).

Згідно протоколу про автоматизований розподіл справи між суддями від 13.05.2015 року, справу №911/695/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15 травня 2015 року прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено справу №911/695/15 до розгляду на 26 травня 2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26 травня 2015 року, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 09 червня 2015 року в зв'язку з неявкою повноважних представників сторін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09 червня 2015 року, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 14 липня 2015 року в зв'язку з неявкою повноважних представників сторін.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду Андрієнка В.В. від 14 липня 2015 року у зв'язку з перебуванням судді Рудченка С.Г. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги по справі №911/695/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді - Жук Г.А., Агрикова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14 липня 2015 року апеляційну скаргу по справі №911/695/15 прийнято до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді - Жук Г.А., Агрикова О.В., справу призначено до розгляду на 14 липня 2015 року.

У судове засідання 14 липня 2015 року представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (№838 від 23.06.2015р.) та роздруківкою із сайту Укрпошти про відстеження пересилання поштових відправлень. Згідно яких представники сторін своєчасно отримали ухвалу про відкладення розгляду апеляційної скарги до 14 липня 2015 року.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце судового засідання, з урахуванням вимог статей 102 ГПК України і тієї обставини, що неявка представників сторін не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників сторін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

03 січня 2014р. між ТОВ «С-Росток» та ТОВ «Расалес» було укладено договір від 03.01.2014р. №02-2014 (далі - договір), відповідно до умов якого, позивач - продавець зобов'язується передати овочі (надалі - товар) у власність відповідача - покупцеві, а покупець зобов'язаний прийняти його і сплачувати за нього певну грошову суму (ціну) на умовах цього договору (п. 1.1 договору) (а.с.13).

Відповідно до п. 1.2 договору продавець зобов'язується передати товар в кількості згідно заявки покупця і визначений в рахунку та накладній, які є невід'ємною частиною договору. Згідно п. 2.1 договору розрахунок за товар здійснюється на умовах - 100% передплати за товар.

Відповідно до п. 7.1 Договору, він укладений на термін з дати підписання і діє до 31 грудня 2014 року.

Позивач передав відповідачу, а відповідач отримав товар, що підтверджується видатковою накладною від 17.03.2014р. №154 на суму 21679,00 грн., яка підписана представниками сторін та скріплена печатками товариств (а.с.14).

Відповідач свої зобов'язання по договору, щодо здійснення повного розрахунку за отриманий товар не виконав.

01.12.2014р. позивач надіслав відповідачу претензію вих. №162 про оплату заборгованості на суму 21 544 грн. 10 коп., яку відповідач отримав 26.12.2014р., що підтверджується підписом уповноваженого представника відповідача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправляння від 26.12.2014р. №065 (а.с.16-17).

Відповідач вказану претензію про оплату заборгованості залишив без відповіді та задоволення, в зв'язку з чим, за ним рахується борг в розмірі 21544,10 грн. - різниця між перерахованими грошовими коштами та загальною вартістю поставленого товару (а.с.15).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

ТОВ «Расалес» в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання з повної та своєчасної оплати, в зв'язку з чим за ним виникла заборгованість в розмірі 21544,10 грн. Місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.»

Колегія суддів погоджується з розрахунком позивача щодо інфляційних втрат з простроченої суми за період з квітня 2014р. по листопад 2014р., що складає 3809,01 грн., тому вимога позивача у вказаній частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 252, ч. 1 ст. 253, ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, прострочення виконання відповідачем зобов'язання щодо здійснення розрахунку за поставлений товар починається з наступного дня після прийняття товару тобто з 18.03.2014р., а не з 17.03.2014р як це здійснено позивачем.

Колегія суддів здійснивши розрахунок за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга» погоджується з розрахунком, який зроблений судом першої інстанції, згідно якого підлягають стягненню три проценти річних з простроченої суми боргу за час прострочення з 18.03.2014р. по 13.01.2015р. в розмірі 534,76 грн.

Посилаючись на п. 4.3 договору позивач просить стягнути з відповідача за прострочення оплати вартості поставленого товару штраф у розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочки, який за розрахунком позивача за період прострочення з 17.03.2014р. по 16.09.2014р., що складає 19712,85 грн.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК).

Неустойка має подвійну правову природу. До настання строку виконання зобов'язання неустойка є способом його забезпечення, а в разі невиконання зобов'язання перетворюється на відповідальність, яка спрямована на компенсацію негативних для кредитора наслідків порушення зобов'язання боржником. Разом з тим пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобов'язань і після сплати штрафу, тобто порівняно зі штрафом є додатковим стимулюючим фактором. Після застосування такої відповідальності, як штраф, який має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобов'язання, пеня продовжує забезпечувати та стимулювати виконання боржником свого зобов'язання.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що з врахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, зокрема, вимог ст. 549 Цивільного кодексу України та п. 4.3 договору стягненню підлягає разовий штраф у розмірі 0,5% від суми заборгованості та становить 107,72 грн. В решті заявленої до стягнення суми штрафу в розмірі 19605,13 грн. місцевий господарський суд правомірно відмовив, з огляду на її безпідставність.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що скаржник не надав суду доказів сплати боргу суду не надав.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду Київської області повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015 року у справі №911/695/15 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга ТОВ «С-Росток» на рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015 року, у справі №911/695/15 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покладаються на ТОВ «С-Росток».

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «С-Росток» на рішення господарського суду Київської області від 31.03.2015 року у справі №911/695/15 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Київської області від 31.03.2015 року у справі №911/695/15 залишити без змін.

3.Справу №911/695/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

Г.А. Жук