ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"13" липня 2015 р. Справа № 911/2443/15

за позовом Державного підприємства «Антонов», м. Київ

до Державного авіаційного підприємства «Україна», м. Бориспіль

про стягнення 29 942,29 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - БезпалийД.В. предст. дов. № 35/2425 від 24.03.2015;

відповідач - Савон А.В. предст. дов. № 01-33/03 від 05.01.2015.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Державного підприємства «Антонов» (позивач) до Державного авіаційного підприємства «Україна» (відповідач) про стягнення 29 942,29 грн. заборгованості за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2015 у справі №911/2443/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 13.07.2015.

24.06.2015 року через канцелярію суду від відповідача надійшла заява № 01-26/1152 від 23.06.2015 року, в якій останній визнав факт наявності заборгованості перед позивачем у розмірі 29 942,29 грн.

Присутній в судовому засіданні представник позивача озвучив позовні вимоги, які просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнав у повному обсязі.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, 13.07.2015 у судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників позивача та відповідача, суд,

встановив:

В період з 28.10.2014 року по 15.11.2014 року Державне підприємство «Антонов» надало Державному авіаційному підприємстві «Україна» аеропортові послуги на аеродромі Київ (Антонов)-2, пов'язані з обслуговуванням літака відповідача на загальну суму 29 942,29 грн., що підтверджується актами на надання аеропортових послуг від 15.11.2014, що підписані та скріплені печатками сторін.

По факту наданих послуг позивачем було пред'явлено відповідачу до оплати наступні рахунки-фактури: №237 Л від 15.11.2014 року за послуги надані з 28.10.2014 року по 15.11.2014 року на суму 8 834,99 грн. та №238 Л від 15.11.2014 року за послуги надані 15.11.2014 року на суму 21 107,30 грн.

Позивачем на адресу відповідача було надіслано Вимогу №35/2670 від 02.04.2015 року, яку було отримано відповідачем 08.04.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Втім, оплата послуг відповідачем так і не була здійснена. Натомість на адресу Державного підприємства «Антонов» надійшов лист №01-25/784 від 23.04.2015 року, яким Державне авіаційне підприємство «Україна» фактично відповідач підтвердив факт наявності заборгованості перед позивачем та повідомив, що сплата заборгованості в добровільному порядку не можлива і стягнення боргу може проводитися лише на підставі рішення суду.

З огляду на вказані обставини, позивач змушений був звернутись з позовом до суду з вимогою про стягнення з відповідача 29 942,29 грн. за надані послуги.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами фактично склалися правовідносини з надання послуг, відповідно до яких позивач надав замовлені послуги, а відповідач зобов'язаний був розрахуватися за послуги.

Статтею 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У зв'язку з тим, що між позивачем та відповідачем не існувало договірних зобов'язань, строк виконання зобов'язання з оплати наданих послуг визначається на підставі приписів ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з вимогами частини першої статті 221 Господарського кодексу України, кредитор вважається таким, що прострочив виконання господарського зобов'язання, якщо він не виконав дій, що випливають із змісту зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Зважаючи на те, що відповідач доказів оплати наданих послуг суду не надав, факт наявності заборгованості визнав, а строк виконання зобов'язань з оплати наданих послуг, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України на момент звернення позивача з позовом до суду настав, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про стягнення заборгованості в розмірі 29 942,29 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного авіаційного підприємства «Україна» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Київський шлях, 2, ) на користь Державного підприємства «Антонов» (03062, м. Київ, вул. Академіка Туполєва,1 , ) - 29 942 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот сорок дві) грн. 29 коп. основного боргу 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 21.07.2015р.

Суддя О.В. Щоткін