ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14 липня 2015 р. Справа № 918/616/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Техногенна безпека"

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "С.П.А.С."

про стягнення боргу та штрафних санкцій в сумі 14 468 грн. 39 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Васильєв Д.О.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техногенна безпека" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.П.А.С." про стягнення заборгованості в сумі 14 468 грн. 39 коп., з яких 9000 грн. 00 коп. - основний борг, 296 грн. 92 коп. - 3% річних, 5 171 грн. 47 коп. - інфляційні втрати. Свої вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем умов усного Договору купівлі-продажу в частині оплати вартості отриманого товару.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 23.06.2015 року розгляд справи відкладався на 14.07.2015 р. на 10:20 год.

07 липня 2015 року на адресу суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Техногенна безпека" надійшло клопотання №24 від 03.07.2015 р. про проведення судового засідання, яке відбудеться 14.07.2015 р. о 10:20 год., у режимі відеоконференції, здійснення якої доручити господарському суду Кіровоградської області, що знаходиться за адресою: 25022, м.Кіровоград, вул. В.Чорновола, 29/32.

Дане клопотання було задоволено, судове засідання 14.07.2015 р. проведено у режимі відеоконференції, здійснення якої забезпечив господарський суд Кіровоградської області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Просить стягнути з відповідача 14 468 грн. 39 коп. боргу.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав. Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, вимог не заперечив. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення кореспонденції адресату (арк.с. 28). Суд зазначає, що відповідачу було надано достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав та обов'язків. Відповідач не був позбавлений права направити докази по справі поштовим зв'язком.

Крім того, ухвала суду від 23.06.2015 р. про відкладення розгляду справи на 14.07.2015 р., яка направлялася відповідачу за адресою: Рівненська область, Рівненський район,с.Городок, вул.Б.Штейнгеля, 1Д, повернута відділенням поштового зв'язку з відміткою "За закінченням терміну зберігання". Згідно спеціального витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження відповідача: Рівненська область, Рівненський район,с.Городок, вул.Б.Штейнгеля, 1Д. Інші відомості щодо адреси відповідача у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до абзацу третього підпункту 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

За таких обставин, судом вжито необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про дату та місце розгляду справи.

Отже, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно та об'єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. При цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що у період з 16 вересня 2014 року по 26 вересня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Техногенна безпека" фактично передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "С.П.А.С." отримало товар на підставі підписаних сторонами та скріплених відбитками їх печаток видаткових накладних : №РН-0000783 від 16.09.2014 р. на суму 7272 грн. 60 коп., №РН-0000806 від 24.09.2014 р. р. на суму 16012 грн. 00 коп., №РН-0000810 від 26.09.2014 р. на суму 982 грн. 00 коп. (арк.с. 9-11). Загальна вартість товару складає 24 266 грн. 60 коп.

Проте відповідач свої зобов'язання по оплаті вартості отриманого товару виконав частково, сплативши 05.12.2014 р. - 12 266 грн. 60 коп. та 01.04.2014 р. - 3000 грн. 00 коп., всього 15 266 грн. 60 коп.

Таким чином, заборгованість відповідача по оплаті товару на момент звернення позивача до суду з даним позовом складає 9000 грн. 00 коп. Вказане підтверджується виписками по рахунку (арк.с. 13-14).

Покликаючись на ст.625 ЦК України, з огляду на прострочення виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати товару, позивач нарахував 296 грн. 92 коп. - 3% річних та 5 171 грн. 47 коп. - інфляційних втрат (розрахунок на арк.с. 3-4).

Отже, загальна сума боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 14 468 грн. 39 коп. (9000 грн. 00 коп. + 296 грн. 92 коп. + 5 171 грн. 47 коп. = 14 468 грн. 39 коп.).

Судом прийнято до уваги, що між сторонами не було укладеного письмового договору, проте відповідач отримав товар та підписав товарно-розпорядчі документи на нього - накладні, а отримавши пропозицію оплатити вартість товару - виконав її частково. Отже, фактично між сторонами мають місце правовідносини, що склалися на підставі укладеного у спрощений спосіб договору купівлі - продажу, за яким сторони не визначали строк здійснення відповідачем оплати за отриманий товар.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; крім того підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст.509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

За договором купівлі-продажу (ст.655 ЦК України), одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Оскільки між сторонами мають місце правовідносини, що склалися на підставі укладеного у спрощений спосіб договору купівлі - продажу, за яким сторони не визначали строк здійснення відповідачем оплати за отриманий товар, тому покупець (відповідач у даному випадку) на підставі ст.692 ЦК України був зобов'язаний повністю оплатити товар після його прийняття, чого зроблено не було. Тобто, накладні, за якими відповідач отримав товар, є самостійними підставами виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Доказів сплати боргу відповідач суду не подав.

Перевіряючи розміри нарахованих відповідачу сум 3% річних суд здійснив власний обрахунок даної санкції та встановив, що за невчасне виконання зобов'язань за період з 17.09.2014 р. по 04.12.2014 р. (оскільки 05.12.2014 р. частково погашено борг в розмірі 12 266 грн. 60 коп.) на суму 7272 грн. 60 коп. 3% річних становить 47 грн. 22 коп., за період з 25.09.2014 р. по 04.12.2014 р. на суму 16012 грн. 00 коп. - становить 93 грн. 44 коп., з 27.09.2014 р. по 04.12.2014 р. на суму 982 грн. 00 коп. складає 05 грн. 57 коп., з 05.12.2014 р. по 31.03.2015 р. (оскільки 01.04.2015 р. частково погашено борг в розмірі 3000 грн. 00 коп.) на суму 12 000 грн. 00 коп. - 115 грн. 40 коп., з 01.04.2015 р. по 15.05.2015 р. на суму 9000 грн. 00 коп. 3% річних становить 33 грн. 29 коп., всього - 294 грн. 92 коп. Тоді як позивачем заявлено до стягнення 296 грн. 92 коп.

Отже, позовні вимоги про стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 294 грн. 92 коп.

Розрахунок нарахованих позивачем інфляційних втрат у розмірі 5 171 грн. 47 коп. судом перевірено та визнано правильним.

В силу статей 43, 47, 33, 38 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Проаналізувавши наведені вище правові норми та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техногенна безпека" до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.П.А.С." слід задоволити частково, в частині стягнення 9000 грн. 00 коп. - основного боргу, 294 грн. 92 коп. - 3% річних, 5 171 грн. 47 коп. - інфляційних втрат, всього 14 466 грн. 39 коп. В частині вимог про стягнення 02 грн. 00 коп. 3% річних в позові слід відмовити у зв'язку з безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "С.П.А.С." (35331, Рівненська область, Рівненський район,с.Городок, вул.Б.Штейнгеля, 1Д, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техногенна безпека" (04211, м.Київ, просп.Героїв Сталінграда, будинок 10-А, корпус 6, квартира 61, ) - 9000 грн. 00 коп. - основного боргу, 294 грн. 92 коп. - 3% річних, 5 171 грн. 47 коп. - інфляційних втрат, 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

3. В іншій частині вимог в позові відмовити.

Повне рішення складено "15" липня 2015 року.

Суддя Бережнюк В.В.