ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про порушення провадження у справі про банкрутство

14.07.2015 р. Справа № 914/2076/15

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за заявою:Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області
про банкрутство:Товариства з обмеженою відповідальністю «Софегар Україна» (вул. Литвиненка, буд. 3, м. Львів, 79034; )

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Корчинський О. І.

Представники:

Заявника:Юрчак Ю. Ю. - представник (довіреність від 06.02.2015 р. № 2155)
Боржника:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

25.06.2015 р. на розгляд господарського суду Львівської області за вхідним № 2144 від Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області поступила заява про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Софегар Україна» (вул. Литвиненка, буд. 3, м. Львів, 79034; ).

26.06.2015 р. суддею вчинено електронний запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого.

26.06.2015 р. до суду в електронному вигляді надійшла довідка щодо автоматизованого відбору арбітражного керуючого, згідно якої автоматизованою системою визначено кандидатуру арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича.

Ухвалою суду від 30.06.2015 р. прийнято заяву Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Софегар Україна» () до розгляду, зобов'язано арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича подати заяву на участь у даній справі та підготовче засідання суду призначено на 14.07.2015 р.

Заявник вимоги суду виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив. Представник заявника вимоги про банкрутство підтримав.

Боржник вимоги суду не виконав, відзив на заяву про порушення справи про банкрутство не представив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки представника в судове засідання не повідомив.

Відповідно до вимог частини першої статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. Неявка у підготовче засідання сторін та представника державного органу з питань банкрутства, а також відсутність відзиву боржника не перешкоджають проведенню засідання.

Згідно з частиною другою та частиною третьою статті 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Частиною третьою статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Частиною другою статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено загальний перелік доказів, що додаються до заяви про порушення справи про банкрутство, у тому числі названо й рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Разом з тим частиною сьомою статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що до заяви кредитора - органу державної податкової служби чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків визначено статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу (пункт 95.3 статті 95 Податкового Кодексу України).

Згідно із правилами, визначеними главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22 з наступними змінами, виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. При цьому судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається, а реквізити судового рішення зазначаються в інкасовому дорученні, як підстава стягнення.

Отже в силу закону виконання судового рішення про стягнення з платника податків - суб'єкта господарювання на користь держави податкового боргу здійснює контролюючий орган (органи доходів і зборів) відповідно до вимог, визначених Податковим кодексом України, а не державна виконавча служба.

У заяві ініціюючий кредитор зазначає, що загальна сума його вимог до боржника становить 5883600 грн. 49 коп. (з яких: 4678747,08 грн. - основний платіж; 1195615,90 грн. - штрафна санкція; 9237,51 грн. - пеня). На підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора до заяви про порушення справи про банкрутство додано копію постанови Львівського окружного адміністративного суду від 30.01.2015 р. у справі № 813/8383/14 про стягнення з рахунків ТзОВ «Софегар Україна» на користь бюджету податковий борг в сумі 5851253,69 грн., копію постанови Львівського окружного адміністративного суду від 18.03.2014 р. у справі № 813/1395/14 про стягнення з рахунків ТзОВ «Софегар Україна» на користь Державного бюджету України 1083,82 грн. податкового боргу, копію інкасового доручення від 16.01.2015 р. № 112/01 на суму 574,45 грн., копію інкасового доручення від 08.12.2014 р. № 1077/12 на суму 574,45 грн., копію інкасового доручення від 08.12.2014 р. № 1076/12 на суму 509,37 грн., копію інкасового доручення від 16.01.2015 р. № 113/01 на суму 509,37 грн., копію інкасового доручення від 25.02.2015 р. № 185/02 на суму 8874,55 грн., копію інкасового доручення від 25.02.2015 р. № 183/02 на суму 2607525,64 грн. та копію інкасового доручення від 25.02.2015 р. № 184/02 на суму 3234853,50 грн.

Зазначені інкасові доручення повернені банківськими установами без виконання у зв'язку з відсутністю коштів на рахунках боржника.

З урахуванням правового регулювання стягнення податкового боргу з платників податку, органи державної виконавчої служби до процедури примусового виконання судових рішень про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу не залучаються, тому немає підстав для відкриття виконавчого провадження в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, виходячи з приписів статті 95 Податкового кодексу України, частини третьої статті 10, частини сьомої статті 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

У такому випадку перебіг трьохмісячного строку, визначеного частиною третьою статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», починається з моменту прийняття банком платника (боржника) інкасового доручення для примусового стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, оформленого стягувачем (контролюючим органом) на підставі рішення суду, що набрало законної сили.

При визначені розміру безспірних вимог кредитора, відповідно до абзацу другого частини 3 статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд не враховує пеню на суму 9237 грн. 51 коп. та штрафні санкції на суму 1195615 грн. 51 коп.

Отже, вимоги ДПІ у Сихівському районі м. Львова ГУ ДФС у Львівській області до ТзОВ «Софегар Україна» на суму 4678747 грн. 08 коп. є безспірними, становлять більше ніж триста мінімальних розмірів заробітної плати та такі вимоги не були задоволені боржником протягом строку, що перевищує три місяці з моменту встановленого для їх погашення строку.

Розглянувши заяву про порушення справи про банкрутство, перевіривши обґрунтованість вимог заявника, їх безспірність, вжиття заявником заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Софегар Україна».

Відповідно до ч. 15 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з моменту порушення провадження у справі про банкрутство: пред'явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися лише у порядку, передбаченому цим Законом, та в межах провадження у справі про банкрутство; пред'явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення може відбуватися у випадку та порядку, передбачених цим Законом; арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство; корпоративні права засновників (учасників, акціонерів) боржника реалізуються з урахуванням обмежень, встановлених цим Законом; задоволення вимог засновника (учасника) боржника - юридичної особи про виділення частки в майні боржника у зв'язку з виходом із складу його учасників забороняється; рішення про реорганізацію або ліквідацію юридичної особи - боржника приймається в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Як було зазначено, автоматизованою системою визначено кандидатуру арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича для виконання повноважень розпорядника майна.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», під час прийняття заяви про порушення справи про банкрутство суд в ухвалі зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) надати заяву на участь у даній справі.

06.07.2015 р. до суду за вх. № 27843/15 від арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича поступила заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, в якій він також зазначив, що не належить до жодної категорії осіб, вказаних в ч. 2 ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Оскільки автоматизованою системою визначено кандидатуру арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича для виконання повноважень розпорядника майна у даній справі, від арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича надійшла заява про згоду стати розпорядником у цій справі, у суду відсутні підстави для відхилення кандидатури арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича, тому суд призначає розпорядником майна у даній справі арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича.

Крім того, до суду надійшла заява про згоду на участь у даній справі від арбітражного керуючого Сиволобова М. М. Така заява задоволенню не підлягає, оскільки від арбітражного керуючого Ловаса В. О., визначеного автоматизованою системою, надійшла заява на участь у даній справі, котра відповідає вимогам встановленим Положенням про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство і ст. 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та у суду відсутні підстави для відхилення кандидатури арбітражного керуючого Ловаса В. О.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно з ч. 2 ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника. Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному у цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Відповідно до абз. 1 ч. 16 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство не пізніше трьох днів з дня її винесення надсилається боржнику, кредитору (кредиторам) та іншим особам, які беруть участь або мають взяти участь у цій справі (власнику майна, органу, уповноваженому управляти майном боржника, тощо), органу державної податкової служби, місцевому загальному суду, органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 1, 2, 9, 10, 16, 19, 22, 23, 25, 98, 114, 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 41, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Порушити провадження у справі № 914/2076/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Софегар Україна» (вул. Литвиненка, буд. 3, м.Львів, 79034; ).

2. Визнати безспірні вимоги кредитора - Державної податкової інспекції у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софегар Україна» у розмірі 4678747 грн. 08 коп.

3. Ввести мораторій на задоволення вимог кредиторів.

4. Ввести процедуру розпорядження майном.

5. Призначити розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Софегар Україна» () арбітражного керуючого Ловаса Василя Олексійовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 1334 видане 19.07.2013 р. Міністерством юстиції України; адреса: вул. Левка Бачинського, 2/2, м. Івано-Франківськ, 76000).

6. Встановити арбітражному керуючому Ловасу Василю Олексійовичу оплату послуг (грошову винагороду) розпорядника майном в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Софегар Україна» (). Сплату грошової винагороди (оплати послуг) арбітражного керуючого (розпорядника майна) здійснювати шляхом її авансування заявником- Державною податковою інспекцією у Сихівському районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області.

7. В задоволенні заяви арбітражного керуючого Сиволобова М. М. про участь у даній справі - відмовити.

8. Оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Софегар Україна» ().

9. Розпоряднику майна подати до господарського суду Львівської області відомості про результати розгляду вимог кредиторів (з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення), а також письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами до 01.09.2015 р.

10. Розпоряднику майна скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду Львівської області до 01.09.2015 р.

11. Попереднє засідання суду призначити на 10.09.15 р. о 11:50 год.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Львівської області за

адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 128, 2-й поверх.

12. Покласти на розпорядника майна обов'язок повідомити сторін, а також інших учасників провадження у справі про місце, дату та час проведення попереднього засідання суду.

13. Розпоряднику майна провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість до 07.09.2015 р.

14. Копію ухвали надіслати кредитору, боржнику, розпоряднику майна, Сихівському районному суду м. Львова, Сихівському ВДВС Львівського МУЮ, державному реєстратору та державному органу з питань банкрутства.

Відповідно до ч. 13 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство набирає законної сили з моменту її винесення.

Клопотання, пояснення та інші документи подавати за 3 дні до початку судового засідання. Посилання на номер справи - обов'язкове.

Суддя Цікало А.І.