ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2015 р.Справа № 922/3504/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Прокурора Золочівського району Харківської області, смт. Золочів в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області, смт. Золочів (перший позивач) та Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків (другий позивач)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екосинтез", смт. Золочів
про стягнення 3272,78 грн.
за участю представників сторін:

прокурор - Боброва С.С.

першого позивача - не з'явився

другого позивача - Сосіна І.О.

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Екосинтез" (відповідач) звернувся прокурор Золочівського району Харківської області в інтересах держави в особі Золочівської селищної ради Золочівського району Харківської області (перший позивач) та Державної екологічної інспекції у Харківській області (другий позивач). У позовній заяві прокурор просить суд стягнути з відповідача - ТОВ "Екосинтез" на користь держави шкоду, заподіяну внаслідок порушення природоохоронного законодавства, зумовленої засміченням земельних ресурсів відходами у розмірі 3272,78 грн. на р/р 0245, УДКСУ в Золочівському районі, МФО 851011 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області.

Ухвалою суду від 17.06.2015 року було порушено провадження у справі та справу було призначено до розгляду на 06.07.2015 року о 10:40 год. 06.07.2015 року ухвалою суду розгляд справи був відкладений до 20.07.2015 року до 10:30 год. Тією ж ухвалою було задоволено клопотання першого позивача про розгляд справи без участі його представника в судовому засіданні.

В судовому засіданні 20.07.2015 року прокурор підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Присутній в судовому засіданні представник другого позивача вважав позов прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвал про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві. Проте ухвали суду повернуті без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у Постанові Пленуму № 18 від 26 грудня 2011 року (з подальшими змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи, у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цих норм, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом перевірено адресу відповідача та згідно з наданого витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 04.06.2015 року, місцезнаходження відповідача - 62203, Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, провулок Разіна, 8-А, та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено фактичними даними, Державною екологічною інспекцією у Харківській області, згідно ст. 20 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", Закону України "Про основні задачі державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" та згідно з направленням від 19.09.2013 року № 1265/01-03, було проведено позапланову перевірку ТОВ "Екосинтез" (відповідач).

В межах перевірки було встановлено порушення відповідачем ст. ст. 17, 32, 33 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст. 35 Закону України "Про охорону земель".

Встановлені порушення зафіксовано в акті перевірки № 1265/01-03/07-11 від 20.09.2013 року, який підписано та отримано керівником ТОВ "Екосинтез" Бльоскіним А.О.

У ході проведеної Інспекцією перевірки встановлено, що ТОВ "Екосинтез" зареєстроване 09.01.2007 року за № 0000283 у Золочівській районній державній адміністрації у відповідності до наданого свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи Серія А00 № 553227. Згідно витягу з державного реєстру підприємств та організацій України () основним видом діяльності ТОВ "Екосинтез" є оптова торгівля відходами та брухтом; вантажний автомобільний транспорт; складське господарство; дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природничих і технічних наук; відновлення відсортованих відходів.

Під час фактичного обстеження території ТОВ "Екосинтез" за адресою: Харківська область, смт. Золочів, вул. Разіна, буд. 8-"а", спільно з директором ТОВ "Екосинтез" Бльоскіним А.О. та з прокурором Харківської міжрайонної прокуратури з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері Семенюком А.О., було виявлено засмічення зазначеної території, а саме: розміщення відпрацьованих шин на відкритому ґрунті довжиною - 6,12м, шириною - 4,27м, висотою - 0,97 м (площею - 26,1324м2 та об'ємом - 25,35м2), що зафіксовано актом обстеження засміченої земельної ділянки від 20.09.2013 року № 1265/01-03/07-11.

Заміри здійснено рулеткою вимірювальною металевою Р20УЗК зав. № 100135 ДСТУ 4179-2003. Свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 03/0935 терміном дії до 15.02.2014 року. Вищезазначене є порушенням ст. ст. 17, 32, 33 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст. 35 Закону України "Про охорону земель".

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані запобігати утворенню та зменшувати обсяги утворення відходів; надавати місцевим органам виконавчої влади та місцевого самоврядування, спеціально уповноваженим органам виконавчої влади у сфері поводження з відходами інформацію про відходи та пов'язану з ним діяльність, у тому числі про випадки несанкціонованого попадання відходів у навколишнє природне середовище та вжиті щодо цього заходи.

Відповідно до п. а ст. 32 Закону України "Про відходи", забороняється ведення будь-якої господарської діяльності, пов'язаної з утворенням відходів, без одержання від спеціально уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів.

Відповідно до ст. 33 Закону України "Про відходи", забороняється несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно-заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини. Захоронення відходів у надрах допускається у виняткових випадках за результатами спеціальних досліджень з дотриманням стандартів, норм і правил, передбачених законодавством України.

Згідно ст. 35 Закону України "Про охорону земель", власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок при Здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; забезпечувати використання земельних ділянок за цільовим призначенням; забезпечувати захист земель від забруднення та засмічення.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", суб'єкти права власності на відходи повинні вживати ефективних заходів для зменшення обсягів утворення відходів, а також для їх утилізації, знешкодження або розміщення. Розміщення відходів дозволяється у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

Таким чином, ТОВ "Екосинтез" у порушення вимог ст. ст. 17, 32, 33 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та ст. 35 Закону України "Про охорону земель" здійснювало свою діяльність по збиранню, заготівлі окремих видів відходів як вторинної сировини.

Згідно з Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства (затвердженої наказом від 04.04.2007 року № 149 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції 25.04.2007 року за №422/13689, з подальшими змінами) засмічення земель - це наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів. На підставі вищевказаної Методики Державною екологічною інспекцією у Харківській області була розрахована шкода за засміченням земельних ресурсів відходами, яка становить 3 272, 78 грн.

Розрахунок шкоди, заподіяної Державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства зумовленої засміченням відходами разом з Претензією № 263 від 17.10.2013 року були надіслані відповідачу. Однак, після отримання Претензії № 263 від 17.10.2013 року, що було підтверджено повідомленням про вручення поштового відправлення № 554, ТОВ "Екосинтез" шкоду за засміченням земельних ресурсів відходами добровільно не відшкодовано. Вказане також підтверджується поясненням керівника вказаного товариства Бльоскіна А.О. від 05.06.2015 року.

Відповідно зі ч. 4, 5 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно ст. 69 даного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснено Вищим господарським судом України у п. 1.6 Листа № 02-5/744 від 27.06.2001 року "Про деякі питання вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього середовища", вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарсько процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не надав суду жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги та суму заявленої шкоди.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства, враховуючи фактичні обставини справи, відповідач визнається судом таким, що порушив норми природоохоронного законодавства у зв'язку з чим повинен сплатити шкоду у розмірі 3272,78 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 17, 32, 43 Закону України "Про відходи", ст. ст. 55, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 35 Закону України "Про охорону земель", ст. 1166 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ "Екосинтез" (62203, Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, пров. Разіна, 8-А, ) на користь Держави шкоду, заподіяну внаслідок природоохоронного законодавства, зумовленої засміченням земельних ресурсів відходами у розмірі 3272,78 грн. на р/р 0245, УДКСУ в Золочівському районі, МФО 851011 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області.

Стягнути з ТОВ "Екосинтез" (62203, Харківська область, Золочівський район, смт. Золочів, пров. Разіна, 8-А, ) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1827,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.07.2015 р.

Суддя О.В. Погорелова