ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 року Справа № 5004/714/11
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційні скарги 1. публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ (голова комітету кредиторів); 2. публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк", м. Київ
на постановувід 17.03.2015 господарського суду Волинської області
та постановувід 13.05.2015 Рівненського апеляційного господарського суду (в частині призначення ліквідатора)
у справі№ 5004/714/11 господарського суду Волинської області
про банкрутствоприватного підприємства "Ірта", м. Луцьк
ліквідаторДуплика П.Г., м. Рівне
в судовому засіданні взяв участь представник

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"Оборський Я.В., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.04.2011 порушено справу № 5004/714/11 про банкрутство приватного підприємства "Ірта" в порядку загальних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, чинній до 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство), введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Дуплику П.Г. та інше.

Постановою господарського суду Волинської області від 17.03.2015 (суддя Слободян П.Р.) припинено процедуру розпорядження майном та повноваження розпорядника майна Дуплики П.Г., визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Дуплика П.Г. та зобов'язано його вчинити певні дії.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 (судді: Демидюк О.О. - головуючий, Гулова А.Г., Юрчук М.І.) за результатом розгляду апеляційних скарг боржника, публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", кредитор 1), публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (далі - ПАТ "Український інноваційний банк", кредитор 2) зазначену постанову залишено без змін у цілому.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, кредитор 1 та кредитор 2 звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просять їх скасувати виключно в частині призначення ліквідатором арбітражного керуючого Дуплику П.Г. При цьому кредитор 1 просить прийняти у цій частині нове рішення про призначення ліквідатором арбітражного керуючого Войтановича О.Й.

Касаційна скарга кредитора 1 обґрунтована порушенням судами норм матеріального права, зокрема, ст.ст. 7, 16, 24 Закону про банкрутство. Кредитор посилається на неналежне виконання арбітражним керуючим Дупликою П.Г. обов'язків розпорядника майна, а також не наведення судами належного обгрунтування при відхиленні кандидатури ліквідатора, запропонованої комітетом кредиторів.

Касаційна скарга кредитора 2 мотивована порушенням судами норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 13 Закону про банкрутство, ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-V, далі - Закон про банкрутство у новій редакції), ст. ст. 34, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України. Кредитор посилається на неналежне виконання арбітражним керуючим Дупликою П.Г. обов'язків розпорядника майна, а також не наведення судами належного обгрунтування при відхиленні кандидатури ліквідатора, запропонованої комітетом кредиторів.

Заслухавши пояснення учасника судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону банкрутство положення цього Закону, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону про банкрутство здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури - за його новою редакцією.

Згідно з ч. 2 ст. 2 та ч. 8 ст. 16 Закону про банкрутство правом надання суду кандидатури ліквідатора наділені комітет кредиторів та державний орган з питань банкрутства (коли справа про банкрутство порушена стосовно державних підприємств або підприємств, у статутному фонді яких частка державної власності перевищує 25 відсотків).

Отже, згідно з порядком, встановленим Законом про банкрутство, кандидатура ліквідатора може бути запропонована суду комітетом кредиторів та державним органом з питань банкрутства, а право вибору кандидатури належить виключно суду.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону про банкрутство господарський суд має право призначити ліквідатором особу, яка виконувала повноваження розпорядника майна або (та) керуючого санацією.

Отже, під час призначення ліквідатора господарський суд не зв'язаний виключно кандидатурами арбітражних керуючих, запропонованими комітетом кредиторів та державним органом з питань банкрутства, а має альтернативу - самостійно призначити арбітражного керуючого, який виконував повноваження розпорядника майна.

Як вбачається, суд першої інстанції розглядав дві кандидатури арбітражних керуючих, а саме: Войтановича О.Й., кандидатура якого була запропонована комітетом кредитором, та Дуплика П.Г., який виконував повноваження розпорядника майна боржника.

При цьому судом не встановлено будь-яких порушень в діяльності арбітражного керуючого Дуплики П.Г. під час виконання ним обов'язків розпорядника майна боржника, а також інших передбачених Законом про банкрутство підстав для відхилення цієї кандидатури. Більше того, кандидатура арбітражного керуючого Дуплики П.Г. має переваги перед кандидатурою арбітражного керуючого Войтановича О.Й., зокрема, обізнаність зі справою про банкрутство ПП "Ірта", наявність технічних можливостей та територіальне знаходження у м. Рівне, яке є найбільш наближеним до місцезнаходження боржника.

За таких обставин суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, з дотриманням порядку, встановленого Законом про банкрутство, призначив ліквідатором арбітражного керуючого Дуплику П.Г., який виконував повноваження розпорядника майна і кандидатура якого відповідає приписам ст. 31 Закону про банкрутство.

Порушення порядку призначення ліквідатора могло мати місце лише у випадку призначення судом на власний розсуд особи (арбітражного керуючого), яка не виконувала повноваження розпорядника майна, а самостійно, без відповідного погодження з боку комітету кредиторів, подала заяву на участь у справі про банкрутство.

Посилання кредитора 1 в касаційній скарзі у якості підстави для відхилення кандидатури арбітражного керуючого Дуплики П.Г. на неналежне виконання останнім повноважень розпорядника майна спростовуються обставинами, встановленими судами попередніх інстанцій. Більше того, арбітражний керуючий Дуплика П.Г. виконував повноваження розпорядника майна боржника на протязі майже чотирьох років і за увесь цей період ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", як голова комітету кредиторів, не оскаржував його дії (бездіяльність) у межах справи про банкрутство та не скористався наданим ст. 16 Закону про банкрутство правом ініціювати припинення його повноважень з підстав неналежного виконання обов'язків.

Відтак, доводи касаційних скарг не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення без змін постанов суду першої та апеляційної інстанції в частині призначення ліквідатора, як законних та обгрунтованих.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 31, 16, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" та публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Волинської області від 17.03.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 у справі № 5004/714/11 в частині призначення ліквідатора боржника залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко О.Є. Короткевич