ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2015 рокуСправа № 912/2346/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Балика В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер"

до Приватного акціонерного товариства "Креатив"

про стягнення 4387178,70 грн

представники сторін у судовому засіданні участі не брали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Креатив" заборгованості за договором поставки від 22.09.2014 № С14-00378 у сумі 4387178,70 грн.

Ухвалою від 23.06.2015 господарським судом порушено провадження у справі за даним позовом.

Представник позивача в судовому засіданні участі не брав, направивши клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване відсутністю фізичної змоги забезпечити явку повноважного представника у судове засідання, яке відбудеться 22.07.2015.

Як убачається зі змісту даного клопотання (а.с. 74-76) позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги не заперечив, відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не подав, участі у судовому засіданні не брав.

При цьому, 21.07.2015 звернувся до суду з клопотанням від 21.07.2015 № 901-10 про відкладення розгляду справи, мотивоване перебуванням представника ПрАТ "Креатив" в судовому засіданні в Дніпропетровському апеляційному господарському суді.

Із тексту даного клопотання слідує, що відповідач позовні вимоги не визнає.

З огляду на наявність у матеріалах справи достатніх доказів для розгляду спору по суті справа розглядається за наявними в ній матеріалами на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, господарським судом встановлено наступне.

Між Приватним акціонерним товариством "Креатив" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (Продавець) укладено договір поставки від 22.09.2014 № С14-00378 (надалі за текстом - Договір).

За умовами даного Договору сторонами погоджено, що Продавець зобов'язується поставити і передати у власність Покупця, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2014 року (надалі - Товар) на умовах Договору.

У відповідності до пункту 4.1 Договору кількість Товару, що поставляється за даним Договором - 450 тонн ±10% (за вибором Покупця).

Пунктом 4.2 Договору сторонами визначено, що для оприбуткування Покупцем поставленого Товару Продавець надає Покупцю видаткові накладні на кількість фактично поставленого Товару по ціні 1000,00 грн, виписані датою фактичної поставки. Вказана ціна для оприбуткування Товару є первісною. Подальше визначення ціни здійснюється сторонами в порядку, встановленому п.п. 4.3-4.3.1 Договору.

Умовами вказаних пунктів Договору передбачено, що ціна Товару з якісними показниками, передбаченими в п. 2.1 Договору, встановлюється сторонами шляхом укладання Додаткової угоди (надалі - Додаткова угода визначення ціни) та визначається як середня ринкова закупівельна ціна насіння соняшнику на аналогічних умовах поставки на дату підписання зазначеної Додаткової угоди, але не пізніше 1 лютого 2015 року, зменшена на 16% річних, нарахованих на суму здійсненої оплати (відповідно до п. 5.1 Договору) з дати перерахування коштів до дати переоцінки, за кожну фактично поставлену тонну партії Товару, що переоцінюється. Визначена таким чином ціна Товару може як перевищувати первісну ціну для оприбуткування, вказану в п. 4.2 Договору, так і бути меншою.

У відповідності до пункту 4.7 Договору для розрахунків на підставі Додаткової угоди визначення ціни формується Акт визначення кінцевої ціни та вартості Товару з врахуванням вимог розділу 4 Договору.

Згідно пункту 4.9 Договору попередня сума Договору (виходячи з первісної ціни) - 450000,00 грн.

У пунктах 5.1-5.2 Договору сторонами погоджено, що Покупець зобов'язується здійснити оплату Товару на умовах передоплати у сумі, вказаній в п. 4.9 Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця на підставі рахунку-фактури.

Остаточний розрахунок (доплати Покупцем або повернення коштів Продавцем) здійснюється після фактичного отримання Товару згідно з умовами Договору та проведення досліджень поставленого Товару на відповідність його якості вимогам п. 2.1 Договору, протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання сторонами Додаткової угоди (п. 4.3) та Акта визначення кінцевої ціни (п. 4.7), виходячи з остаточної ціни на Товар відповідно до п. 4.6 Договору.

23.09.2014 між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору, якою узгоджено положення Договору стосовно визначення якості Товару (п. 2.4 Договору).

Договір та Додаткова угода № 1 до Договору підписані сторонами та скріплені печатками.

Продавцем виставлено Покупцеві рахунок на оплату від 24.09.2014 № 153 на суму 450000,00 грн, який Покупцем оплачено в порядку п. 5.1 Договору 02.10.2014, що підтверджується копією виписки по рахунку за 02.10.2014 (а.с. 52).

Як убачається з матеріалів справи, Продавцем поставлено Покупцеві обумовлену Договору кількість Товару за наступними видатковими накладними:

- від 07.10.2014 № 296 у кількості 37,6 т на суму 37600,00 грн;

- від 08.10.2014 № 297 у кількості 135,56 т на суму 135560,00 грн;

- від 09.10.2014 № 298 у кількості 36,9 т на суму 36900,00 грн;

- від 10.10.2014 № 299 у кількості 71,26 т на суму 71260,00 грн;

- від 14.10.2014 № 302 у кількості 165,44 т на суму 165440,00 грн;

- від 22.10.2014 № 325 у кількості 21,01 т на суму 21010,00 грн;

- від 08.11.2014 № 326 у кількості 17,31 т на суму 17310,00 грн.

Всього Продавцем поставлено Покупцеві 485,08 т Товару на загальну суму 485080,00 грн.

Позивач стверджує, що решту суми первісної вартості отриманого товару у розмірі 35080,00 грн відповідачем до цього часу не сплачено.

15.05.2015 позивачем на адресу відповідача направлено лист від 07.04.2015 № 33, за змістом якого позивач просив зафіксувати ціну поставки соняшника в межах ринкових цін в регіоні, а саме - 10050,00 грн з ПДВ, а також провести кінцевий розрахунок по договору.

Одночасно позивачем на адресу відповідача направлено для підписання Додаткову угоду від 07.04.2015 № С14-00378/1 до Договору, Акт переоцінки насіння соняшнику від 07.04.2015 № 1 до Договору, а також рахунок на оплату від 07.04.2015 № 80.

Згідно вказаних документів проведена переоцінка насіння соняшнику, поставленого у період з 07.10.2014 по 08.11.2014 відповідачеві у кількості 485080,00 тонн.

Загальна вартість поставленого Товару після переоцінки (з урахуванням здійсненої відповідачем передплати в сумі 450000,00 грн) складає 4352098,70 грн.

Всього позивач просить стягнути з відповідача 4387178,70 грн заборгованості (35080,00 грн решти вартості первісної ціни Товару без переоцінки+4352098,70 грн ціни Товару згідно Акта переоцінки).

При розгляді даного спору господарський суд виходить з наступного.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно визначення, наведеного у ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом спору у даній справі є невиконання, на думку позивача, відповідачем обов'язку щодо оплати поставленого позивачем Товару за Договором.

При цьому, господарський суд не погоджується з таким твердженням позивача з огляду на наступне.

Дійсно, за умовами Договору Покупець зобов'язаний здійснити оплату Товару на умовах передоплати у сумі, вказаній в п. 4.9 Договору, а саме - 450000,00 грн, на підставі рахунку-фактути.

Як убачається з матеріалів справи та вказується самим позивачем відповідач 02.10.2014 вказану умову Договору виконав, перерахувавши на рахунок Продавця грошові кошти у сумі 450000,00 грн на підставі рахунку на оплату від 24.09.2014 № 153 (а.с. 50, 52).

Продавець, здійснивши поставку більшої кількості Товару, ніж передбачено вказаним рахунком, а саме - на 35,08 т, допустив відхилення, передбачене п. 4.1 Договору у межах 10%.

22.10.2014 Продавцем виставлено Покупцеві рахунок на оплату від 22.10.2014 № 206 на суму 35080,00 грн за додаткові 35,08 т насіння соняшнику.

Поряд з тим, відповідач попередню оплату вказаної партії Товару не здійснив, як і не оплатив вказані кошти вже після поставки Товару Продавцем, яка була здійснена останнім на власний ризик.

Вартість первісної ціни Товару в кількості 35,08 т включена Продавцем і до рахунку на оплату від 07.04.2015 № 80, виставленого Покупцеві для оплати отриманого Товару з урахуванням Акта переоцінки.

Відповідачем свої зобов'язання щодо оплати первісної ціни отриманого Товару не виконано, грошові кошти у сумі 35080,00 грн на користь Продавця не сплачено.

Господарський суд враховує, що позовні вимоги в цій частині відповідачем не спростовано.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення 35080,00 грн решти первісної ціни поставленого Товару підлягають задоволенню.

Водночас, господарський суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 4352098,70 грн вартості Товару згідно Акта переоцінки, виходячи з наступного.

Як убачається з умов укладеного між сторонами Договору, зокрема, п.п. 4.3, 5.2 Договору, так як вже зазначалось судом вище, ціна Товару з якісними показниками, передбаченими в п. 2.1 Договору, встановлюється сторонами шляхом укладання Додаткової угоди та визначається як середня ринкова закупівельна ціна насіння соняшнику на аналогічних умовах поставки на дату підписання зазначеної Додаткової угоди, але не пізніше 1 лютого 2015 року.

Для розрахунків на підставі Додаткової угоди визначення ціни формується Акт визначення кінцевої ціни та вартості Товару (п. 4.7 Договору).

При цьому, як передбачено п. 5.2 Договору, остаточний розрахунок (доплата Покупцем або повернення коштів Продавцем) здійснюється після фактичного отримання Товару на відповідність його якості вимогам п. 2.1 Договору, протягом 10-ти банківських днів з моменту підписання сторонами Додаткової угоди визначення ціни та Акта визначення кінцевої ціни (п. 4.7), виходячи з остаточної ціни на Товар відповідно до п. 4.6 Договору.

Матеріалами справи підтверджено, що в порушення терміну, визначеного п. 4.3 Договору, примірник Додаткової угоди визначення ціни, яку складено 07.04.2015, Акта переоцінки насіння соняшника від 07.04.2015, а також рахунок на оплату від 07.04.2015 № 80 на загальну суму 4387178,70 грн, позивачем направлено на адресу відповідача лише 15.05.2015 (а.с. 58).

Вказані примірники Додаткової угоди та Акта переоцінки на даний час, як стверджує сам позивач, відповідачем ще не підписано та позивачеві не повернуто.

Доводи позивача стосовно того, що відповідачем погоджено такі документи з огляду на відсутність відповіді щодо їх заперечення господарським судом відхиляються з тих підстав, що позивачем не обґрунтовано та, як наслідок, не доведено таку позицію відповідними нормами права, що регулюють дані правовідносини.

Відтак, з урахуванням умов Договору щодо здійснення остаточного розрахунку за отриманий Товар протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами Додаткової угоди визначення ціни та Акта визначення кінцевої ціни, а також непідписання станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду Покупцем за Договором вказаних документів, що сторонами визначено як обов'язкова передумова для здійснення остаточного розрахунку за Договором, господарський суд вважає позовні вимоги позивача в цій частині передчасними.

Таким чином, господарський суд прийшов до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача 4352098,70 грн вартості Товару після переоцінки з підстав, заявлених у позові.

У даній частині позовних вимог слід відмовити.

Враховуючи положення статті 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача у справі покладаються судові витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотань сторін про відкладення розгляду даної справи за обставин, вказаних у таких клопотаннях, оскільки у матеріалах справи наявні усі необхідні докази для всебічного розгляду спору та прийняття обґрунтованого рішення.

При цьому, суд звертає увагу сторін, що явка їх представників у судове засідання обов'язковою судом не визнавалась.

Окрім того, як слідує з матеріалів справи (а.с. 71-73) як позивач, так і відповідач, були належним чином та завчасно сповіщені про дату, час та місце проведення судового засідання, а відтак, мали достатньо часу для подання додаткових матеріалів, які, на їх думку, необхідні для вирішення спору по суті, що ними зроблено не було з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Креатив" (25014, м. Кіровоград, просп. Промисловий, 19, ідентифікаційний код 31146251) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрохім-Партнер" (40004, м. Суми, вул. Металургів, 17, ідентифікаційний код 38397547) заборгованість у сумі 35080,00 грн, а також 583,90 грн судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В частині позовних вимог про стягнення 4352098,70 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя В.М. Балик