ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р. Справа № 923/799/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Рубаник О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50" м. Бровари Київської області

до: Служби автомобільних доріг у Херсонській області м. Херсон

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне агентство автомобільних доріг України м. Київ

про стягнення 25 736 638 грн. 69 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважений представник Смірнов О.С., довіреність № 15 від 01.04.2015р.

від відповідача - уповноважені представники Гаврищук І.В., довір. № 11-9/632 від 15.05.2015р., Долгополов О.В., довір. № 11-9/633 від 15.05.2015р.

від третьої особи - не прибули

Приватне акціонерне товариство "Броварське шляхово-будівельне управління №50" (позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з Служби автомобільних доріг у Херсонській області (відповідач) суму основного боргу в розмірі 20290238 грн. 86 коп., 3% річних в розмірі 110067 грн. 54 коп. та інфляційних втрат в розмірі 5336332 грн. 29 коп.

Від представника позивача у порядку ст. 22 ГПК України 15.06.2015 р. було подано заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої позивач просить спонукати відповідача до виконання морової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Херсонської області від 20.01.2015 р. по справі № 923/1650/14, укладеної між Службою автомобільних доріг у Херсонській області та приватним акціонерним товариством "Броварським шляхово-будівельним управлінням № 50", шляхом стягнення з відповідача основного боргу в розмір 20290238 грн. 86 коп. та стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 106743 грн. 04 коп. та інфляційних втрат в розмірі 5336332 грн. 29 коп. Оскільки заява позивача не суперечить законодавству, не зачіпає інтересів інших осіб і не порушує охоронювані законом їх права, суд прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи вищезазначену заяву позивача.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, мотивуючи відсутністю правових підстав для їх задоволення, позовну заяву вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, просить припинити провадження у справі за відсутністю предмету спору.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Ухвалою господарського суду Херсонської області суд від 20.01.2015 р. у справі №923/1650/14 затверджено мирову угоду, укладену між приватним акціонерним товариством "Броварське шляхово-будівельне управління № 50" та Службою автомобільних доріг у Херсонській області. Згідно умов мирової угоди (п. 4), позивач та відповідач дійшли згоди про те, що відповідач зобов'язується сплатити на корить позивача 20 290 236 грн. 86 коп. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позивача до 15.03.2015 р.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, останній порушив зобов'язання щодо виконання умов мирової угоди, затвердженої ухвалою суду від 20.01.2015 р. по справі №923/1650/14, внаслідок чого сума заборгованості в розмірі 20290236 грн. 86 коп. залишилась несплаченою.

Відповідно до п. 7.9 Постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

У випадках невиконання зобов'язаною стороною умов мирової угоди, укладеної в процесі виконання судового рішення і затвердженої господарським судом, заінтересована сторона може звернутися до державного виконавця на підставі статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" із заявою про примусове виконання ухвали, якою затверджено цю угоду.

Абзацом десятим підпункту 3.19 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарсько процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою, тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах.

Якщо ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження"), і державним виконавцем з цих підстав буде відмовлено у відкритті виконавчого провадження, заінтересована сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ.

Отже, обов'язковою умовою для звернення до суду з заявою про спонукання до виконання умов мирової угоди є попереднє пред'явлення ухвали про затвердження мирової угоди до виконання як виконавчого документа у виконавчу службу та наступна відмова виконавчої служби у прийнятті до виконання такої ухвали з підстав невідповідності ухвали вимогам закону до виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, після пред'явлення позивачем до Державної казначейської служби України ухвали Господарського суду Херсонської області суд від 20.01.2015 р. у справі №923/1650/14 про затвердження мирової угоди, укладеної між приватним акціонерним товариством "Броварське шляхово-будівельне управління № 50" та службою автомобільних доріг у Херсонській області до виконання, Головне управління Державної казначейської служби України у Херсонській області направила позивачу лист № 15-20/12-3/8-2317/08/252 від 22.05.2015 р. про повернення виконавчого документу.

Вищевказаний лист мотивовано тим, що ухвала суду про затвердження мирової угоди носить зобов'язальний характер, а тому виконання судових рішень зобов'язального характеру здійснюється державною виконавчою службою у відповідності до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

В матеріалах справи відсутні докази оскарження позивачем, в разі незгоди, повернення Державною казначейською службою ухвали суду від 20.01.2015року у справі №923/1650/14 без виконання; відсутні докази звернення позивача до органу Державної виконавчої служби з метою примусового виконання ухвали суду від 20.01.2015року у справі №923/1650/14 та відсутні докази того, що орган Державної виконавчої служби відмовив у відкритті виконавчого провадження щодо виконання ухвали господарського суду Херсонської області від 20.01.2015року у справі №923/1650/14 з підстав невідповідності цієї ухвали про затвердження мирової угоди вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, оскільки позивач не надав суду доказів того, що ухвала господарського суду Херсонської області від 20.01.2015 по справі № 923/1650/14 про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам закону до виконавчого документа, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про спонукання відповідача виконати умови мирової угоди позивачем не обґрунтовані, не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Суд відмовляє також в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та втрат від інфляції, виходячи з того, що позивачем не надано доказів звернення до органу Державної виконавчої служби з метою примусового виконання ухвали суду від 20.01.2015року у справі №923/1650/14 та відсутні докази того, що орган Державної виконавчої служби відмовив у відкритті виконавчого провадження, тому відсутні докази того, чи перебуває ухвала про затвердження мирової угоди на виконанні, у зв'язку з чим не доведено факт прострочення відповідачем виконання зобов'язання.

У зв'язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 15.07.2015 р.

Суддя В.П.Ярошенко