ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2015 р.Справа № 916/2362/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства „Фарлеп-Інвест" в особі Південної філії ПрАТ „Фарлеп-Інвест";

до відповідача: Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону чорного моря;

про стягнення 17 301,66 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Баранчук Л.М. - довіреність № 721 від 08.12.2014р.;

від відповідача: Краснощок О.О. - довіреність № 3550/10 від 14.10.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" в особі Південної філії Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону чорного моря, в якій просить суд стягнути з останнього заборгованість за надання телекомунікаційних послуг у розмірі 17301,66 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання Державною екологічною інспекції Північно-Західного регіону чорного моря умов укладеного між сторонами договору про надання телекомунікаційних послуг №745189/12 від 01.01.2012 року в частині повної та своєчасної сплати грошових коштів за надані телекомунікаційні послуги

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2015 року було порушено провадження у справі №916/2362/15 із призначенням її до розгляду в засіданні суду 15.07.2015 року.

У судовому засіданні 15.07.2015 року з'явився представник позивача, який під час розгляду справи по суті підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на її задоволенні.

В свою чергу представник відповідача не заперечував проти розміру заборгованості, підтвердив її наявність, проте просив у позові відмовити з огляду на відсутність фінансової можливості здійснити її погашення.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Як вбачається з матеріалів справи, 01.01.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фарлеп», правонаступником якого є ПрАТ «Фарлеп-Інвест» в особі Південної філії (Оператор), та Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону чорного моря (Абонент) було укладено договір про надання телекомунікаційних послуг №745189/12 (т.1а.с.181-182), відповідно до умов якого Оператор надає Абоненту телекомунікаційні послуги, а Абонент отримує та зобов'язується оплачувати їх відповідно до умов договору.

Згідно до п. 1.2 договору, перелік та обсяг послуг, які надаються Оператором Абоненту відповідно договору, їх вартість і характеристики зазначаються в додатках до договору, які є його невід'ємними частинами.

Згідно п. 3.1.7 договору Абонент взяв на себе зобов'язання оплачувати рахунки за послуги в повному обсязі та не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (1 календарний місяць). У разі неотримання рахунку до 15 числа місяця, що настає після розрахункового періоду, або здійснення розрахунків без застосування квитанцій, Абонент повинен звернутися до Оператора для отримання інформації про належну до сплати суму.

Відповідно до п. 7.1 договору він набуває чинності з дня його підписання та діє до припинення його однієї зі сторін або обома сторонами.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем було надано відповідачу телекомунікаційні послуги зв'язку, зокрема в період з 01.07.2013р. по 30.04.2015р. на загальну суму 21563,44 грн., про що виставлено відповідні рахунки (т.1а.с.11, 14, 17, 20, 23, 26, 28, 31, 33, 35, 37, 39, 41, 43, 45, 47, 49).

Однак, в порушення взятих на себе зобов'язань відповідачем надані послуги були сплачені лише частково на суму 4261,78 грн., у зв'язку із чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 17301,66грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 05.12.2014 року за вих. №1376/01-08/06 було направлено на адресу відповідача претензію, згідно якої позивач звернувся до останнього з вимогою сплатити наявну заборгованість та попередив, що у випадку її несплати у встановлений строк він буде змушений звернутися до суду з відповідною позовною заявою (т.1 а.с.186).

Зазначений документ був отриманий відповідачем 12.12.2014 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1а.с.187).

Проте, вказана претензія була залишена відповідачем без жодного реагування, що в подальшому і призвело до звернення позивача до суду з відповідним позовом з метою стягнення заборгованості за отримані телекомунікаційні послуги в примусовому порядку.

Крім того, матеріали справи містять відповідь відповідача від 30.10.2014р. на претензію від 16.10.2014 року (т.2 а.с.5), згідно якої Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону чорного моря запевняла, що оплата за несплачені телекомунікаційні послуги буде проведена при умові збільшення фінансування на утримання інспекції, посилаючись при цьому на значне скорочення видатків державного бюджету, просила позивача не припиняти надання телекомунікаційних послуг, гарантуючи їх оплату.

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їх відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

При цьому, суд зазначає, що згідно вимог ст. 204 Цивільного кодексу України укладений сторонами договір про надання телекомунікаційних послуг №3 від 17.06.2009 року як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений договір в силу вимог ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами, і зобов'язання за ним відповідно до приписів ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України мають виконуватися належним чином, відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.33 Закону України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Зазначене цілком кореспондується з п. 3.1.7 договору про надання телекомунікаційних послуг № 745189/12 від 01.01.2012 року, згідно якого Абонент взяв на себе зобов'язання оплачувати рахунки за послуги в повному обсязі та не пізніше 20 числа місяця, що настає після повного розрахункового періоду (1 календарний місяць).

Відповідно до ст.68 Закону України «Про телекомунікації» розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток, тощо, в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги, за тарифами, затвердженими згідно із законодавством.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного між сторонами договору, позивачем було надано відповідачу телекомунікаційні послуги зв'язку, зокрема в період з з 01.07.2013р. по 30.04.2015р. на загальну суму 21563,44 грн., а відповідачем здійснено часткову оплату вказаних послуг у сумі 4261,78 грн., у зв'язку із чим у останнього виник борг у розмірі 17 301,66 грн.

При цьому, суд відзначає, що вказаний розмір заборгованості цілком підтверджений представником відповідача під час надання ним поясненнях по суті позовних вимог.

Таким чином, зазначені обставини є встановленими відповідно до ст. 35 ГПК України.

Одночасно, доказів оплати залишку заборгованості у розмірі, що заявлена до стягнення, відповідачем в порушення вимог ст. 33 ГПК України, суду не надано.

З урахуванням зазначеного, оскільки заборгованість Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону чорного моря за надані послуги зв'язку, яка виникла за договором надання телекомунікаційних послуг № 745189/12 від 01.01.2012 року у розмірі 17 301,66 грн. підтверджується наявними матеріалами справи та доказів сплати зазначеної суми відповідачем суду не надано, суд вважає позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" в особі Південної філії Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" про стягнення з відповідача вказаної суми цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, заперечення позивача проти задоволення позову, з огляду на відсутність фінансової можливості здійснити погашення наявної заборгованості, що спричинене скороченням державних видатків, не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до ч.2 ст. 617 ЦК України особа не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Зазначена позиція цілком відображене у постанові Верховного суду України від 15.05.2012р. у справі № 11/446, яка в силу положень ст. 111-28 ГПК України є обов'язковою для застосування.

Враховуючи задоволення судом позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" в особі Південної філії Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест", витрати по сплаті судового збору, згідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря (65114, Одеська область, м. Одеса, Київський район, 12-А лінія 6-ї станції Люстдорфської дороги, буд. 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" (01011, м. Київ, Печерський район, провулок Кутузова, 3, ) в особі Південної філії Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" (65044, м. Одеса, проспект Шевченка, 2 а, ) заборгованість у сумі 17301/сімнадцять тисяч триста одна/грн.66 коп., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 827 /одна тисяча вісімсот двадцять сім/ грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 20 липня 2015 р.

Суддя Ю.М. Щавинська