КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2015 р. Справа№ 911/539/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участю представників:

від позивача: Ворожбит О.Б. - за дов.

Демченко Г.С. - за дов.

від відповідача: Гупало К.П. - за дов.

Сторож Н.П. - за дов.

Яремко В.В. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу ТНТ Експрес Волдвайд СПОЛ. С.Р.О. (TNT Express Worldwide Spol. S.R.O.)

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.06.2015

у справі № 911/539/15 (суддя Антонова В.М.)

за позовом ТНТ Експрес Волдвайд СПОЛ. С.Р.О. (TNT Express Worldwide Spol. S.R.O.)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Експрес»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

ТНТ Експрес Волдвайд СПОЛ. С.Р.О. (TNT Express Worldwide Spol. S.R.O.) (далі, позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аеро-Експрес» (далі, відповідач) про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.06.2015 року у справі № 911/539/15 провадження у справі припинено на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду мотивована тим, що даний спір не підлягає розгляду в господарських судах України, оскільки пунктом 19.1. Угоди про співробітництво від 14.09.1998 визначено, що ця угода повинна регулюватися та тлумачитися згідно із законодавством Нідерландів та Окружний суд Амстердаму повинен мати виключну юрисдикцію.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ТНТ Експрес Волдвайд СПОЛ. С.Р.О. (TNT Express Worldwide Spol. S.R.O.) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 у справі № 911/539/15 скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду Київської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що суд першої інстанції, припинивши провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, застосував норму, яка не підлягала застосуванню до спірних правовідносин.

В той же час, судом не було застосовано норми, які підлягали застосуванню в даному випадку, а саме статті 12, 15, 123, 124 Господарського процесуального кодексу України, а також статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Як стверджує апелянт, спори з іноземним елементом, що виникають при укладанні, зміні, розірвання і виконанні господарських договорів, підлягають вирішенню господарськими судами України незалежно від наявності угоди сторін про передачу спорів до іноземного державного суду.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу ТНТ Експрес Волдвайд СПОЛ. С.Р.О. (TNT Express Worldwide Spol. S.R.O.) було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Гаврилюк В.М., судді: Сулім В.В. та Коротун О.М.

У зв'язку із перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, розпорядженням Cекретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 911/539/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя Гаврилюк В.М., судді: Сулім В.В. та Майданевич А.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2015 (головуючий суддя Гаврилюк В.М., судді: Сулім В.В. та Майданевич А.Г.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.06.2015.

25.06.2015 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про припинення провадження у справі без змін.

Відповідач у відзиві наголосив на тому, що розгляд даного спору районним судом міста Амстердам не суперечить українському законодавству, а навпаки, відповідає волі сторін, вираженій в пункті 19.1. Угоди про співробітництво від 14.09.1998.

26.06.2015 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду додаткові пояснення до апеляційної скарги, у яких зазначив, що чинне законодавство України не визначає можливості укладення пророгаційної угоди сторонами та наголосив на тому, що оскільки відповідач має своє місцезнаходження на території України, то відповідно до пункту 2 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» та статті 124 Господарського процесуального кодексу України справа за позовом позивача до відповідача підсудна українським судам.

26.06.2015 та 30.06.2016 апелянт, на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2015, подав через відділ документального забезпечення суду докази зарахування суми судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 609,00 грн. відповідно до квитанції 09.06.2015 до Державного бюджету України.

У зв'язку із перебуванням головуючого судді Гаврилюка В.М, на лікарняному, розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 № 09-52/890/15 призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу ТНТ Експрес Волдвайд СПОЛ. С.Р.О. (TNT Express Worldwide Spol. S.R.O.) передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 у справі № 911/539/15 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І., розгляд справи призначено на 14.07.2015.

У судовому засіданні представники позивача підтримали доводи, викладені у апеляційній скарзі, просили її задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати та передати справу на розгляд до Господарського суду Київської області.

Представники відповідача просили суд у задоволенні апеляційної скарги позивача відмовити, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 14.09.1998 між ТНТ Недерланд БВ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аеро-Експрес» було укладено угоду про співробітництво з надання послуг з перевезення та доставки міжнародних експрес-відправлень.

03.03.2014 ТНТ Недерланд БВ та ТНТ Експрес Волдвайд, Спол., С.Р.О. уклали договір про відступлення, згідно якого ТНТ Недерланд БВ відступила ТНТ Експрес Волдвайд, Спол., С.Р.О. всі свої права та зобов'язання за Угодою від 14.09.1998.

Листом від 04.03.2014 відповідача було повідомлено про укладання угоди про відступлення.

Пунктом 19.1. Угоди про співробітництво від 14.09.1998 передбачено, що ця угода повинна регулюватися та тлумачитися згідно із законодавством Нідерландів та Окружний суд Амстердаму повинен мати виключну юрисдикцію (том 1, а.с. 171).

Як підтверджується матеріалами справи, 11.03.2015 до відділу документального забезпечення Господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про припинення провадження у справі, згідно якого відповідач просив припинити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на те, що в пункті 19.1. Договору про співробітництво від 14.09.1998 визначено виключну юрисдикцію районним судом м. Амстердам.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для припинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні підприємства і організації мають право звернення до господарських судів згідно з встановленою підвідомчістю і підсудністю господарських спорів за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Згідно статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

Якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановлені інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Господарський суд у випадках, передбачених законом або міжнародним договором, застосовує норми права інших держав.

Міжнародна підсудність - це розмежування компетенції між судовими органами тієї чи іншої держави щодо розгляду і вирішення певних категорій справ з іноземним елементом. При вирішенні питання про міжнародну підсудність суд повинен встановити межі власної компетенції.

Вирішуючи питання про підсудність справ з іноземним елементом, суд повинен керуватись не тільки нормами внутрішнього процесуального законодавства, а й колізійними нормами, які містяться перш за все у двосторонніх міжнародних договорах про правову допомогу та інших міжнародних договорах.

Питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, у тому числі й питання щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються з урахуванням Закону України «Про міжнародне приватне право».

Закон України «Про міжнародне приватне право» визначає приватноправові відносини, як відносини, що ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави.

Товариство ТНТ Експрес Волдвайд СПОЛ. С.Р.О. (TNT Express Worldwide Spol. S.R.O.) створено та зареєстровано відповідно до законодавства Нідерландів.

Відповідно до статті 124 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Як уже зазначалося, визначення підсудності справи з іноземним елементом входить в сферу застосування Закону України «Про міжнародне приватне право».

Пунктом 1 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Тобто, з положень статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» вбачається, що господарські суди мають право розглядати справи з іноземним елементом, проте за визначених законодавством обставин.

Виключна підсудність судам України у справах з іноземним елементом визначена статтею 77 Закону, а саме: 1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України; 2) якщо у справі, яка стосується правовідносин між дітьми та батьками, обидві сторони мають місце проживання в Україні; 3) якщо у справі про спадщину спадкодавець - громадянин України і мав в ній місце проживання; 4) якщо спір пов'язаний з оформленням права інтелектуальної власності, яке потребує реєстрації чи видачі свідоцтва (патенту) в Україні; 5) якщо спір пов'язаний з реєстрацією або ліквідацією на території України іноземних юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців; 6) якщо спір стосується дійсності записів у державному реєстрі, кадастрі України; 7) якщо у справах про банкрутство боржник був створений відповідно до законодавства України; 8) якщо справа стосується випуску або знищення цінних паперів, оформлених в Україні; 9) справи, що стосуються усиновлення, яке було здійснено або здійснюється на території України; 10) в інших випадках, визначених законами України.

Як вірно зазначено Господарським судом Київської області в оскаржуваній ухвалі, у даному спорі сторони не визначили підсудність справи судам України.

Водночас, підстави для застосування виключної підсудності в розумінні статті 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» щодо даного спору також відсутні.

Натомість, сторони, уклавши Угоду про співробітництво від 14.09.1998, у пункті 19.1. останньої прямо встановили, що Окружний суд Амстердаму повинен мати виключну юрисдикцію.

Крім того, в договорах (контрактах) сторони користуються наданим їм правом вибору права, закріпленим статтею 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», і зазначають законодавство, яке має бути застосоване.

Згідно статті 43 Закону України «Про міжнародне приватне право» сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Пунктом 19.1. Угоди про співробітництво від 14.09.1998 визначено, що ця угода повинна регулюватися та тлумачитися згідно із законодавством Нідерландів.

За таких обставин, Господарський суд Київської області дійшов правильного висновку, що пункт 19.1. Угоди про співробітництво від 14.09.1998 містить пророгаційну угоду, згідно якої сторони передбачили вибір як права, так і місця вирішення спорів.

З огляду на зазначене, враховуючи, що відповідач наполягає на застосуванні пункту 19.1. Угоди про співробітництво від 14.09.1998, суд дійшов правильного висновку, що спір не підлягає розгляду в господарських судах України.

У відповідності до пункту 4.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає ухвалу суду у даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга ТНТ Експрес Волдвайд СПОЛ. С.Р.О. (TNT Express Worldwide Spol. S.R.O.) є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТНТ Експрес Волдвайд СПОЛ. С.Р.О. (TNT Express Worldwide Spol. S.R.O.) на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.06.2015 у справі № 911/539/15 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.06.2015 у справі № 911/539/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/539/15 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх