ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.07.15р. Справа № 3/69

За скаргою: Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг

на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України "Міністерства юстиції України"

У справі:

за позовом Державного промислового підприємства "Кривбаспромоводопостачання", м.Кривий Ріг

до Комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг

про стягнення 11 958 325 грн. 51 коп.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Стягувача - не з'явився(про час і місце засідання суду сповіщений належно)

Боржника - Миколюк Д.О., довіреність №35 від 26.05.15р.

ДВС - Афанасьєва Є.О., довіреність 20-22/138 від 27.04.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Кривбасводоканал" звернулось до господарського суду із скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України № 10-20/196-15 від 25.06.15р., у якій просило:

1. Поновити строк на подання скарги на рішення державного виконавця.

2. Визнати незаконною та скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби від 05.05.06р. серія АА№ 442172 про арешт майна боржника КП "Кривбасводоканал" (код 033 413 16) та оголошення заборони на його відчуження, а саме: 162 одиниці транспортних засобів, про що винести ухвалу.

Подана скарга мотивована тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби (далі - ДВС) перебувало виконавче провадження, яке на теперішній час є закінченим, а саме: № 2682793 з примусового виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 3/69 від 23.05.05р. про стягнення з КП "Кривбасводоканал" на користь ДПП "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ" боргу на загальну суму 10 212 188,92 грн. Рішення господарського суду Дніпропетровської області №3/69 КП "Кривбасводоканал" виконано в повному обсязі шляхом сплати боргу. Постановою державного виконавця ДВС України від 21.02.07р. на підставі ст. 37 Закону України від 21.04.99р. №606-ХІУ "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606) виконавче провадження закінчено.

В подальшому, Боржник в ході здійснення своєї господарської діяльності та проведення інвентаризації по підприємству виявив транспортні засоби, які не придатні до подальшої експлуатації, проте залишаються обліковуватися на балансі підприємства та перебувати у комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу. На виконання Порядку списання, відчуження, передачі основних засобів, що є комунальною власністю територіальної громади м. Кривого Рогу, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 27.11.13р. №2313, Позивач звернувся з листом від 26.11.14р. №4951 до Центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Кривий Ріг та Криворізького району, підпорядкованого УДАІ ГУМВС в Дніпропетровській області (далі - Центр надання послуг) про надання вичерпної інформації щодо можливої заборони на право користування, володіння та розпорядження по 7 (семи) транспортним засобам. На запит Боржника Центр надання послуг 10.12.14р. листом від 05.12.2014р. №14/4 ЦНП-4036 за вх. № 6666 повідомив про заборону на право користування, володіння та розпорядження транспортними засобами та надав постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби від 05.05.06р. серії АА №442172 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, що надійшли на адресу Центру надання послуг.

Проте, провівши аналіз отриманих документів від Центру надання послуг, Позивач встановив, що по виконавчому провадженню № 2682793 арешт транспортних засобів, всупереч ст. 38 Закону № 606 (в редакції чинній з 20.02.07р.), станом на теперішній час є чинним. До того ж, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 2682793 винесена 21.02.07р., тобто станом на теперішній час сплило понад 7 років, а тому виконавче провадження повинно бути знищеним. Боржник вказує, що, у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно боржника, знімається.

ДВС скаргу не визнає, вважає її безпідставною, та такою, що не підлягає задоволенню, мотивуючи тим, що у скарзі немає жодного обґрунтування щодо незаконності дій державного виконавця при винесені зазначеної постанови, Державне промислове підприємство "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ" не скористалося правом наданим йому законодавцем, та не зверталося протягом двох років з моменту відкриття ВП до державного виконавця з заявою на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що свідчить про не сумлінне користування усіма наданими їм правами.

Також, від ДВС надійшло клопотання, у якому ДВС просить суд замінити відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України, яке мотивоване тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.01.1р. № 17 "Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції" постановлено ліквідувати Державну виконавчу службу, поклавши на Міністерство юстиції завдання і функції з реалізації державної політики у сфері організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб). Установлено, що Міністерство юстиції є правонаступником Державної виконавчої служби, що ліквідується, в частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про державну виконавчу службу" органом державної виконавчої служби є Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 1.1 Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 16.04.15р. № 1134/к, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 3.11 Положення, до основних функцій Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відноситься представництво інтересів відділу. Відповідно до п. 3 Положення "Про Головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі", затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 23.06.11р. № 1707/5 основними завданнями Головного територіального управління юстиції є: реалізація державної правової політики, державної політики з питань банкрутства, державної реєстрації актів цивільного стану, державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, державної реєстрації договорів комерційної концесії (субконцесії), реєстрації (легалізації, прийняття повідомлення про утворення) об'єднань громадян, громадських спілок, інших громадських формувань, статутів, друкованих засобів масової інформації; забезпечення реалізації державної політики у сферах організації примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Розгляд скарги відкладався.

У судове засідання 21.07.15р. Стягувач не з'явився, повідомлений належно про слухання справи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Згідно зі ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством.

Статтею 55 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах

В свою чергу, відповідно до ст. 11-1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторони та інші учасники виконавчого провадження мають право знайомитися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні і письмові пояснення в процесі виконавчих дій, висловлювати свої доводи, міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі при проведенні експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати дії (бездіяльність) державного виконавця з питань виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими цим Законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець при виконанні рішення суду, виносячи постанову про арешт майна боржника КП "Кривбасводоканал" від 05.05.06р. серія АА№ 442172, діяв в межах повноважень, визначених Законом України "Про виконавче провадження", Державне промислове підприємство "КРИВБАСПРОМВОДОПОСТАЧАННЯ" не скористалося правом наданим йому ст. 11-1 Закону України "Про виконавче провадження", не зверталося з моменту відкриття виконавчого провадження до державного виконавця з заявою на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, з клопотанням про зняття арешту, не цікавилось про хід виконавчого провадження. Боржником не наведено обставин на підтвердження незаконності дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішення суду і, зокрема, постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби від 05.05.06р. серія АА№ 442172 про арешт майна боржника КП "Кривбасводоканал". Наведене є підставою для відмови у задоволенні скарги.

На підставі положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.15р. №1134/к підлягає заміні відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства Юстиції України.

Керуючись ст. 25, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Замінити відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України Міністерства Юстиції України.

У задоволенні скарги Комунального підприємства "Кривбасводоканал" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби України "Міністерства юстиції України" № 10-20/196-15 від 25.06.15р. - відмовити.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення.

Суддя С.Г. Юзіков