ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.2015 Справа № 907/720/15

За позовом Спільного українсько-угорського підприємства "Аркела", м. Ужгород

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Стефанія", м. Ужгород

про стягнення 36169 грн. 01 коп., за надані станом на 01 січня 2015 року товари, матеріали та послуги

Головуючий Суддя О. С. Йосипчук

За участю представників сторін:

від позивача - не з"явився

від відповідача - Ф. Бубняк, представник по дов. від 26.09.2014р. № 3

СУТЬ СПОРУ: Спільним українсько-угорським підприємством "Аркела", м. Ужгород заявлено позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стефанія", м. Ужгород про стягнення 36169 грн. 01 коп. за поставлені товари, виконані роботи та надані послуги.

Предметом даного позову є вимога позивача стягнути з відповідача суму 36169,01 грн. заборгованості, яка виникла в результаті невиконання відповідачем своїх зобов'язань, згідно з договором №1/2 від 12.02.2013р. Обгрунтовуючи власні позовні вимоги, позивач стверджує, що згідно з видатковою накладною № РН-0000001 від 04.01.2013р. на суму 2491,20 грн. та відповідно до актів виконаних робіт № 1/13 від 29.11.2013р. на суму 11339,75 грн. і № 1/14 від 26.12.2014р. на суму 22388,06 грн. відповідачем отримано товару, зокрема дріжджі екстра в кількості 300 шт., а також йому надано послуги по проведенню ремонтних робіт, однак оплату вартості товару, виконаних робіт та наданих послуг ним здійснено не було, внаслідок чого утворився борг у сумі 36169,01 грн.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача усно визнав факт отримання ним товару від позивача, а також визнав, що позивачем були проведені відповідні роботи і надані послуги, зазначив, що через скрутне фінансове становище не в змозі сплатити суму боргу, однак на вимогу суду письмового відзиву з доказами в його обґрунтування не подав.

Заслухавши пояснення представника відповідача, проаналізувавши подані по справі доказові матеріали щодо спірного питання,

Суд констатує наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, правовідносини між сторонами спору виникли на підставі договору № 1/2 від 12.02.2013р., згідно з розділом 1 якого відповідач замовляє у позивача різноманітну продукцію, послуги та необхідні матеріали для проведення фінансово-господарської діяльності в об'ємах, які сторони заздалегідь узгоджують, а позивач надає відповідачу різноманітну продукцію та необхідні матеріали і послуги для проведення фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до розділу 2 цього договору сторони узгоджують об'єм, вартість та строки виконання поставки продукції або надання послуг в сумі до 200 000 тис. грн. і надають товари та послуги, за які можлива оплата з відтер мінуванням платежу, але не більше ніж на шість місяців з дня виконання.

Згідно з п.п. 2.3 розділу 2 цього договору за поставлені товари та надані послуги чи інші цінності видається документальне підтвердження, що є обов'язковим до виконання документом для проведення взаєморозрахунків.

На підставі видаткової накладної від 04.01.2013р. № РН-0000001 позивач СП ТОВ „Аркела" поставив відповідачу ТОВ „Стефанія" дріжджі екстра в кількості 300.000 шт. на загальну суму 2491,20 грн.

Крім того, згідно з актами виконаних робіт № 1/13 від 29.11.2013р. та №1/14 від 26.12.2014р. позивач виконав для відповідача роботи та надав послуги загальною вартістю у 2013р. на суму 11339,75 грн., а у 2014р. - на суму 22388,06 грн.

Зазначені документи свідчать про те, що сторони спору взаємних претензій по виконанню робіт та наданих послуг не мають, на підтвердження чого свідчать їх підписи скріплені печатками підприємств.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання по вказаному вище договору № 1/2 від 12.02.2013р. та передав відповідачу відповідну продукцію, виконав певні роботи та надав послуги, а відповідач прийняв зазначений об'єм товару на вказану суму коштів, що підтверджується поданою суду копією згаданої вище видаткової накладної від 04.01.2013р. № РН-0000001, підписаною та скріпленою печатками обох сторін договору, а також прийняв виконані роботи та надані послуги, що підтверджується згаданими вище актами виконаних робіт, які також підписані та скріплені печатками обох сторін.

Однак, в супереч вимогам закону та умовам договору, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання в частині оплати вартості отриманих товарів, виконаних робіт та наданих послуг, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість на загальну суму 36169,01 грн., яка підтверджується поданою суду копією акту звірки взаєморозрахунків від 18.12.2014р., підписаним та скріпленим печатками обох сторін.

Пунктом 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договорів поставки застосовуються загальні правила про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Обов'язок покупця оплатити товар за обумовленою ціною та строк передбачено ст.ст. 691, 692 Цивільного кодексу України, правовий аналіз яких вказує на право продавця вимагати від покупця оплати переданого та прийнятого відповідачем товару у примусовому порядку.

Згідно з ч. 1. ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. ст. 526,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк. Порушення цього припису наділяє кредитора правом захищати свої майнові права у судовому порядку.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України господарське зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Отже, враховуючи, що терміни оплати, обумовлені сторонами в договорі поставки минули, вимоги позивача слід визнати підставними.

Крім того, підставними є й вимоги позивача щодо оплати відповідачем виконаних робіт на наданих послуг.

Отже, з огляду на матеріали справи, суд прийшов до висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з ТОВ „Стефанія" боргу на суму 36169,01 грн. є обґрунтованими поданими суду доказовими матеріалами, мають законні підстави, а тому підлягають задоволенню.

Судові витрати суд покладає на відповідача, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 36, 49, ст. ст. 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Стефанія" (88018, м. Ужгород, вул. Минайська, 15 „а", ) на користь Спільного українсько-угорського підприємства "Аркела" (88018, вул. Минайська, 15 „а", м. Ужгород, ) суму 36169,01 грн. заборгованості по договору №1/2 від 12.02.2013р., а також суму 1827 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено і підписано 16.07.2015р.

Суддя Йосипчук О.С.