номер провадження справи 3/78/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015 Справа № 908/3805/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТЕР ГРУП" (01034, м. Київ, вул. Прорізна, 22-Б, ідентифікаційний код 39150925)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-проектно-виробнича-компанія "Спецзахист" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 3, ідентифікаційний код 37778452)

про стягнення 13 460, 23 грн.

Суддя Соловйов В.М.,

при секретарі Осоцькому Д.І.

Представники:

від позивача: Василенко Л.О., довіреність № 323 від 04.06.2015р.

від відповідача: Мулява І.Є., довіреність № 01/15 від 02.01.2015р.

ТОВ "КОНСТАНТЕР ГРУП" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача ТОВ "Інженерно-проектно-виробнича-компанія "Спецзахист" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором субпідряду № 30/06-1 від 30.06.2014р. у розмірі 13 460, 23 грн.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2015р. справу призначено для розгляду судді Соловйову В.М.

Позовні вимоги мотивовані обставинами, викладеними у позовній заяві, та обґрунтовані ст. 1, 2, 12, 15, 66, 67 ГПК України, ст. 526, 530, 536, 610, 611 ЦК України, ст. 216, 218, 230-232 ГК України.

Ухвалою від 25.06.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/3805/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 14.07.2015р. об 11 год. 00 хв.

В судовому засіданні 14.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повідомлено, що повне рішення буде складено 20.07.2015р.

Під час розгляду справи учасники судового процесу вимогу про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не заявляли.

В судовому засіданні 14.07.2015р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві від 23.06.2015р., та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором субпідряду № 30/06-1 від 30.06.2014р. у розмірі 13 460, 23 грн., з яких: 655,93 грн. - 3 % річних та 12 804, 30 грн. втрати від інфляції грошових коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору субпідряду, він виконав субпідрядні роботи, а саме: у відповідності до затвердженої кошторисної документації на об'єкті Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго" провів оснащення автоматичними установками пожежної сигналізації та пожежегасіння приміщень та споруд.

Факт виконання субпідрядних робіт підтверджується актами приймання - передачі виконаних робіт та оформленою проектно - кошторисною документацією.

Пунктом 3.1.5 Договору передбачено обов'язок Замовника вчасно проводити розрахунок з Субпідрядником за виконані роботи.

Розділом 4 Договору визначена загальна вартість робіт, яка складає 293 384, 00 грн. включаючи ПДВ 48 897, 33 грн.

04.07.2014р. позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 407/054 на суму 54 000, 00 грн.;

11.07.2014р. позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру № 1107/052 на суму 58 800, 00 грн.

18.07.2014р. позивач виставив відповідачу рахунок-фактуру № 1807/063 на суму 59 400, 00 грн.;

25.07.2014р. позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру № 2507/079 на суму 58 620, 00 грн.;

29.07.2014р. позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру № 2907/086 на суму 42 000, 00 грн.;

31.07.2014р. позивач виставив відповідачу рахунок - фактуру № 3107/313 на суму 20 564, 00 грн.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що підставою для оплати є підписання актів форми КБ-2В та довідки форми КБ-3 згідно кошторисної документації.

Згідно пункту 5.2 Договору замовник оплачує роботи протягом 6 місяців після підписання актів прийому - передачі виконаних робіт.

Проте відповідач невчасно виконав свої грошові зобов'язання за даним договором, та перерахував грошові кошти у розмірі 293 384, 00 грн. з порушенням строків сплати.

А саме:

31.10.2014р. відповідач перерахував 51 793, 50 грн.;

05.03.2015р. відповідач перерахував 200 000, 00 грн.;

11.03.2015р. відповідач перерахував 41 590, 50 грн.

У зв'язку із чим відповідачу було нараховано 3 % річних та втрати від інфляції грошових коштів.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.07.2015р. підтримав заяву про визнання позову ТОВ "КОНСТАНТЕР ГРУП" по справі № 908/3805/15 та просить суд задовольнити дану позовну заяву у повному обсязі.

Згідно ч. 1, 4 ст. 78 ГПК України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

В даному випадку дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ТОВ "КОНСТАНТЕР ГРУП" (Субпідрядник) та ТОВ "ІПВК "Спецзахист" (Замовник) укладений договір субпідряду № 30/06-1 від 30.06.2014р. за умовами якого Замовник доручає, а Субпідрядник зобов'язується виконати у відповідності до умов Даного Договору будівельно - монтажні роботи, а Замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її (п.п.1.1 Договору).

Згідно пункту 2.1 Договору, Субпідрядник зобов'язується у відповідності до затвердженої кошторисної документації виконати субпідрядні роботи на об'єкті Зміївська ТЕС ПАТ "Центренерго":

- оснащення автоматичними установками пожежної сигналізації та пожежогасіння приміщень та споруд Зміївської ТЕС.

Відповідно до пункту 3.1 Договору, Замовник зобов'язується:

3.1.1. Протягом 5-ти днів з моменту підписання Даного Договору надати Субпідряднику робочі площі, технічну документацію.

3.1.2. Забезпечити початок та безперервність фінансування будівельно-монтажних робіт.

3.1.3. Забезпечити дотримання всіх температурних режимів та вимог до будівельно-монтажних робіт.

3.1.4. Прийняти від Субпідрядника по актам форми КБ-2в і довідки КБ-3 закінчені будівельно - монтажні роботи.

3.1.5. Вчасно проводити розрахунок з Субпідрядником за виконані роботи.

Пунктом 4 Договору передбачено, що загальна вартість робіт за даним Договором складає 293 384, 00 грн. включаючи ПДВ 48 897, 33 грн.

Згідно пункту 5.1 Договору, підставою для оплати є підписання актів форми КБ-2в та довідки форми КБ-3 згідно кошторисної документації.

В пункті 5.2 Договору передбачено, що Замовник оплачує роботи протягом 6 місяців після підписання актів прийому - передачі виконаних робіт.

Також сторонами до даного договору підписано договірну ціну на оснащення автоматичними установками пожежної сигналізації та пожежегасіння приміщень та споруд Зміївської ТЕС (Система протипожежного водогону головного корпусу для обладнання автоматичними установками пожежегасіння машинного залу), що здійснюється в 2014р.

Крім того, сторонами договору було підписано:

04.07.2014р. довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати за липень 2014р. на суму 54 000, 00 грн. та акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 407/054 на суму 54 000, 00 грн.;

11.07.2014р. довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати за липень 2014р. на суму 58 800, 00 грн. та акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 1107/052 на суму 58 800, 00 грн.;

25.07.2014р. довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати за липень 2014р. на суму 58 620,00 грн. та акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 2507/079 на суму 58 620, 00 грн.;

18.07.2014р. довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати за липень 2014р. на суму 59 400, 00 грн. та акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 1807/063 на суму 59 400, 00 грн.;

31.07.2014р. довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати за липень 2014р. на суму 20 564, 00 грн. та акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 3107/313 на суму 20 564, 00 грн.;

29.07.2014р. довідку про вартість виконаних будівельних робіт/та витрати за липень 2014р. на суму 42 000, 00 грн. та акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 2907/086 на суму 42 000, 00 грн.

На оплату зазначених актів відповідачу були виставлені наступні рахунки - фактури:

№ 407/054 від 04.07.2014р. на суму 54 000, 00 грн.;

№ 1107/052 від 11.07.2014р. на суму 58 800, 00 грн.;

№ 1807/063 від 18.07.2014р. на суму 59 400, 00 грн.;

№ 2507/079 від 25.07.2014р. на суму 58 620, 00 грн.;

№ 2907/086 від 29.07.2014р. на суму 42 000, 00 грн.;

№ 3107/313 від 31.07.2014р. на суму 20 564, 00 грн.

Проте відповідач сплатив дані рахунки з порушенням строків, а саме:

31.10.2014р. у розмірі 51 793, 50 грн.;

05.03.2015р. у розмірі 200 000, 00 грн.;

11.03.2015р. у розмірі 41 590, 50 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Підстави виникнення господарських зобов'язань визначені в ст. 174 ГК України. Так, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір субпідряду № 30/06-1 від 30.06.2014р.

Як зазначено у ч.1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 838 ЦК України, підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст. 839 ЦК України, підрядник зобов'язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ч.1, 3 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст. 844 ЦК України встановлено, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Як зазначено в п.4 Договору, загальна вартість робіт за Договором складає 293 384,00 грн. (з ПДВ).

Відповідно до ч.1 ст. 879 ЦК України, матеріально-технічне забезпечення будівництва покладається на підрядника, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч.4 ст. 879 ЦК України).

Передання та прийняття робіт регламентоване статтею 882 ЦК України, частинами 1, 4 якої встановлено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Як передбачено у пункті 5.2 Договору, Замовник оплачує роботи протягом 6 місяців після підписання актів прийому - передачі виконаних робіт.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 407/054 на суму 54 000,00 грн. сторони підписали 04.07.2014р., акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 1107/052 на суму 58 800,00 грн. сторони підписали 11.07.2014р., акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 2507/079 на суму 58 620, 00 грн. сторони підписали 25.07.2014р., акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 1807/063 на суму 59 400,00 грн. сторони підписали 18.07.2014р., акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 3107/313 на суму 20 564,00 грн. сторони підписали 31.07.2014р., акт приймання виконаних будівельних робіт за липень 2014р. № 2907/086 на суму 42 000,00 грн. сторони підписали 29.07.2014р.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 202 ГК України, господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Господарське зобов'язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду.

До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (частина 1 статті 599 ЦК України).

Підстави для припинення зобов'язання відповідача за договором субпідряду № 30/06-1 від 30.06.2014р., які визначено главою 50 ЦК України, відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Акти приймання виконаних будівельних робіт підписані обома сторонами без заперечень та зауважень.

Тому вказані акти є підставою для проведення остаточних розрахунків.

Несвоєчасність виконання зобов'язань щодо оплати виконаних робіт підтверджено банківською випискою та визнано відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Договором субпідряду № 30/06-1 від 30.06.2014р. сторони інший розмір процентів не встановлювали.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до "Рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" № 62-97р. від 03.04.1997р. Верховного Суду України, для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

У випадку, коли відшкодуванню належить сума, яка складається з внесків, зроблених в різні періоди, кожний внесок збільшується на величину індексу відповідного періоду, результати підсумовуються. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Тому умовно слід рахувати, що сума внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього на користь позивача 655,93 грн. - 3 % річних від простроченої суми та 12 804,30 грн. втрат від інфляції грошових коштів підлягають задоволенню повністю. Суми річних та втрат від інфляції грошових коштів розраховані у відповідності з приписами законодавства і підтверджуються розрахунком, доданим до позовної заяви.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача повністю, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-проектно-виробнича-компанія "Спецзахист" (69035, м. Запоріжжя, вул. Заводська, 3, ідентифікаційний код 37778452) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КОНСТАНТЕР ГРУП" (01034, м. Київ, вул. Прорізна, 22-Б, ідентифікаційний код 39150925) 655 (шістсот п'ятдесят п'ять грн.) 93 коп. - 3 % річних, 12 804 (дванадцять тисяч вісімсот чотири) грн. 30 коп. втрат від інфляції грошових коштів та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат на судовий збір.

3. Повне рішення складено 20.07.2015р.

Суддя В.М. Соловйов