РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2015Справа №910/12969/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт"

до 1) Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції

2) Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області

3) Головного управління юстиції у Київській області

4) Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області

про стягнення 201 331,20 грн.

Представники сторін:

від позивача: Лук'янова І.Ю. - представник за довіреністю № 26-02/го від 26.02.2015 року;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від відповідача-3: не з'явився;

від відповідача-4: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" до Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області, Головного управління юстиції у Київській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Київській області про стягнення 201 331,20 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що дією державного виконавця відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області нанесено йому збитки в розмірі 201331,20 грн., оскільки, в ході проведення виконавчих дій примусово було стягнено з позивача на користь ФОП Паламар Р.В. 201331,20 грн., при тому, що до відкриття виконавчого провадження, сума заборгованості державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" перед ФОП Паламар Р.В. була погашена в добровільному порядку в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 22.05.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 09.06.2015 року.

09.06.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі, на виконання вимог ухвали суду від 22.05.2015 року.

В судове засідання 09.06.2015 року представники відповідачів 2, 3, 4 не з'явилися, вимоги ухвали суду від 22.05.2015 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 011, 017, 014 відповідно.

Представник відповідача 1 подав пояснення по справі, з яких вбачається, що виконавче провадження передано Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року, в зв'язку з не явкою представників відповідачів 2, 3, 4 та необхідністю витребування доказів суд відклав розгляд справи на 30.06.2015 року та витребував від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області копії матеріалів виконавчого провадження № 42554258, де стягувачем є ФОП Паламар Р.В.

24.06.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач 4 подав відзив на позовну заяву.

30.06.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав додаткові документи по справі.

В судове засідання 30.06.2015 року представники відповідачів 1, 2, 3, 4 не з'явилися, вимоги ухвали суду від 22.05.2015 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 015, 016, 016 та протоколом судового засідання від 09.06.2015 року відповідно.

На адресу господарського суду міста Києва не надійшли витребувані докази від Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області.

В зв'язку з цим та неявкою представників відповідачів 1, 2, 3, 4 ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2015 року розгляд справи відкладено на 20.07.2015 року та повторно витребувано у Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області копії матеріалів виконавчого провадження № 42554258, де стягувачем є ФОП Паламар Р.В.

20.07.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав заяву про уточнення позовних вимог.

Представники відповідачів 1, 2, 3, 4 в судове засідання не з'явилися, вимоги ухвали суду від 22.05.2015 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 013, 012, 019, 017 відповідно.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Подана позивачем заява про уточнення позовних вимог приймається до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахуванням поданої заяви.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п.11 постанови Вищого господарського суду України №10 від 24 жовтня 2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарським судам підвідомчі на загальних підставах справи зі спорів, пов'язані з визнанням права на майно, на яке накладено арешт, і про зняття з нього арешту та з розглядом позовів до юридичної особи, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи (статті 60 і 87 Закону України "Про виконавче провадження"), - за умови, коли сторонами у судовому процесі є підприємства чи організації у розумінні статті 1 ГПК.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 26.11.2014 року № 1/58/5022-954/2011 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.04.2015 року № 1/58/5022-954/2011, які набрали законної сили, щодо державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" встановлено наступні факти:

"17.03.2014р. державним виконавцем Броварського МРУЮ було відкрито виконавче провадження № 42554258 по виконанню наказу господарського суду Тернопільської області від 09.08.2011р. у справі №1/58/5022-954/2011 та надано боржнику семиденний строк для добровільного виконання.

Постановою ВП № 42554258 від 21.07.2014р. державним виконавцем накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт".

Як стверджує відповідач та вбачається з матеріалів справи, на виконання рішення господарського суду у справі №1/58/5022-954/2011 останнім було перераховано 12.03.2014р. ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 605 732,88 грн., підтвердженням чого є платіжне дорученням № 416. Однак, в графі "призначення платежу" зазначено - оплата за послуги по перевезенню згідно договору №1048 від 03.09.2013р. з ПДВ 20% - 100955,48. Кошти підприємства".

З метою виправлення даної описки, Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" листом №11 від 12.03.2014р. повідомило ФОП ОСОБА_2, що у платіжному дорученні № 416 на суму 605 732,88 грн. слід вважати вірним призначення платежу "перерахування згідно наказу господарського суду Тернопільської обл. № 1/58/5022-954/2011 від 09.08.2011. Без ПДВ. Тендер не передбачено".

В зв'язку з виконанням боржником у повному обсязі наказу господарського суду Тернопільської області № 1/58/5022-954/2011 від 09.08.2011р., ФОП ОСОБА_2 03.04.2014р. надіслав на адресу ВДВС Броварського МРУЮ та боржнику ДП "Укрспирт" заяву б/н, в якій просить відділ ДВС закінчити дане виконавче провадження.

Проаналізувавши подані сторонами докази та матеріали справи, колегія суддів вважає, що сума 605 732,88 грн. була сплачена відповідачем платіжним дорученням № 416 від 12.03.2014р. саме на виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 09.08.2011р. у справі №1/58/5022-954/2011.

Оскільки ВДВС Броварського МРУЮ не було винесено постанови про закінчення виконавчого провадження, 20.10.2014р. ДП "Укрспирт" листом № 4-2/618/1 звернулося до ВДВС Броварського МРУЮ про виконання рішення суду в добровільному порядку, в зв'язку з чим просило закінчити ВП№ 42554258. Однак, відділ ДВС Броварського МРУЮ виконавче провадження не закінчив, відповіді боржнику не надав, що стало підставою звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця.".

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 26.11.2014 року № 1/58/5022-954/2011, яка набрала законної сили, визнано протиправною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №42554258.

Згідно розпорядження № ДВ-20 від 12.11.2014 року грошові кошти в сумі 1277417,69 грн., що надійшли на рахунок з обліку депозитних сум, при примусовому виконанні виконавчого документа: наказ № 1/58/5022-954/2011 від 09.08.2011 року, що видав господарський суд Тернопільської області про стягнення з державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь ФОП Паламар Р.В. 605732,88 грн., керуючись ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", необхідно перерахувати: 201331,20 грн. на користь стягувача ФОП Паламар Р.В.

Вказаним розпорядженням підтверджено факт примусового списання виконавчою службою з рахунку позивача грошових коштів у розмірі 201331,20 грн. в процесі виконання наказу господарського суду Тернопільської області № 1/58/5022-954/2011 від 09.08.2011 року.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідальність згідно даної статті несе сама держава, а не її органи або посадові чи службові особи. Останні здійснюють свої функції не як приватні особи в своїх інтересах, а від імені держави та в межах покладеної на них державної компетенції.

Частиною 3 статті 11 Закону України "Про державну виконавчу службу" передбачено, що шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Відповідно до ч.1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1173 цього Кодексу шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Ч. 2 ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що збитки, завдані державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час проведення виконавчого провадження, підлягають відшкодуванню в порядку, встановленому законом

Таким чином, необхідною підставою для притягнення органу державної виконавчої служби до відповідальності у вигляді стягнення збитків є факти неправомірних дій - бездіяльності державного виконавця при виконанні вимог виконавчого документа, виникнення шкоди та причинний зв'язок між бездіяльністю державного виконавця і заподіяною ним шкодою.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 26.11.2014 року № 1/58/5022-954/2011 встановлено протиправну бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції, щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №42554258.

Суд встановив, що не зважаючи на сплату позивачем своїх боргових зобов'язань перед ФОП Паламар Р.В. у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження № 42554258, виконавчою службою було стягнуто з державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" грошові кошти у розмірі 201331,20 грн., що призвело до повторного списання з рахунку позивача зазначеної вище суми на виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 09.08.2011 року № 1/58/5022-954/2011.

Таким чином, враховуючи те, що сума боргу у розмірі 201331,20 грн. була списана з рахунку позивача двічі, а ухвалою суду встановлено, що бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Броварського міськрайонного управління юстиції є протиправною, а також, наявний між протиправними діями ДВС та заподіяною шкодою причинно-наслідковий зв'язок, вимоги позивача про стягнення 201331,20 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з п.3 положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, основними завданнями Казначейства України є: реалізація державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом.

Пунктом 47 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 р. № 845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 р. № 45) безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

Для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок (п.48 вищезазначеного Порядку)

Таким чином, кошти в сумі 201331,20 грн., що відповідають розміру заподіяної позивачу шкоди, мають бути стягнуті з Державного бюджету України.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання головного управління Державної казначейської служби України у Київській області здійснити відповідні дії, які передбачені чинним законодавством України, для стягнення на користь державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" незаконно списаних коштів у загальній сумі 201331,20 грн. з Державного бюджету України на поточний рахунок № у ПАТ "ПУМБ" в м. Києві (МФО 334851), то вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пп. 5 п. 4 положення про Державну казначейську службу України казначейство України відповідно до покладених завдань здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Отже, здійснення безспірного списання коштів державного бюджету належить до повноважень державної казначейської служби, а не до компетенції суду, тому зобов'язувати казначейство здійснити безспірне списання суд не вправі.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст. 44, ст. 75, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління Державної казначейської служби України у Київській області на користь державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16; ідентифікаційний код: 37199618) грошові кошти в сумі 201331 (двісті одна тисяча триста тридцять одна) грн. 20 коп.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 22.07.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий