ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.06.2015 Справа №908/2931/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.,

при секретарі судового засідання Говор О.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Горлівка Донецької області, ,

до відповідача, Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, ,

про стягнення 727 744,89 грн.,

за участю уповноважених представників:

від позивача: Калитвянська С.О. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго», м.Горлівка Донецької області, звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою №51юр-545/15 від 14.04.2015р. до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 727 744,89грн., у тому числі 555 245,58грн. суми боргу за активну електроенергію спожиту у червні, серпні-грудні 2014р., 21 890,87грн. суми боргу за реактивну електроенергію спожиту у травні-грудні 2014р., 6 580,70грн. 3% річних нарахованих з 20.04.2014р. до 28.02.2015р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у березні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014р., 87 245,20 грн. інфляційних витрат нарахованих з 01.06.2014р. до 28.02.2015р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у травні-грудні 2014р. та по оплаті активної електроенергії, спожитої у травні-грудні 2014р., 56 782,54грн. сума пені нарахованої з 20.04.2014р. до 28.02.2015р. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у березні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014р.

Господарським судом Запорізької області ухвалою від 29.04.2015р. означений позов направлено для розгляду за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області на підставі ст.ст.15, 17 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до п.3.1.11 та п.3.1.12 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №908/2931/15 визначено суддю Кротінову О.В.

13.05.2015р. означений позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/2931/15, судове засідання призначено на 02.06.2015р., про що винесено відповідний процесуальний документ.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання договору про постачання електричної енергії №88 від 01.04.2003р. із відповідачем в особі його структурного підрозділу, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості активної електроенергії по рахункам за червень, серпень-грудень 2014р. та реактивної електроенергії по рахункам за травень-грудень 2014р., внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для нарахування пені, 3% річних, інфляційних витрат.

На підтвердження викладених обставин позивачем надано розрахунок заявлених позовних вимог, у копіях: договір про постачання електричної енергії №88 від 01.04.2003р. із протоколом розбіжностей та узгодженням протоколу розбіжностей, додатковими угодами №10 від 23.01.2008р., №15 від 08.09.2009р., №б/н від 21.05.2012р., №б/н від 26.11.2013р., №б/н від 01.01.2014р., №б/н від 01.09.2014р., №б/н від 30.09.2014р., №б/н б/д, №б/н від 01.01.2015р., додатками №5, №12 до нього; акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за березень 2014р. - грудень 2014р.; рахунки за активну електроенергію №13/88 за березень 2014р. - грудень 2014р. та реактивну електроенергію №13/88 за квітень 2014р. - грудень 2014р.; листи відповідача №22/05 від 26.05.2014р., №38/05 від 24.06.2014р., №48/05 від 24.07.2014р., №508/05 від 26.08.2014р., №584/05 від 25.09.2014р., №55/05 від 24.10.2014р., №709/05 від 24.11.2014р., №793/05 від 24.12.2014р., №791/05 від 24.12.2014р.; документи, що підтверджують правовий статус підприємства; довіреності на представників.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.1, 3, 11, 16, 509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 12, 54, 55, 56, 58 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.26, 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією.

02.06.2015р. через канцелярію господарського суду Донецької області представником позивача надані пояснення №51юр-1016/15 від 09.05.2015р., у яких засвідчено відсутність на розгляді іншого суду даних позовних вимог та рішення з такого спору, додано у копіях: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №20482795 станом на 24.04.2015р. відносно відповідача; наказів «Про введення роздрібних тарифів на електроенергію» №146-ОД від 26.02.2014р., №234-ОД від 28.03.2014р., №552-ОД від 25.04.2014р., №757-ОД від 27.05.2014р., №906-ОД від 26.06.2014р., №1033-ОД від 24.07.2014р., №1149-ОД від 27.08.2014р., №24-ОД від 24.09.2014р., №749-ОД від 30.10.2014р., №835-ОД від 26.11.2014р. із додатками №1 до них; акту звірки заборгованості за договором №88 від 01.04.2003р. станом на 28.052015р. із супровідним листом №304 від 23.05.2015р. та доказами його направлення відповідачу; довідка позивача №305 від 28.05.2015р. про відсутність оплат заявленої до стягнення суми; довіреності на представників.

23.06.2015р. представником позивача надано клопотання №б/н б/д, в якому вказано про допущення помилки у резолютивній частині позову при визначенні загальної суми стягнення 3% річних в розмірі 6 805,70 грн., коли дійсною сумою є 6 508,70 грн. З огляду на таке позовні вимоги визначено у наступному: стягнути з відповідача на користь позивача 727 672,89грн., у тому числі 555 245,58грн. суми боргу за активну електроенергію спожиту у червні, серпні-грудні 2014р., 21 890,87грн. суми боргу за реактивну електроенергію спожиту у травні-грудні 2014р., 6 508,70грн. 3% річних нарахованих з 20.04.2014р. до 28.02.2015р. включно за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у березні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014р., 87 245,20 грн. інфляційних витрат нарахованих з 01.06.2014р. до 28.02.2015р. включно за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у травні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у травні-грудні 2014р., 56 782,54грн. сума пені нарахованої з 20.04.2014р. до 28.02.2015р. включно за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у березні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014р.

Дослідив надану вищеозначену уточнюючу заяву, судом її розцінено як зменшення позовних вимог, встановлено дотримання порядку її подання та відповідність приписам процесуального законодавства.

Керуючись ст.22 Господарського процесуального кодексу України дану заяву прийнято судом та справа розглядається з урахуванням її змісту.

Документи долучено до матеріалів справи.

У судових засіданнях представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі з урахуванням означеної заяви.

Представник відповідача у судові засідання не з'явився, причин неявки не повідомив, витребувані судом документи не представив. Про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи об'єктивні обставини складної ситуації у державі, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом зв'язку) відповідних доказів до суду, за цих підстав суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

За приписами статей 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

01.04.2003р. між Відкритим акціонерним товариством «Донецькобленерго» (нині- Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» згідно змін до статуту) (далі-Постачальник) та Докучаєвським виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства (нині - Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» згідно додаткової угоди №10 від 23.01.2008р. (далі-Споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії №88, згідно з яким Постачальник постачає електричну енергію Споживачу, а Споживач користується електроенергією та оплачує Постачальнику її вартість згідно з умовами цього Договору.

В редакції Додаткової угоди №б/н від 01.01.2015р. до означеного правочину продовжено термін дії договору на строк до 31.12.2015р..

Як вбачається з матеріалів справи, у період, за який виник спір, сторони перебували у договірних відносинах, що ними не заперечується.

За умовами вказаного договору Постачальник, зокрема, зобов'язався постачати Споживачу електроенергію, як різновид товарної продукції в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 Договору; згідно з категорією струмоприймачів Споживача відповідно до Правил улаштування електроустановок (далі-ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначеними додатком №3 «Узгоджений рівень надійності електропостачання на межі балансової належності» та №4 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін»; із дотриманням граничних показників якості електричної енергії, визначених державними стандартами (п.2.1.1 договору), а Споживач зобов'язався, зокрема, оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №5 «Порядок розрахунків» (п.2.2.2 договору) та здійснювати оплату за генерацію та споживання реактивної електричної енергії електроустановками Споживача згідно з додатком №10 «Порядок розрахунків за перетікання реактивної енергії» (п.2.2.3 договору).

Пунктом 1 додатку №5 «Порядок розрахунків» до означеного правочину розрахунковий період встановлений Споживачу з 24 числа місяця до того ж числа наступного місяця.

Відповідно до п.7 додатку №5 до договору, за результатами розрахункового періоду Споживачем та Постачальником електричної енергії визначається фактичний обсяг поставленої Споживачу електричної енергії та оформлюється додатком «Акт прийняття-передавання товарної продукції». для проведення остаточного розрахунку Споживач у термін до 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РЕМ рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений Споживачем протягом 5 банківських днів з дня його отримання, якщо Споживач здійснює оплату Самостійно, та 10 банківських днів, якщо Споживач здійснює оплату через свою головну структуру. В разі неявки Споживача для отримання рахунку Постачальник направляє рахунок Споживачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим Споживачем з дня його відправлення.

Матеріали справи містять акти прийняття-передавання товарної продукції (електроенергії) за березень 2014р. - грудень 2014р., що підписані сторонами та скріплені печатками.

З представлених суду доказів вбачається, що позивачем відповідачу виставлені рахунки за спожиту ним енергію відповідно до Договору про постачання електричної енергії №88 від 01.04.2003р., у визначений спірний період.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

З огляду на приписи ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 Цивільного кодексу України).

Згідно п.5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (далі - ПКЕЕ) договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За умовами п.6.1. ПКЕЕ, розрахунки споживача за використану електричну енергію здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору. Розрахунковий період становить один місяць, за винятком випадку, передбаченого пунктом 6.8 цих Правил. Обсяги електричної енергії, які підлягають оплаті, мають визначатися відповідно до даних розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Положеннями пп.2 п.10.2. ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачеві за період з березня 2014р. по грудень 2014р. активної електричної енергії у обсязі 702 253 кВт/год на загальну суму 968 200,31 грн. та з квітня 2014р. по грудень 2014р. реактивної електричної енергії у обсязі 422 772 кВАр/год на загальну суму 24 445,18 грн., а відповідач її прийняв без заперечень, що підтверджується відповідними актами прийняття-передавання електроенергії.

Рахунок на оплату:

спожитої у березні 2014р. активної електроенергії на суму 115 177,43 грн. отримано відповідачем 24.03.2014р.;

спожитої у квітні 2014р. активної електроенергії на суму 118 952,32 грн. та реактивної електроенергії на загальну суму 2 554,31 грн. отримано відповідачем 24.04.2014р.;

спожитої у травні 2014р. активної електроенергії на суму 93 183,58 грн. та реактивної електроенергії на загальну суму 2 807,17 грн. отриманий відповідачем 26.05.2014р.;

спожитої у червні 2014р. активної електроенергії на суму 102 996,67 грн. та реактивної електроенергії на загальну суму 3 309,34 грн. отриманий відповідачем 24.06.2014р.;

спожитої у липні 2014р. активної електроенергії на суму 81 964,72 грн. та реактивної електроенергії на загальну суму 3 676,68 грн. отриманий відповідачем 24.07.2014р.;

спожитої у серпні 2014р. активної електроенергії на суму 75 757,62 грн. та реактивної електроенергії на загальну суму 3 620,74 грн. отриманий відповідачем 26.08.2014р.;

спожитої у вересні 2014р. активної електроенергії на суму 61 354,28 грн. та реактивної електроенергії на загальну суму 3 852,44 грн. отриманий відповідачем 25.09.2014р.;

спожитої у жовтні 2014р. активної електроенергії на суму 71 009,64 грн. та реактивної електроенергії на загальну суму 1 506,30 грн. отриманий відповідачем 24.10.2014р.;

спожитої у листопаді 2014р. активної електроенергії на суму 108 800,62 грн. та реактивної електроенергії на загальну суму 1 382,82 грн. отриманий відповідачем 24.11.2014р.;

спожитої у грудні 2014р. активної електроенергії на суму 139 003,43 грн. та реактивної електроенергії на загальну суму 1 735,38 грн. отриманий відповідачем 24.12.2014р., про що свідчать відповідні відмітки на цих документах.

Повноваження особи, що здійснила приймання перелічених документів від імені Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» підтверджено довіреністю останнього в особі Докучаєвського ВУВКТ №б/н від 19.05.2014р. та №б/н 04.11.2014р.

Дане не суперечить приписам чинного законодавства, тарифи застосовані з дотриманням наказів «Про введення роздрібних тарифів на електроенергію» №146-ОД від 26.02.2014р., №234-ОД від 28.03.2014р., №552-ОД від 25.04.2014р., №757-ОД від 27.05.2014р., №906-ОД від 26.06.2014р., №1033-ОД від 24.07.2014р., №1149-ОД від 27.08.2014р., №24-ОД від 24.09.2014р., №749-ОД від 30.10.2014р., №835-ОД від 26.11.2014р. із додатками №1 до них.

Разом з цим, відповідач розрахунки за спожиту активну та реактивну електроенергію у визначений спірний період у повному обсязі та належним чином не здійснив, у зв'язку з чим порушив строки обумовлені сторонами у договорі.

Приймаючи до уваги відомості представлені позивачем, що не спростовані у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, відповідач частково розрахувався за поставлену у спірний період активну електроенергію, у зв'язка з чим у нього утворилась заборгованість за активну електроенергію спожиту у червні, серпні-грудні 2014р. в розмірі 555 245,58 грн. та заборгованість за реактивну електроенергію спожиту в травні-грудні 2014р. в розмірі 21 890,87 грн..

Так, приймаючи до уваги викладені обставини справи, вбачається, що позивачем належним чином доведено факт виконання обов'язку щодо поставки активної електроенергії за спірним правочином протягом березня-грудня 2014р., а також реактивної електроенергії протягом квітня-грудня 2014р. вартістю у вищенаведених розмірах та невиконання відповідачем в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, грошового зобов'язання з оплати отриманої активної електроенергії в сумі 555 245,58 грн. та реактивної електроенергії в розмірі 21 890,87 грн. у встановлені договором строки.

Відповідачем доказів, що свідчать про сплату цієї суми заборгованості в повному обсязі чи частково у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення сум основного боргу у повному обсязі.

Прострочення відповідачем грошового зобов'язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обов'язок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обов'язку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.2.1 договору про постачання електричної енергії (в редакції узгодження протоколу розбіжностей) сторони обумовили, що за внесення платежів, передбачених п.п.2.2.2-2.2.3 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 2% за кожній день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до п.4.4 додатку №5 до договору встановлено, що за датою оплати вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, поточний рахунок зі спеціальним режимом використання або дата внесення Споживачем готівкових коштів в касу Постачальника.

За розрахунком позивача загальна сума інфляційних витрат за прострочення основного зобов'язання становить 87 245,20 грн. (нарахування здійснено у період з 01.06.2014р. по 28.02.2015р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії за травень-грудень 2014р., виходячи з суми боргу (за кожним зобов'язанням місяця), що існувала на перший день місяця, в якому платіж мав бути здійснений і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція/дефляція, та у період з 01.06.2014р. по 28.02.2015р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії за травень-грудень 2014р. у такий самий спосіб). Враховано часткові оплати.

За приписами ч.2 п.3.1 п.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями) інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті «Бизнес» від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах «Законодавство» і «Ліга» (п.3.2 означеної Постанови).

Тобто, з викладеного слідує, базою для нарахування є сума основного боргу не обтяжена додатковими нарахуваннями та яка є існуючою на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, за який розраховуються інфляційні є прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція, дефляція.

Відтак, по-перше, оскільки платіж за зобов'язаннями травня 2014 року зі сплати активної електроенергії повинен бути здійснений не пізніше 10.06.2014р., період прострочення для нарахування інфляційних витрат за ним починається з липня 2014р.; по-друге, відповідач 03.07.2014р. розрахувався за цим зобов'язанням в сумі 93 183,58грн., тобто у повному обсязі, отже борг на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений відсутній, таким чином відсутня база для нарахування вимог у цій частині; за зобов'язаннями травня 2014р. з оплати реактивної електроенергії період прострочення: липень 2014р. - лютий 2015р.;

Зважаючи, на вищевикладене, початком періоду прострочення для нарахування інфляційних витрат за зобов'язаннями червня 2014р. з оплати спожитої активної та реактивної електроенергії, що повинні бути виконані не пізніше 09.07.2014р. є серпень 2014р., тобто загальний період серпень 2014р. - лютий 2015р.;

за зобов'язаннями липня 2014р. з оплати спожитої активної та реактивної електроенергії, що повинні бути виконані не пізніше 07.08.2014р. є вересень 2014р., враховуючи повну оплату вартості активної електроенергії відповідачем 19.09.2014р., базою для нарахування є сума 85 641,40грн. у період вересень 2014р. та 3 676,68грн. - період: жовтень 2014р. - лютий 2015р.;

за зобов'язаннями серпня 2014р. з оплати спожитої активної та реактивної електроенергії, що повинні бути виконані не пізніше 09.09.2014р. є жовтень 2014р., враховуючи часткову оплату вартості активної електроенергії відповідачем 19.09.2014р., базою для нарахування є сума 75 701,68 грн. у період жовтень 2014р. - лютий 2015р.;

за зобов'язаннями вересня 2014р. з оплати спожитої активної та реактивної електроенергії, що повинні бути виконані не пізніше 09.10.2014р. є листопад 2014р. - лютий 2015р.;

за зобов'язаннями жовтня 2014р. з оплати активної та реактивної електроенергії, що повинні бути виконані не пізніше 07.11.2014р. є грудень 2014р.-лютий 2015р.;

за зобов'язаннями листопада 2014р. з оплати спожитої активної та реактивної електроенергії, що повинні бути виконані не пізніше 08.12.2014р. є січень 2015р. - лютий 2015р.;

за зобов'язаннями грудня 2014р. з оплати спожитої активної та реактивної електроенергії, що повинні бути виконані не пізніше 09.01.2015р. є лютий 2015р..

Таким чином, застосований позивачем розрахунок інфляційних витрат суперечить вищевикладеним приписам постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013р. (зі змінами та доповненнями), і тому є не вірним та не може бути прийнятий для нарахування цих вимог.

Здійснив перерахунок інфляційних витрат, за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», у межах визначеного періоду, суд дійшов висновку про їх дійсний розмір в загальній сумі 72 636,44 грн.

3% річних - 6 508,70 грн. (фактично нараховані за період з 14.05.2014р. по 28.02.2015р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії за період квітень 2014р. - грудень 2014р., та за період з 20.04.2014р. по 28.02.2015р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії за період березень 2014р. - грудень 2014р. щодо кожної із сум та у проміжку часу відносно них згідно наданого розрахунку, включаючи день фактичної сплати). Враховано часткові оплати.

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних вимог за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», суд дійшов висновку про задоволення інфляційних витрат частково - в розмірі 72 636,44грн. та 3% річних частково - в сумі 6 472,82грн..

Як вже було зазначено вище, 4.2.1 договору про постачання електричної енергії (в редакції узгодження протоколу розбіжностей) сторони обумовили, що за внесення платежів, передбачених п.п.2.2.2-2.2.3 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі 2% за кожній день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більш подвійної облікової ставки Національного банку України.

За розрахунком позивача загальна сума пені за прострочення основного зобов'язання становить 56 782,54 грн. (фактично нараховані за період з 14.05.2014р. по 28.02.2015р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії за період квітень 2014р. - грудень 2014р., та за період з 20.04.2014р. по 28.02.2015р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії за період березень 2014р. - грудень 2014р. щодо кожної із сум та у проміжку часу відносно них згідно наданого розрахунку, включаючи день фактичної сплати, з дотриманням приписів п.6 ст.232 Господарського кодексу України). Враховано часткові оплати.

Згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За змістом п.1 ст.230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Разом з цим, Законом України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ від 13.01.2015р. встановлено мораторій на час, визначений у статті 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами - виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Як свідчать статутні документи відповідача, останній є підприємством, як цілісний господарчий суб'єкт, створений з метою отримання прибутку, централізованого забезпечення технічною та питною водою населення, підприємств, міст, інших населених пунктів та споживачів води, надання послуг водовідведення тощо.

За визначеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги.

Отже, Комунальне підприємство «Компанія «Вода Донбасу» - підприємство - виконавець/виробник житлово-комунальних послуг, які надає на території проведення антитерористичної операції, з огляду на що є суб'єктом, на якого розповсюджуються вищенаведені приписи ч.2 ст.2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ від 13.01.2015р.

В свою чергу, за видом господарської діяльності, Публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» є енергопостачальною компанією.

Відтак, у спірних господарських правовідносинах між позивачем та відповідачем встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції.

Закон України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» №85-VІІІ прийнято 13.01.2015р.

Статтею 3 цього Закону передбачено набрання ним чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Офіційне опублікування відбулось у офіційному виданні газета «Голос України» №21 від 06.02.2015р.

Отже, початком строку дії означеного нормативного акту є 07.02.2015р.

Таким чином, мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції встановлено з 07.02.2015р. На попередні періоди положення вказаного акту не розповсюджуються в силу приписів ст.58 Конституції України.

Приймаючи до уваги вищевикладене здійснено перерахунок нарахованої пені загалом за період з 14.05.2014р. по 06.02.2014р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті реактивної електроенергії спожитої у квітні 2014р. - грудні 2014р., та за період з 20.04.2014р. по 06.02.2015р. за невиконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії спожитої у березні 2014р. - грудні 2014р. щодо кожної із сум та у проміжку часу відносно них згідно наданого розрахунку, з дотриманням приписів п.6 ст.232 Господарського кодексу України.

З огляду на таке, за результатами арифметичного розрахунку даних позовних вимог за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», суд дійшов висновку про задоволення пені у розмірі 48 153,92 грн..

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго», м.Горлівка Донецької області, до Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 727 672,89грн., у тому числі 555 245,58грн. суми боргу за активну електроенергію спожиту у червні, серпні-грудні 2014р., 21 890,87грн. суми боргу за реактивну електроенергію спожиту у травні-грудні 2014р., 6 508,70грн. 3% річних нарахованих з 20.04.2014р. до 28.02.2015р. включно за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у березні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014р., 87 245,20 грн. інфляційних витрат нарахованих з 01.06.2014р. до 28.02.2015р. включно за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у травні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у травні-грудні 2014р., 56 782,54грн. сума пені нарахованої з 20.04.2014р. до 28.02.2015р. включно за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у березні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014р., задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (87547, Донецька область, м.Маріуполь, вул.К.Лібкнехта, б.177а, , банківські реквізити не зазначено) на користь Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84601, Донецька область, м.Горлівка, пр-т.Леніна, буд.11, адреса для листування: 87528, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Войніч, 2, , банківські реквізити не зазначено) 704 399,63 грн., у тому числі 555 245,58грн. суми боргу за активну електроенергію спожиту у червні, серпні-грудні 2014р., 21 890,87грн. суми боргу за реактивну електроенергію спожиту у травні-грудні 2014р., 6 472,82 грн. 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у березні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014р., 72 636,44 грн. інфляційних витрат за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у травні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у травні-грудні 2014р., 48 153,92 грн. сума пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті активної електроенергії, спожитої у березні-грудні 2014р. та по оплаті реактивної електроенергії, спожитої у квітні-грудні 2014р., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 14 087,99 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. В судовому засіданні 23.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

6. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

7. Повний текст рішення складено та підписано 24.06.2015р.

Суддя О.В. Кротінова