ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.15р. Справа № 904/3012/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк", (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалит", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 242 836,64 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Волощенко О.В. - представник (дов. № 02-36/413 від 05.02.15р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалит" (далі-відповідач) про стягнення 242 836,64 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 43 461,70 грн. - заборгованість за кредитом, 148 313,05 грн. - заборгованість по відсоткам, 5 681,41 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 19 279,03 грн. - пеня за несвоєчасне повернення відсотків, 6 084,64 грн. - інфляційні втрати по кредиту, 20 016, 82 грн. - інфляційні втрати по відсоткам.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором банківського рахунку № 091/1014-СД від 01.10.2007р., в частині повного та своєчасного розрахунку за наданий кредит зі сплатою відсотків.

07.04.15р. господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі № 904/3012/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалит" про стягнення 242 836,64 грн.

У зв'язку з переведенням судді Турчина С.О. до іншого суду, відповідно до п. 3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, розпорядженням господарського суду Дніпропетровської області щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ № 356 від 27.04.15р. справу № 904/3012/15 передано на розгляд судді Дубініну І.Ю.

Ухвалою господарського суду від 28.04.15р. справу № 904/3012/15 прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

21 травня 2015 року Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" надіслало до суду уточнення до позовної заяви № 08.406-297/8871 від 13.05.15р., в яких просить стягнути солідарно з ТОВ "Мегалит" та Усачової С.А. на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість у розмірі 242 836,64 грн.

Розглянувши уточнення до позовної заяви та додані документи, суд зазначає, що даними уточненнями позивач фактично змінює підстави позову (додає інший договір та залучає відповідача-2), але господарським судом 19 травня 2015 року вже розпочато розгляд справи по суті, що унеможливлює задоволення даного уточнення та залишає уточнення позивача № 08.406-297/8871 від 13.05.15р. - без розгляду.

Представником позивача у судовому засіданні надано копії документів для долучення до матеріалів справи та заяву про продовження строку розгляду справи № 904/3012/15 на 15 (п'ятнадцять) днів.

Ухвалою господарського суду від 04.06.15р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/3012/15 з 30.06.15р. по 14.07.15р. включно, а також розгляд справи відкладено.

Відповідач тричі у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за № 20902381 станом 13.07.15 року юридичне місцезнаходження відповідача (Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегалит") - 49019, м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Квітки-Основ'яненка, буд. 5 - куди і направлялись ухвали суду.

За таких обставин господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18, господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи п. 3.9.1. постанови Пленуму та закінчення процесуальних строків для розгляду справи, відсутність клопотань для їх продовження, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2010 року було змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (ПАТ "Укрсоцбанк"). Це виявилося у заміні Свідоцтва про державну реєстрацію Банка та реєстрації нової редакції Статуту, у зв'язку з приведенням діяльності АКБ "Укрсоцбанк" у відповідність із Законом України від 17.09.2008 року "Про акціонерні товариства".

ПАТ "Укрсоцбанк" є правонаступником Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку "Укрсоцбанк", створеного в організаційно-правовій формі відкритого акціонерного товариства. Банку належать всі права та обов'язки, все рухоме та нерухоме майно, які належали Акціонерно-комерційному банку соціального розвитку "Укрсоцбанк".

Згідно договору банківського рахунку № 091/1014-СД від 01.10.2007р. укладеного між АКБ соціального розвитку "Укрсоцбанк" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк") (далі за текстом - позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мегалит" (далі за текстом - відповідач, позичальник), Банк надав послуги з розрахунково-касового обслуговування поточних рахунків відповідача.

Додатковою угодою про надання овердрафту № 091/17-8 від 26.03.2008р. (далі за текстом - договір кредиту) до договору банківського рахунку № 091/1014-СД від 01.10.2007р., зі змінами та доповненнями внесеними договором про внесення змін та доповнень від 13.06.2008р. до додаткової угоди про надання овердрафту № 091/17-8 від 26.03.2008р. до договору банківського рахунку № 091/1014-СД від 01.10.2007р., угодою про внесення змін № 1 від 20.11.2008р. до додаткової угоди про надання овердрафту № 091/17-8 від 26.03.2008р. до договору банківського рахунку № 091/1014-СД від 01.10.2007р., між позивачем та відповідачем, відповідачу було надано 43 461,70 грн., що також підтверджується банківською випискою, яка знаходиться в матеріалах справи (а.с. 24 - 25).

Відповідно до договору кредиту, надання кредиту здійснюється шляхом видачі позичальнику готівкових коштів.

У відповідності до договору кредиту, моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника.

Згідно вищевказаних договорів кредиту нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Оскільки відсотки є платою за користування кредитом, то вони нараховуються та підлягають сплаті за весь час користування кредитними коштами, до моменту повного погашення суми наданого кредиту.

З матеріалів справи, а також відповідно до умов договору кредиту вбачається, що позичальник взяв на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі погашати кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання.

Позивач зазначає, що відповідач свої зобов'язання щодо сплати кредиту та процентів не виконує належним чином, а отже, ним було порушено виконання умов договорів кредиту, всупереч ст. 629 Цивільного кодексу України, припинив сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом, тим самим порушив норми ст. 1054 Цивільного кодексу України, відповідно до якої позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити відсотки.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договорами кредитів № 091/1014-СД від 01.10.2007р. складає у загальному розмірі 191 774,75 грн., з яких: 43 461,70 грн. заборгованість за кредитом та 148 313,05 грн. заборгованість по відсоткам.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача за вищевказаними договорами заборгованість за кредитом у сумі 43 461,70 грн. та заборгованість по відсоткам у сумі 148 313,05 грн.

Доказів виконання по оплаті за спірним договором № 091/1014-СД від 01.10.2007р. у загальному розмірі 191 774,75 грн., з яких: 43 461,70 грн. заборгованість за кредитом та 148 313,05 грн. заборгованість по відсоткам на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України в імперативному порядку встановлено, що зобов'язання виконується належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк та що одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Крім того, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строком (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до норм ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 статті 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі 43 461,70 грн. та заборгованості по відсоткам у сумі 148 313,05 грн.

Внаслідок порушення основного зобов'язання у позивача виникло право на стягнення неустойки.

Відповідно до договорів кредиту у разі прострочення позичальником строків сплати процентів договору, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує кредиторові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

На підставі пунктів договорів кредиту позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 5 681,41 грн. та пеню за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 19 279,03 грн., згідно розрахунку який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 43 - 45).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення пені у сумі 5 681,41 грн. за несвоєчасне повернення кредиту та пені у сумі 19 279,03 грн. за несвоєчасне повернення відсотків слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України позивач розрахував та заявив до стягнення з відповідача інфляційні втрати по кредиту у сумі 6 084,64 грн. та по відсоткам у сумі 20 016,82 грн., згідно розрахунків (а.с. 43 - 45).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок інфляційних втрат по кредиту та по відсоткам відповідають вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат по кредиту у сумі 6 084,64 грн. та по відсоткам у сумі 20 016,82 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 625, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалит" (49080, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Квітки-Основ'яненко, буд. 5; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29; ) - 43 461 (сорок три тисячі чотириста шістдесят одна) грн. 70 коп. заборгованість за кредитом, 148 313 (сто сорок вісім тисяч триста тринадцять) грн. 05 коп. заборгованість за відсотками, 5 681 (п'ять тисяч шістсот вісімдесят одна) грн. 41 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 19 279 (дев'ятнадцять тисяч двісті сімдесят дев'ять) грн. 03 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 6 084 (шість тисяч вісімдесят чотири) грн. 64 коп. інфляційні втрати за кредитом, 20 016 (двадцять тисяч шістнадцять) грн. 82 коп. інфляційні втрати за відсотками, 4 856 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят шість) грн. 73 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.07.15р.

Суддя І.Ю. Дубінін