донецький апеляційний господарський суд

Постанова
Іменем України
15.07.2015 справа №908/141/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого: суддівМартюхіної Н.О., Агапова О.Л., Кододової О.В.
За участю представників:
від військової прокуратури: від позивача:Чалий М.Г. прокурор, не з`яився
від відповідача:не з`явився
від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
від третьої особи 1:Мазур Л.Б. за довіреністю
від третьої особи 2:Зінченко С.О. за довіреністю
від третьої особи 3:не з`явився

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого заступника війського прокурора Південного регіону України, м. Одеса в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Кабінету Міністрів України, м. Київ
на рішення господарського суду Запорізької області
від03.03.2015 року
у справі№ 908/141/15-г (суддя Серкіз В.Г.)
за позовомПершого заступника військового прокурора Південного регіону України, м. Одеса в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Кабінету Міністрів України, м. Київ
до відповідача Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, м. Бердянськ
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача 1. Міністерство оборони України, м. Київ 2. Військова частина НОМЕР_1 , м. Нікополь Дніпропетровської області 3. Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , м. Дніпропетровськ

про визнання незаконним та скасування розпорядження
ВСТАНОВИВ:
Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.03.2015р. відмовлено в задоволені позову Першого заступника військового прокурора Південного регіону України, м. Одеса в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Кабінету Міністрів України, м. Київ до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, м. Бердянськ за участю третіх осіб Міністерства оборони України, м. Київ, Військової частини НОМЕР_1 , м. Нікополь Дніпропетровської області, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 482 від 29.07.10р. «Про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради».

Рішення суду мотивовано тим, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваного розпорядження № 482 від 29.07.10р. «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради» земельна ділянка площею 2802,06 га за своїм статусом була віднесена до земель сільськогосподарського призначення відповідно до діючого на той момент розпорядження виконуючого обов`язки голови Бердянської районної державної адміністрації від 03.04.09р. № 192.

В оскарженому рішенні суд першої інстанції послався на ті обставини, що на час прийняття відповідачем розпорядження № 482 від 29.07.10р. «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради», розпорядження Бердянської районної державної адміністрації № 192 від 03.04.09р. «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» не скасовано, у встановленому порядку нечинним не визнано.

Посилаючись на норми статті 118, 123 Земельного кодексу України, пункт 9 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.04р. № 677, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач приймаючи оскаржуване розпорядження, дотримався вимог земельного законодавства стосовно порядку передачі земельних ділянок у власність громадянам України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Перший заступник війського прокурора Південного регіону України, м. Одеса в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Кабінету Міністрів України, м. Київ подав до Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить:

- скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 03.03.15р. № 908/141/15-г і прийняти нове рішення, яким визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 482 від 29.07.10р. «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради».

В обґрунтування своєї позиції апелянт посилається на наступне:

згідно розпорядження Бердянської райдержадміністрації від 03.04.09р. № 192 було припинено право користування земельною ділянкою площею 2802,06 га, яка була надана в постійне користування військовій частині НОМЕР_2 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону та видано акт на право постійного користування земельною ділянкою на підставі рішення Бердянської районної ради нарожних депутатів Запорізької області від 28.12.2000р. № 7, яка за вказаним розпорядженням переведена до земель запасу та до категорії земель сільськогосподарсього призначення Новопетрівської сільської ради Бердянського району, а в подальшому за спірним розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації від 29.07.10р. № 482 передана безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,8284 га для ведення особистого селянського господарство як землю сільськогосоподарсього призначення.

Проте, прокурор зазначав, що рішенням господарсього суду Запорізької області від 07.12.2010 р. № 15/45/09-4/20/10 розпорядження Бердянської райдержадміністрації від 03.04.09р. № 192 "Про припинення права користування земельною ділянкою " було визнано недійсним з підстав невідповідності закону та перевищення райдержадміністрацією своїх повноважень щодо земель, які відносяться до земель оборони, належать державі на праві власності та закріплені за відповідним військовим формуванням на праві постійного користування. Вказане рішення суду першої інстанції залишено в силі апеляційною та касаційною інстанціями.

Прокурор в апеляційній скарзі посилається на, те, що спірне розпорядження підлягає скасуванню, оскільки земельна ділянка, яка передана громадянину ОСОБА_1 , фактично є землею оборони, перебуває в користуванні Міністерства оборони України, знаходитьлся на обліку в військвій частині А 4322, правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ та на ній розміщено військове майно та полігон.

Таким чином, прокурор зазначав, що Бердянська райдержадміністрація, примаючи спірне розпорядження, за відсутності відповідних повноважень, розпорядилась землею, яка належить до земель оборони та є державною власністю, право на розпорядження якою належить державі в особі Кабінету Міністрів України. Отже, не приймаючи до уваги наявність постанови Дніпропетрівського апеляційного адміністративного суду від 22.05.14р.по справі № 0870/2399/12, яким відмовлено у визнанні незаконним та скасуванні розпорядження голови Бердянської РДА № 482 від 29.07.10р., апеляційні вимоги прокурора підлягають задоволенню, оскільки вказана постанова не має преюдиційного значення у даній справі.

Ухвалою від 05.05.15рр. апеляційна скарга Першого заступника війського прокурора Південного регіону України, м. Одеса в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Кабінету Міністрів України, м. Київ була прийнята до провадження Донецьким апеляційним господарським судом.

В судове засідання з`явилися прокурор Чалий М.Г., представник третьої особи Міністерства оборони України Мазур Л.Б. представник третьої особи Військової частини Зінченко С.О. Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судові засідання апеляційної інстанції не була визнана обов`язковою.

Прокурор, представники позивача, третьої особи Міністерства оборони України, відйськової частини НОМЕР_1 підтримали в судовому засіданні апеляційні вимоги, просили скасувати рішення суду першої інстанції.

Крім того, прокурором у справі були надані додаткові письмові пояснення 15.07.15р. щодо відсутності підстав з припинення провадження у справі згідно статті 80 Господарського процесуального кодексу України, на чому наполягає відповідач, а також, надав обгрутовані письмові пояснення стосовно виключного права на розпорядження спірною ділянкою у Кабінета мінстрів України, а ні у Бердянській райдержадміністрації.

Позивачем у справі Кабінетом Міністрів України направлені до апеляційного суду письмові поясненя, в яких повністю підтримана позиція прокурора у справі стосовно задоволення апеляційної скарги та скасування рішення першої інстанції, надані огрунтовані пояснення з підстав статусу землі оборони щодо спірної земельної ділянки та відсутності повноважень Бердянської райдержадміністрації щодо розпорядження спірної земелею.

Представником третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Міністерства оборони України через канцелярію суду були надані обгрунтовані письмові пояснення від 03.06.15р. з підстав незаконності спірного розпорядження, наявності у спірної земельної ділянки статусу земель оборони, та порушеннь норм процесуального та матеріального права, яких припустився суд першої інстанції, та підтримав вимоги апеляційної скарги Военного прокурора.

У відзиві на апеляційну скаргу від 17.06.15р. № 746/01, відповідач Бердянська района державна адміністрація просила апеляційну інстанцію відмовити в скарзі прокурора, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на те, що війська частина, якій виділялася земля у постійне користування була ліквідована, та в подальшому не закріплялась за іншою частиною, тобто, право користування було втрачено, а земля за відсутності частини не може існувати окремо, тому була правомірно передана у властість громадянину ОСОБА_1 .

Крім того, відповідач вважає даний спір публічно-правовим та таким, що підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства. При цьому, законність передачі у власність спірної земельної ділянки та винесення спірного розпорядежння вже було дослідженно адміністративним судом та відмовлено війському прокурору, згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.05.14р. по справі № 0870/2399/13, яка набула законної сили.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами частини 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв`язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

28.12.2000 р. п`ятнадцятою сесією двадцять третього скликання Бердянської районної ради прийнято рішення № 7 «Про матеріали інвентаризації землекористувань», яким вирішено: затвердити матеріали інвентаризації землекористувань по земельній ділянці Донецької КЕЧ військової частини А-4322 Бердянського гарнізону загальною площею 2802,06 га (п. 1.3); дозволено земельно-кадастровому бюро при Бердянському районному відділі земельних ресурсів провести роботи по закріпленню меж земельної ділянки на місцевості і виготовленню державного акту на право постійного користування землею, зокрема, Донецькій КЕЧ військової частини А-4322 Бердянського гарнізону (п. 2).

Відповідно до зазначеного рішення Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону видано державний акт ІІ-ЗП № 001486 на право постійного користування землею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону.

Згідно з рішенням виконкому Запорізької обласної ради від 02.03.1992 р. № 48 проведена інвентаризація земель, наданих в постійне користування в/ч НОМЕР_2 , яким засвідчено, що в користуванні в/ч НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ залишається всього земель 2802,06 га, в тому числі, в постійному користуванні 2802,06 га.

Наказом Головнокомандувача Військ Противоповітряної оборони Збройних Сил України від 05.11.2003 р. № 75 «Про ліквідацію військового господарства військової частини НОМЕР_2 та призначення ліквідаційної комісії» правонаступником військової частини НОМЕР_2 визначено військову частину НОМЕР_1 (м. Нікополь).

Відповідно до акту прийому-передачі казарменно-житлового фонду, комунальних споруд і обладнання, квартирного майна, палива і території військового містечка № НОМЕР_3 с. Новопетрівка в/ч НОМЕР_2 здала, а в/ч НОМЕР_1 прийняла: казарменно-житловий фонд; комунальні споруди, обладнання і об`єкти упорядження військового містечка; земельну ділянку площею 2802,06 га, що займається військовим містечком № 3; технічну документацію на казарменно-житловий фонд, комунальні споруди і обладнання, документи на землекористування та інші, зокрема, державний акт на право користування землею № 012043 від 1978 року, технічний звіт по інвентаризації земель (опис № 4).

Згідно з актом, складеним 30 грудня 2005 року, Донецька квартирно-експлуатаційна частина району здала, а квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя прийняв: казарменно-житловий фонд, комунальні споруди, обладнання та об`єкти благоустрою військового містечка, земельну ділянку площею 2802,06 га, яку займає військове містечко № 3, технічну документацію на казарменно-житловий фонд, комунальні споруди та обладнання, документи на землекористування та інші, зокрема, державний акт на право землекористування (опис № 4).

Розпорядженням від 03.04.2009 р. № 192 виконуючого обов`язки голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» припинено право користування військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, у тому числі: рілля - 1037,38 га, пасовища - 1581,53 га, під господарськими шляхами і прогонами - 5,26 га, забудовані землі - 116,68 га, інші землі - 59,13 га, під водою - 2,08 га, яка надавалась рішенням Бердянської районної ради від 28.12.2000 р. № 7 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону (п. 1). Переведено до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району земельну ділянку площею 2802,06 га, у тому числі: рілля - 1037,38 га, пасовища - 1581,53 га, під господарськими шляхами і прогонами - 5,26 га, забудовані землі - 116,68 га, інші землі - 59,13 га, під водою - 2,08 га. Переведено дані землі до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. 2). Визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 001486, реєстраційний № 390 від 17.05.2001 р., виданий військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. Підставою для прийняття розпорядження визначено ліквідацію військовій частині НОМЕР_2 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ, а землі, на яких вона була розташована, протягом тривалого часу не використовуються за цільовим призначенням, на даній земельній ділянці не зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості.

Розпорядженням від 29.07.2010 р. № 482 голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради»:

1. Затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району;

2.Передати безоплатно у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку площею 1,8284 га, в т.ч. угіддя: пасовища 1,8284 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосоподарсього призначення державної власності (землі запасу, колишню територія полігону в/ч НОМЕР_2 ), які розташовані на теріторії Новопетрівської сільської ради.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 р. у справі № 15/45/09-4/20/10 задоволений позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: позивач 1 - Міністерство оброни України, позивач 2 - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя до відповідача Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації № 192 від 03.04.2009 р. із дати прийняття. Визнано недійсним розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 192 від 03.04.2009 р. області «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою».

Зазначене рішення господарського суду залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2011 р.

Розпорядженням від 20.06.2011 р. № 483 голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації від 03.04.2009 р. № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою».

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що скарга підлягає задоволенню на наступних підставах.

Як вбачається із спірного розпорядження № 482 від 29.07.2010 р., приймаючи його, відповідач керувався ст.ст. 17, 121, 123, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Законом України «Про землеустрій», Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 677 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», а також розглядав проект землеустрію щодо відведення земельної ділянки у власність та заяву громадянина ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у власність.

Прокурор, звертаючись з позовом, посилається на незаконність передачі райдержадміністрацією у власність спірної земельної ділянки, яка входить до складу земель оборони, є державною власністю, та в силу закону не можуть передаватись у приватну власність. Крім того, на спірній земельній ділянці розташоване військове майно, яке повинно використовуватись лише за його цільовим та функціональним призаченням.

Підстави набуття права на землю встановлені ст. 116 Земельного кодексу України:

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень,визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 18 Земельного кодексу України передбачає, що до земель України належать усі землі в межах її території, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Згідно з ст. 19 цього Кодексу за основним цільовим призначенням землі поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно з ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації розпоряджуються землями державної власності відповідно до закону.

Статтею 17 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом (п. «а»).

Із досліджених судом матеріалів слідує, що земельна ділянка, передана у власність спірним розпорядженням від 29.07.2010 р. № 482, входить до складу земельної ділянки, яка була надана у постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону рішенням Бердянської районної ради № 7 від 28.12.2000 р., що посвідчується державним актом ІІ-ЗП № 001486 на право постійного користування землею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області в межах згідно з планом землекористування. Державний акт був виданий Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону. Даний факт не оспорюється сторонами.

Згідно із ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Визначення земель оборони містить ст. 65 Земельного кодексу України: землями оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.

Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Відповідно до ст. 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разінеобхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування.

Правові засади і порядок використання земель оборони визначені спеціальним законодавством - Законом України «Про використання земель оборони». Згідно з ст.1 цього Закону землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України. Правовий режим земель оборони встановлений у ст.2 Закону України «Про використання земель оборони»: військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України. Особливості надання земельних ділянок військовим частинам під військові та інші оборонні об`єкти визначаються Кабінетом Міністрів України. Розміри земельних ділянок, необхідних для розміщення військових частин та проведення ними постійної діяльності, визначаються згідно із потребами на підставі затвердженої в установленому порядку проектно-технічної документації. Військові частини зобов`язані використовувати надані їм земельні ділянки відповідно до вимог земельного і природоохоронного законодавства та з дотриманням вимог щодо забезпечення безпеки населення у процесі проведення ними постійної діяльності.

Таким чином, земельна ділянка, яка була надана у постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону загальною площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області в межах згідно з планом землекористування, належить до земель оборони і має особливий правовий режим.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єкти права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.

Згідно з ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, зокрема: землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення (п.б).

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема: землі оборони (пункт «в» ст. 84 Земельного кодексу України).
Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".
Отже, розпоряджатись вказаними категоріями земель, у тому числі й щодо передачі їх у власність, наділений тільки Кабінет Міністрів України.

Стаття 13 Земельного кодексу України передбачає, що до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оборону України» до повноваження Кабінету Міністрів України у сфері оборони належить, зокрема, встановлення порядку надання Збройним Силам України, іншим військовим формуванням у користування державного майна, в тому числі земельних (водних) ділянок.

Виходячи із вимог вказаних норм законодавства та наявних матеріалів справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що Кабінетом Міністрів України, як уповноваженим органом щодо розпорядження землями оборони, не приймалося рішення щодо розпорядження земельною ділянкою загальною площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, яка була у постійному користуванні (тобто безстроково) для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, не приймалося рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, що належить до земель оборони, в порядку, передбаченому ст. 20 ЗК України. Судове рішення про припинення права постійного користування відносно землекористувачів Військової частини А-4322 Бердянського гарнізону, Військової частини НОМЕР_1 , Донецької КЕЧ, КЕВ міста Запоріжжя, також не приймалось.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що за приписами ст.4 Закону України "Про Збройні Сили України", Положення про Міністерство оборони України, військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна в органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України. Відповідно до Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основних правил користування наданими земельними ділянками і Керівництва з обліку земель (земельних ділянок) в органах квартирно-експлуатаціної служби Збройних Сил України, Квартирно-експлуатаційному відділу міста Запоріжжя є органом з обліку земель оборони, та військового майна.

Згідно приписів статті 14 Закону України "Про Збройні Сили України", відповідно до яких земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління та звільняються від сплати усіх видів податків відповідно до законів з питань оподаткування.

Згідно з ст.3 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України", військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюється у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи спір по суті, суд апеляційної інтанції встановив, що на спірній земельній ділянці, згідно облікових даних по картковому та бухгалтерському обліку в Квартирно-експлуатаційному відділу міста Запоріжжя, знаходиться фактично майно, а саме казармено-житловий фонд військового містечка, комунальні споруди і обладнання, меблі, казарменний інвентар, пожежене обладнання і майно, паливо, земельна ділянка і технічна документація. Відповідно вказане майно перебуває на обліку КЕВ міста Запоріжжя на підставі акту від 30.12.05р. (арк. справи 33-57) Тобто, вказане майно закріплено за військовою частиною, є військовим майном та з обліку не знімалось та не списувалось.

Відтак, в силу закону землі оборони та військове майно, знаходяться в управлінні та користуванні Міністерства оборони України, тоді як власником цих земель та майна є держава в особі Кабінету Міністрів України, який розпоряджається ними. За відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі чи майна, надані для потреб Збройних Сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно з статтею 27 Земельного кодексу України.

В даній справі, предмет спору є розпорядження відповідача спірною земельною ділянкою шляхом передачі її у власність, тобто, стосується саме питання розпорядження землями та майном оборони, повноваження з цього приводу надане Кабінету міністрів України. Проте, Кабінетом мінстрів України будь-які рішення відносно передачі спірної ділянки у власність іншим особом, у тому числі й громадянину ОСОБА_1 , не приймались як станом на момент прийняття оскаржуваного розпорядження, так й до теперішнього часу.

Також, й рішення Кабінету Міністрів України про передачу спірної земельної ділянки місцевим оганам влади в порядку статті 27 Земельного кодексу за відсутності потреби Збройних сил України в користуванні землею, - відсутнє.

За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені судом докази, оспорюване розпорядження № 482 від 29.07.2010 р. прийнято відповідачем всупереч наведеним вище приписам законодавства, порушує права та інтереси саме позивача - Кабінету Міністрів України. Отже, прокурор правомірно звернувся до суду в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (володіння та розпорядження землями оборони), а саме - Кабінету Міністрів України.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду враховує й той факт, що на час прийняття спірного розпорядження № 482 від 29.07.10р., господарським судом розглядався спір у справі № 15/45/09 за позовом заступника військового прокурора Запорізького гарнізону в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: позивач 1 - Міністерство оброни України, позивач 2 - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя до відповідача Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації № 192 від 03.04.2009 р. «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою».

Зокрема, дослідивши дані Єдиного державного реєстру судових рішень, вбачається, що ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.06.2009р. було порушено провадження у вказаній справі № 15/45/09. Розгляд справи неодноразово відкладався, рішення суду першої інстанції було прийняте 12.10.09р., яке було оскаржено в апеляційні та касаційній інстанціях, та направлено на новий розгляд, остаточно було прийняте рішення судом першої інстанції 07.12.10р., яке й залишено без змін вищими судовими інстанціями.

Статтею 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що кожний має право на доступ до судових рішень в порядку визначеному цим законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади в Україні в порядку, встановленому цим Законом. Таким чином, кожна особа, у тому числі й громадянин ОСОБА_1 , не будучи учасником справи, міг отримати інформацію із реєстру про навність спору відносно земельної ділянки, яку він бажає отримати у власність.

Бердянська районна державна адміністрація Запорізької області у справі №15/45/09 про визнання недійсним розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації № 192 від 03.04.2009 р. «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» була відповідачем, та відповідно була обізнана своєчасно та належним чином про прийняті судові акти по справі та про той факт, що існує спір стосовно підстав припинення права постійного користування спірною землею оборони. При цьому, задоволення вимог военного прокурора може потягнути у будь-якому разі відстуність підстав для розпорядження земельною ділянкою органами місцевого самоврядування. Проте, незважаючи на це, Бердянська районна державна адміністрація Запорізької області прийняла спірне розпорядження про передачу вказаної землі у власність іншій особі.

Як зазначалось вище, рішенням господарсього суду Запорізької області від 07.12.10р. по справі № 15/45/09-4/20/10 позов прокурора було задоволено, визнано недійсним розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 192 від 03.04.09р. «Про припинення права користування земельною ділянкою».

У постанові пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначено, що положення актів державних та інших органів, якщо вони не мають зворотної сили, застосовуються до прав та обов`язків сторін, які виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Враховуючи те, що розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації № 192 від 03.04.2009 р. «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» господарським судом визнано недійсним, як таке, що не відповідає вимогам законодавства та визначеній компетенції органу, який його видав, то зазначений акт не породжує жодних правових наслідків від моменту його прийняття, тобто від 03.04.09р.

Згідно ст. 21 Земельного кодексу України: порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам.

У зв`язку з чим, у Бердянській райдержадміністрації були відсутні підстави для прийняття спірного розпорядження № 482 від 29.07.10р., оскільки земельна ділянка не вибувала із статусу земель оборони та не могла бути передана у власність іншій особі.

Не приймаються до уваги посилання відповідача на те, що постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 22.05.14р. у справі № 0870/2399/12 вирішено адміністративний спір про відмову в скасуванні того ж самого розпорядження № 482 від 29.07.10р. «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у власність земельної ділянки» між тими ж сторонами та встановлено обставини законності передачі цієї земельної ділянки у власність, та відсутність порушнень процедури прийняття рішення органом владних повноважень при передачі земельної ділянки у власність.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

По-перше, апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для застосування ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у справі № 0870/2399/12 Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду суб`єктний склад сторін є різний порівняно із сторонами в даній справі, а саме, різні позивачи.

По-друге, помилковими є посилання відповідача на преюдицію законності прийняття розпорядження № 482 від 29.07.10р. «Про передачу громадянину ОСОБА_1 у власність земельної ділянки», оскільки саме такі факти адміністративним судом не встановлювались.

Так, виходячи із мотивувальної частини зазначеної постанови, апеляційний адміністративний суд дійшов висновку, що відповідач, приймаючи осаржуване розпорядження, дотримався вимог земельного законодавства стосовно порядку передачі земельних ділянок у власність громадян України з підстав належного розроблення та погодження проекту відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 .

Проте, вказаний висновок суду не спростовує наявність та існування у спірній земельній ділянці статусу земель оборони та не змінює її призначення та особливий статус та не скасовує заборону на передачу у приватну власність.

Наведене у постанові по справі № 0870/2399/12 свідчить про надання адміністративним судом оціночного судження в контексті оцінки доказів під час прийняття розпорядження при дотриманні вимог земельного законодавства, а саме за наявності оформленного належним чином проекту відведення земельної ділянки, що не є преюдиційним фактом відповідно до ст. 35 ГПК України та не впливає на суть даного спору. Предметом дослідження в даній справі були обставини наявності у спірній земельній ділянці загальною площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, яка була надана у постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, особливого спеціального статусу і прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, що належить до земель оборони, в порядку, передбаченому ст. 20 ЗК України.

З огляду на вище встановлені фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 482 від 29.07.10р. «Про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради» не відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема нормам Земельного кодексу України, Закону України «Про оборону України», Законом України "Про використання земель оборони" та порушує права і охоронювані законом інтереси позивача щодо розпорядження спірною земельною ділянкою, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 03.03.15р. по справі № 908/141/15-г винесено з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Першого заступника військового прокурора Південного регіону України, м. Одеса в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Кабінету Міністрів України, м. Київ на рішення господарського Запорізької області від 03.03.2015 року по справі № 908/141/15-г - задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 03.03.2015 року по справі № 908/141/15-г скасувати.

Позовні вимоги Першого заступника військового прокурора Південного регіону України, м. Одеса в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Кабінету Міністрів України, м. Київ до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, м. Бердянськ за участю третіх осіб Міністерства оборони України, м. Київ, Військової частини НОМЕР_1 , м. Нікополь Дніпропетровської області, Квартирно-експлуатаційного відділу міста Запоріжжя та ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 482 від 29.07.10р. «Про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради», - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 482 від 29.07.10р. «Про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради».

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Судді: О.Л. Агапов

О.В. Кододова