ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.07.2015 Справа № 907/637/15

За позовною заявою публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни, м. Київ

до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Іршава Закарпатської області

про стягнення заборгованості 571726,61 грн. за кредитним договором № 0036/07/26-КL від 19.11.2007 року

Суддя Русняк В.С.

Представники, присутні в судовому засіданні :

від позивача - Сиротенко Д.О., довіреність №10/22-07 від 16.06.2015року;

від відповідача - ОСОБА_4, довіреність від 17.11.2014року

Суть спору: публічне акціонерне товариство "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Ларченко Ірини Миколаївни, м. Київ звернувся з позовною заявою до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Іршава Закарпатської області про стягнення заборгованості 571726,61 грн. за кредитним договором № 0036/07/26-КL від 19.11.2007 року

Позивачем подано заяву вх. № 02.51-14/9139/15 від 06.07.2015року про зменшення позовних вимог у зв'язку з тим, що після порушення справи внаслідок отримання коштів від реалізації предмету іпотеки - будівлі водолікарні, що належала майновому поручителю Фермерському господарству "Насос" та перебувала в іпотеці банку за іпотечним договором, який забезпечував виконання зобов'язання відповідача за кредитним договором №0036/07/26-КL від 19.11.2007року фактично зменшилась заборгованість відповідача і просить стягнути 358362,97 грн. з відповідача з яких 300000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів та 58362,97 грн. прострочена заборгованість по нарахованим процентам.

Відповідач проти позовних вимог заперечує вцілому посилаючись при цьому, зокрема на те, що згідно поданого позивачем розрахунку заборгованість визначена в розмірі 358362,97 грн. згідно розрахунку відповідач проводив погашення відсотків за користування кредитом і на кінець дії договору у нього відсутня заборгованість по сплаті відсотків. Відповідач у запереченні на позов зазначає, що нараховані позивачем відсотки в сумі 358362,97 грн. є такими, що нараховані після припинення дії строку договору і до стягнення не підлягають.

Неправомірним є погашення нарахованих за межами строку дії договору відсотків в сумі 213798,75 грн. за рахунок продажу іпотечного майна майнового поручителя ФГ "Насос" - комплексу водолікарні.

Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні 09.07.15 відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України, за участі представників сторін: від позивача - Васильченко Д.В., довіреність № 10/22-06 від 16.06.2015року, довіреність №10/22-07 від 16.06.2015року; від відповідача - ОСОБА_4, довіреність від 17.11.2014року оголошувалася перерва до 16.07.15р. на 09:30 год.

У судовому засіданні 16.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 ГПК України .

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2007 року між АКБ "Форум", правонаступником якого є ПАТ "БАНК ФОРУМ" (позивач), та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач) було укладено кредитний договір № 0036/07/26-КL у відповідності до якого відповідач отримав грошові кошти у формі кредиту у розмірі 309000,00 грн. у формі кредитної лінії на поповнення обігових коштів строком по 18 листопада 2007року під 17,5 % річних.

Додатковою угодою №1 від 18 листопада 2008 року до кредитного договору № 0036/07/26-КL від 19 листопада 2007 року термін користування кредитними коштами був збільшений по 17 листопада 2009року.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 2 цієї ж статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Факт отримання грошових коштів відповідачем підтверджується заявами на видачу готівки: № 15847 від 22.11.2007року на суму 40000,00 грн., № 18623 від 26.11.2007року на суму 50000,00 грн., № 20134 від 28.11.2007року на суму 219000,00 грн..

Отже, обов'язок відповідача своєчасно оплачувати кредит у відповідності до графіку його погашення та нараховані проценти за отримай кредит відповідно до умов договору, безспірним.

Як стверджує позивач, відповідачем не виконано свої зобов'язання за кредитним договором, а саме не здійснено погашення заборгованості в повному обсязі.

Згідно п.2.3 кредитного договору, відповідач здійснює повернення кредиту на відкритий йому позичковий рахунок.

Відповідно до п. 2.6 кредитного договору, відповідач зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами не пізніше останнього робочого дня першого місяця користування кредитними коштами з моменту видачі кредитних коштів по 25-те число поточного місяця включно. В подальшому проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно за період з 26-го числа попереднього місяця по 25 число поточного місяця кредитними коштами.

Згідно п. 3.3.2 кредитного договору позичальник забов'язався не пізніше визначеного п.1.2 цього договору строку повернути банку суму наданих кредитних коштів у повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог на суму 213363,60 грн. позивач просить стягнути з відповідача 300000,00 грн. простроченої заборгованості за основною сумою кредиту та 58362,97 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.

Згідно із п.1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В даному випадку спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі Кредитного договору, а тому вони підпадають під правове регулювання в т.ч. параграф 6 Глави 49, Глави 71 Цивільного кодексу України .

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб"єкт (зобов"язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб"єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо, або утриматися від певних дій, а інший суб"єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов"язаної сторони виконання її обов"язку.

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов"язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов"язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов"язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Враховуючи заяву позивача про зменшення позовних вимог на суму 213363,60 грн. у зв'язку з продажем іпотечного майна майнового поручителя ФГ "Насос" - комплексу водолікарні зменшилась заборгованість відповідача яка становить 86637,00 грн. і яка мала була бути віднесена до основної заборгованості по кредитному договору.

Таким чином, суд встановив, що сума основного боргу відповідача з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог на час розгляду справи становить 86637,00 грн.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 58362,97 грн. заборгованості за нарахованими процентами з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог слід відмовити, оскільки, нараховані позивачем відсотки є такими, що нараховані після припинення дії строку договору і до стягнення не підлягають.

Згідно з розрахунку позивача відповідач відповідно до умов договору проводив погашення відсотків за користування кредитом і на кінець дії договору 01.10.2009року у нього відсутня заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитних коштів.

За таких обставин неправомірним є погашення нарахованих за межами строку дії договору відсотків 213363,60 грн. за рахунок продажу іпотечного майна.

Відповідно до умов кредитного договору №0036/07/27 KL від 19 листопада 2007 р. між АКБ „Форум" (правонаступником якого є ПАТ „Банк Форум") АКБ "Форум" позичив ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі 30900 гривень у формі кредитної лінії з кінцевим терміном повернення не пізніше 18 листопада 2008 р.

Додатковою угодою від 17 листопада 2008 р. укладеного між АКБ „Форум " термін дії зазначеного кредитного договору був продовжений до 17 листопада 2009 року та встановлено, що боржник повертає отримані кошти рівними частками.

Графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки оплати чергових платежів визначено місяцями починаючи з жовтня 2008 р. по жовтень 2009 р.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов"язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов"язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов"язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число місяця.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Позовна давність обчислюється окремо щодо основної і щодо кожної додаткової вимоги.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Оскільки кредитний договір договору №0036/07/27 KL від 19 листопада 2007р. не містить положень про термін строку позовної давності за цим договором, а п. 7.2 договору зазначено, що всі суперечки за даним договором вирішуються у відповідності до законодавства України, то в даному випадку термін позовної давності за цим договором становить 3 роки.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. 252 - 255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов"язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року №6-116цс13.

Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов"язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному з платежів.

Відповідно до вимог статті 266, частини другої статті 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Указаний висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 р. №6-160цс14.

Згідно з частиною третьою статті 82 ГПК України, обираючи при прийнятті рішення правову норму, що підлягатиме застосуванню до спірних правовідносин, суди зобов"язані враховувати зазначені висновки Верховного Суду України.

Норма ч.2 ст. 264 ЦК визначає, що підставою для переривання перебігу строку позовної давності є пред"явлення позову до одного із кількох боржників. Однак дія норми в цій частині розповсюджується на випадки субсидіарної відповідальності осіб та на випадки, у яких виконання певного зобов"язання покладено одночасно на декількох осіб (стаття 619 ЦК України).

Солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя нормами цивільного кодексу не передбачена. А лише солідарні боржники залишаються зобов"язаними доти, доки їхній обов"язок не буде виконанний в повному обсязі (ч.2 ст.543 ЦК України).

За наведеними нормами чинного законодавства пред"явлення позову ПАТ „Банк Форум" до іпотекодаця - фермерського господарства „Насос" про звернення стягнення на предмет іпотеки не перервало перебігу позовної давності щодо вимог до боржника ОСОБА_2 так як останній не несе солідарної відповідальності з іпотекодавцем - фермерським господарством „Насос".

Як зазначено вище, позовна давність повинна обчислюватися окремо щодо основної та кожної додаткової вимоги окремо, тому пред"явлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки не впливає на перебіг строку позовної давності за вимогами про стягнення основної заборгованості за кредитним договором.

Про порушення його прав позивачу відомо з 17 листопада 2008р., коли укладалась додаткова угода на повернення суми кредиту. На цю дату боржником ОСОБА_2 забов"язання за кредитним договором не виконувались з грудня 2007 р. і банк, як отримувач коштів не міг про це не знати.

Сторони погодили графік повернення кредиту додатковою угодою від 17 листопада 2008 р., повернення кредиту передбачено щомісячно, рівними частинами по 25 000, 00 грн.

Строк повернення останнього платежу згідно графіку - 30.09.2009року по якому строк позовної давності сплив 01.10.2012року.

Позов у справі подано 08.06.2015р., тобто за межами строку позовної давності за всіма сумами простроченого боргу.

Згідно із ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки, строк позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, сплив, а судом не встановлено обставин, передбачених ст. 268 Цивільного кодексу України або іншими законами, та поважних причин його пропуску, то за таких обставин, в задоволенні позову в частині стягнення суми заборгованості по поверненню кредитних коштів у розмірі 86637,00 грн. необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись ст. ст. 32 - 34, 77, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 17.07.15р.

Суддя Русняк В.С.