КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"20" липня 2015 р. Справа №911/1180/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Куксова В.В.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області в особі Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2015 року

у справі № 911/1180/15 (суддя Карпечкін Т.П.)

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок"

до відповідача Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області в особі Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Гордієнко Катерини Семенівни, Прокопця Дмитра Івановича, Прокопець Надії Євтихівни, Прокопець Раїси Антонівни, Степенко Наталії Миколаївни, Торби Олександра Григоровича, Юрченка Федора Васильовича, Юрченка Івана Трохимовича, Управління Держземагенства у Білоцерківському районі;

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Демченко Парасковії Дмитрівни, Дідик Анастасії Олександрівни, Ковтюх Марії Прохорівни, Криволап Любов Михайлівни, Миколаєць Ганни Євтухівни, Миколаєць Івана Юхимовича, Миколаєць Лідії Григорівни, Романченка Юрія Григоровича, Філатович Ніни Леонідівни, Шамота Анатолія Миколайовича, Шамота Єфросинії Арсенівни, Шевченка Віталія Володимировича, Товариства з обмеженою відповідальністю "МАРУНА-АГРО"

про визнання права користування земельними ділянками, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Світанок" звернулось до Господарського суду Київської області з позовними вимогами до Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області в особі Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання права користування земельними ділянками.

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.05.2015 року у справі № 911/1180/15 позовні вимоги задоволені повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Білоцерківське міськрайонне управління юстиції Київської області в особі Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно протоколу передачу судової справи раніше визначеному складу суду для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончарова С.А. (головуючий), Куксова В.В., Шаптали Є.Ю.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 20.07.2015 року змінено склад суддів у зв'язку з відпусткою Шаптали Є.Ю., сформовано судову колегію: Гончаров С.А. (головуючий), Куксов В.В., Пономаренко Є.Ю.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно ст. 95 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

До апеляційної скарги в якості доказу відправлення її іншим сторонам у справі апелянтом надано копії фіскальних чеків та копії описів Укрпошти від 13.07.2015 року. Наведені копії є такими, що жодним чином не засвідчені.

З огляду на таке, зазначені копії фіскальних чеків та описів до них не можуть бути визнані судом за належні докази надсилання копії скарги іншим сторонам у справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга не приймається до розгляду і підлягає поверненню скаржнику на підставі п. 2 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Також, відповідно до ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктами 2.1, 2.2, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлені ставки судового збору в таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

При цьому, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом станом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про державний бюджет на 2015 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної плати з 1 січня 2015 року в розмірі 1218,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви з вимогою немайнового характеру становить 1218,00 грн., позовної заяви з вимогою майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, проте не менше 1827,00 грн. та не більше 73080,00 грн.

Відповідно до п. 2.4. ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлені такі ставки судового збору: 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Позовними вимогами, які були предметом розгляду у даній справі, були вимоги про визнання права користування земельними ділянками.

Тобто, скаржником заявлені вимоги немайнового характеру. Апелянтом оскаржено рішення та апелянт просить у задоволенні позову відмовити.

Тобто, загальна сума судового збору, що підлягала сплаті за подання даної апеляційної скарги, повинна була складати 24360,00 грн.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, до неї додана квитанція № КП7372/1 від 13.07.2015 року на суму 609,00 грн. Інших доказів сплати судового збору до матеріалів справи не додано.

Тобто, з доданих до апеляційної скарги документів вбачається сплата апелянтом судового збору в розмірі, що є меншим, ніж встановлено законодавством.

Таким чином, апелянтом до апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі.

Разом з поданням апеляційної скарги апелянт просить суд сплатити судовий збір не в повному обсязі, а в сумі 609,00 грн. за подання апеляційної скарги. Таке клопотання вмотивовано тим, що у видатках Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області на 2015 рік не передбачено фінансування витрат на сплату судового збору за подання апеляційних скарг в порядку господарського судочинства, де суми судового збору є значними, а тому скаржник не може самостійно забезпечити дану оплату.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 цією статті.

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Як вбачається з поданих скаржником документів, до апеляційної скарги не додано жодних доказів на підтвердження наведених доводів в обґрунтування заявленого клопотання про зменшення судового збору. А саме, не надано жодних документів, які б підтверджували відсутність у апелянта коштів, призначених для сплати судового збору.

За таких обставин, у суду відсутня можливість належним чином оцінити та врахувати майновий стан апелянта, та, з огляду на таке, на даний час, за відсутності відповідних доказів, відсутні жодні підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Також, відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення підписано 22.06.2015 року, отже, останнім днем строку на подання апеляційної скарги на вказане рішення, відповідно до вимог ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, є 02.07.2015 року.

Апеляційна скарга, відповідно до штампу органу поштового зв'язку передана 13.07.2015 року, тобто, з пропуском строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до матеріалів апеляційної скарги скаржник просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, колегія суддів зазначає, що це клопотання не розглядалось у зв'язку з повернення апеляційної скарги на підставі п.п. 2,3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення встановлених у вказаній ухвалі недоліків, дана апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п.п. 2,3,4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області в особі Реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2015 року у справі № 911/1180/15 повернути скаржнику.

2. Матеріали справи № 911/1180/15 повернути до господарського суду першої інстанції.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Пономаренко