ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2015 р. Справа № 922/1619/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В. І., суддя Терещенко О.І. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - Варєца Я.В., за довіреністю від 07.07.2015р.;

відповідача - Юркова Т.С., за довіреністю від 31.12.2014р. №4064.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Будянської селищної ради, смт. Буди (вх. № 3118Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2015р.

у справі №922/1619/15

за позовом Будянської селищної ради, смт. Буди

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.05.2015р. у справі №922/1619/15 (суддя Светлічний Ю.В.) у задоволенні позову Будянської селищної ради до Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" про зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Будянська селищна ради, смт. Буди з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2015р. у справі №922/1619/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування своєї правової позиції апелянт зазначає, що саме до обов'язків відповідача відносились роботи, пов'язані з технічного обслуговування вузла обліку, визначення відповідності стану вузла обліку та окремих 3ВТ метрологічним характеристикам, проте відповідач неналежним чином виконував свої обов'язки, передбачені договором щодо технічного обслуговування газового обладнання, відповідачем несвоєчасно була виконана технічна перевірка вузла обліку, в результаті чого, на думку апелянта, незаконно були виставлені рахунки, а також порушені права селищної ради в частині цілодобового урахування кількості годин роботи газового обладнання.

Крім того, вказує на той факт, що місцевим господарським судом не надано оцінки тому факту, що виникнення погрішності лічильника у розмірі 3% відповідно до акту дослідження ПАТ «Ямпільський приладобудівельний завод» від 24.10.2014р. сталось через невідповідність газу ГОСТ 5542.

Автоматизованою системою документообігу Харківського апеляційного господарського суду (витяг з реєстру апеляційних скарг (справ), які пройшли автоматичний розподіл) апеляційну скаргу призначено до розгляду судді-доповідачу Терещенко О.І.

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 29.05.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Сіверін В.І., суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на "07" липня 2015 року.

24.06.2015р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване. (вх.№9821).

У судовому засіданні 07.07.2015р. оголошено перерву до 15.07.2015р.

10.07.2015р. на адресу суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу. (вх.№10496).

У судовому засіданні 15.07.2015р. представник позивача підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.01.2014 р. між ПАТ "Харківгаз" в особі начальника Мереф'янської філії ПАТ "Харківгаз" (постачальник) та Будянською селищною радою (споживач) був укладений договір № 11 П-БФ 38-2014 на постачання природного газу за регульованим тарифом (установам, організаціям, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів) (далі по тексту - договір).

Згідно п.п. 2.2.2 п. 2.2 договору постачання газу здійснюється у разі відсутності заборгованості у споживача перед постачальником або попередніми постачальниками за минулі періоди (або оплати відповідно до графіка погашена заборгованість) та оплати поточних платежів.

Відповідно до п. 2.7 договору, відповідач із супровідним листом № 01-09/1165 від 28.10.2014 р. направив на адресу позивача два примірника акту приймання - передачі природного газу за вересень 2014 р. та два примірника технічного розрахунку за вересень 2014 р., з проханням їх підписати.

Пунктом 2.9 договору сторони погодили, що акти приймання-передачі газу є підставою для поточних розрахунків споживача з постачальником.

30.10.2014 р. філією було отримано листа Будянської селищної ради № 929 від 02.10.2014 р. щодо відмови від підписання акту прийому передачі природного газу № 139 за вересень 2014 р.

Відповідно до п. 2.6 договору, послуги з постачання газу документально оформлюються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку. Підпункт 2.8.1 пункту 2.8. договору передбачає, що у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

Згідно з п.п. 2.8.4 п. 2.8 договору до прийняття рішення судом обсяг та вартість послуг з постачання газу встановлюються відповідно до даних постачальника.

Як встановлено місцевим господарським судом, 02.10.2014р. на адресу відповідача надійшов лист від Будянської селищної ради щодо демонтажу лічильника G10 РЛ, заводський номер 581697 для проведення чергової держповірки.

Крім того, 07.10.2014 р. представниками ПАТ "Харківгаз" був обстежений вузел обліку позивача. При перевірці встановлено, що лічильник газу G10 РЛ, заводський номер 581697 експлуатувався з вичерпаним терміном повірки. Згідно відбитку тавра повірника в паспорті - лічильника - остання повірка проведена у II кварталі 2009 р.

Відповідно до листа Будянської селищної ради, 04.11.2014 р. після чергової проведеної повірки представниками відповідача був встановлений лічильник G10 РЛ, заводський номер 581697.

Відповідно до листа Будянської селищної ради, 04.11.2014 р. після чергової проведеної повірки представниками відповідача був встановлений лічильник G10 РЛ, заводський номер 581697.

Згідно відмітки в паспорті на лічильник державна повірка була проведена 24.10.2014 р. після ремонту.

Зазначене вище стало підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з позовом, в якому останній просив зобов'язати відповідача здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу Будянською селищною радою за період вересень - жовтень 2014 року за фактичними даними засобу обліку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 березня 2015 року були вжиті заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони Публічному акціонерному товариству "Харківгаз" припиняти постачання газу до дошкільного навчального закладу сел. Буди за договором, укладеним з Будянською селищною радою (№11П-БФ38-2014), до вирішення цієї справи по суті. Строк пред'явлення ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить один рік, тобто - до 24.03.2016 р.

Представник позивача до місцевого господарського суду надав заяву про доповнення позовних вимог за вх.№18323, в якій просить зобов'язати ПАТ "Харківгаз" здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу Будянською селищною радою за період вересень - жовтень 2014 року: у вересні - 179 м.куб. газу, у жовтні за період з 01.10.2014р. по 07.10.2014р. р. - 47 м. куб газу, за період з 07.10.2014р. р. по 16.10.2014р. - 440м. куб. газу. Також позивач просить зобов'язати відповідача врахувати 8 годинний режим роботи газового обладнання дошкільного навчального закладу селищної ради при проведенні перерахунку спожитих послуг.

15.05.2015р. господарським судом Харківської області прийнято оскаржуване рішення, з підстав наведених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Взаємовідносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу - юридичними особами регулюються, зокрема, «Правилами користування природним газом для юридичних осіб», затверджених постановою НКРЕ №1181 від 13.09.2012р., «Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання», затверджені наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005р. та інші.

Пунктом 3.6 постанови НКРЕ № 1181 від 13.09.2012 р. встановлено, що для комерційного обліку газу повинні застосовуватись ЗВТ, типи яких занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки та відповідають вимогам цих правил.

Відповідно до показника "Засоби вимірювальної техніки, занесені до державного реєстру України," міжповірочний інтервал лічильників даного типу складає 5 років. Таким чином, починаючи з 2 кварталу 2014 р. лічильник вважається не повіреним. Крім того, державним повірником зазначено, що лічильник повірен після ремонту, отже можна вважати, він знаходився в експлуатації у несправному стані.

Згідно п. 5.13. Правил обліку природного газу, під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, які затверджені Наказом Мінпаливенерго України 27.12.2005 р. №618 та п.3.12.2 постанови НКРЕ №1181 від 13.09.2012 р. перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, та/або технічної перевірки вузла обліку; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів з обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу; пропущення строків повірки ЗВТ. Після закінчення строку дії повірки ЗВТ вважаються непридатними до застосування і перерахунок обсягу спожитого газу проводиться відповідно до вимог нормативних документів, починаючи з дня, наступного після дати закінчення строку повірки.

Згідно з п. 5.13.2. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджені наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005р., якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. Якщо власником комерційного вузла обліку газу є облікова організація, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період несправності (відсутності) ЗВТ здійснюються споживачем на підставі даних технологічних приладів обліку газу. У разі відсутності таких приладів - розрахунковим методом відповідно до умов договору. У розрахунках можуть використовуватися дані показів ЗВТ попередніх періодів, режимні карти газовикористовувального обладнання, питомі витрати газу на одиницю виробленої продукції та інше.

Таким чином, під час закриття обсягів спожитого газу позивачу за вересень-жовтень 2014 року було виконано технічний розрахунок відповідно до Правил обліку природного газу, під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання та договору по потужності неопломбованого газового обладнання.

Відповідно до актів обстеження комерційного вузла обліку газу №1105 від 07.10.2014 р. та №1105 від 04.11.2014 р. відповідачем було зафіксоване неопломбоване газоспоживаюче обладнання споживача: ПГ-4, О = 1,2 мЗ/ч; ПГСМ-2Ш = 4,3 мЗ/ч. та зафіксовано порядок проведення перерахунку обсягів спожитого природного газу за період відсутності газового лічильника, з урахуванням щодобової роботи вказаного обладнання. Вищевказані акти сторонами були підписані без зауважень.

Таким чином, розрахунок обсягів спожитого природного газу був проведений по номінальній потужності вищевказаного газового обладнання згідно нормам чинного законодавства.

Посилання апелянта відносно необхідності проведення перерахунку обсягів природного газу згідно режиму роботи дошкільного навчального закладу, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки на комерційному вузлі обліку газу використовується побутовий лічильник газу (відсутній коректор, який дає можливість визначити погодинно роботу газоспоживаючого обладнання), визначити години роботи газового обладнання не є можливим.

Відповідно до п. 3.12.3. Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 13.09.2012р. N 1181 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 р. за N 1715/22027, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Місцевий господарський суд дійшов вірних висновків про те, що в жодному нормативному документі відсутнє будь-яке посилання на порядок проведення перерахунку згідно режиму роботи споживача.

Не знайшли свого підтвердження й твердження апелянта про те, що місцевим господарським судом не досліджено того факту, що погрішність лічильника сталась через невідповідність газу ГОСТ, оскільки матеріали даної справи містять паспорти газу за період з 2011р. по 2014 р.

Крім того, помилковим є висновок апелянта про те, що згідно умов договору від 25.03.2015р. планового технічного обслуговування системи газопостачання, відповідач повинен відслідковувати строки повірки ЗВТ останнього, у зв'язку з наступним.

Відповідно до п.5.3.7 договору № 11 П-БФ 38-2014, споживач зобов'язується здійснювати державну повірку ЗВТ, що знаходиться на балансі споживача, у строки, установлені державними стандартами та іншими нормативними документами.

Крім того, пунктом 5.9 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Мінпаливенерго України від 27.12.2005р., постачання та споживання передбачає, що власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання 3ВТ з вичерпаним терміном повірки.

Також, п.3.8 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 13.09.2012р. N 1181 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 11 жовтня 2012 р. за N 1715/22027 передбачає, що власник комерційного обліку або суб'єкт господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору забезпечує належний технічний стан 3ВТ та проведення періодичної повірки у визначений строк.

Окрім зазначеного вище, п. 5.3.7 договору від 27.01.2014р. № 11 П-БФ 38-2014 сторони погодили, що споживач зобов'язується здійснювати державну повірку 3ВТ, що знаходиться на балансі споживача, у строки, встановлені державними стандартами та іншими нормативними актами.

Отже, посилання апелянта про те, що відповідач зобов'язаний повідомляти про строки проведення періодичної повірки є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Також, п.4.2.1 Правил безпеки системи з газопостачання, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці №254 від 01.10.1997р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.05.1998р. за №318/2758 встановлено, що на кожному підприємстві наказом керівників або спеціалістів, які пройшли у встановленому порядку перевірку знань цих Правил, призначаються особи, відповідальні за технічний стан і безпечну експлуатацію систем газопостачання.

Не знайшла свого підтвердження вимога апелянта про здійснення перерахунку обсягів протранспортованого газу згідно режиму роботи, оскільки облік газу здійснюється за даними комерційного вузла обліку (за даними лічильника, за даними звіту обчислювача коректора).

Враховуючи те, що позивачем не здано лічильник газу G10 РЛ на повірку, а відповідачем встановлено неопломбоване газоспоживче обладнання вказаного лічильника, у зв'язку із чим відповідачем було зроблено розрахунок обсягів спожитого природного газу по номінальній потужності згідно норм чинного законодавства, місцевий господарський суд дійшов законних та обґрунтованих висновків про відмову в задоволенні позову.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи її фактичні обставини були встановлені господарським судом першої інстанції на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів; висновки суду відповідають цим обставинам, юридична оцінка надана їм з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення. Натомість, доводи, викладені у апеляційній скарзі, колегія суддів вважає непереконливими та такими, що спростовуються наявними доказами та матеріалами справи.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Будянської селищної ради, смт. Буди слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області - без змін.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 99, 101, ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Будянської селищної ради, смт. Буди залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 15.05.2015р. у справі №922/1619/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 16.07.2015р.

Головуючий суддя Сіверін В. І.

Суддя Терещенко О.І.

Суддя Тихий П.В.