ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 липня 2015 р. Справа № 918/691/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Бережнюк В.В. розглянувши справу за позовом Державне підприємство "Березнівське лісове господарство"

до відповідача Фізична особа - підприємець ОСОБА_2

про стягнення в сумі 13 034 грн. 08 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: Шекель Л.В.

від відповідача: ОСОБА_2

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 14.07.2015 р. до 17.07.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Березнівське лісове господарство" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 13 034 грн. 08 коп., з яких 7 318 грн. 90 коп. - основний борг, 245 грн. 52 коп. - 3% річних, 4 633 грн. 43 коп. - інфляційні втрати, 836 грн. 23 коп. - пеня. Свої вимоги обґрунтовує несплатою відповідачем вартості отриманої лісопродукції.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю. Просить стягнути з відповідача 13 034 грн. 08 коп. боргу.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав. У судовому засіданні усно пояснив, що фактично не отримував від позивача лісопродукцію на суму 7 318 грн. 90 коп. Звертає увагу суду, що не підписував товарно-транспортну накладну №0000204 від 28.03.2014 р. та специфікації-накладні №0000204 від 28.03.2014 р. і №0000472 від 02.06.2014 р. Вважає вимоги позивача безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача та відповідача, повно та об'єктивно оцінивши всі обставини справи в їх сукупності, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. При цьому суд виходив з такого.

Судом встановлено, що 28 березня 2014 року ДП СЛАП "Березнівський держспецлісгосп" (правонаступником якого є Державне підприємство "Березнівське лісове господарство") оформив товарно-транспортну накладну №0000204 та специфікацію-накладну №0000204 на відпуск підприємцю ОСОБА_2 та перевезення лісопродукції - пиловник хвойний на суму 3121 грн. 70 коп. Дані документи підписані відповідальною особою ДП СЛАП "Березнівський держспецлісгосп". Підпис відповідача, який підтверджує отримання ним продукції відсутній (арк.с. 17-18).

Також 02 червня 2014 року ДП СЛАП "Березнівський держспецлісгосп" (правонаступником якого є Державне підприємство "Березнівське лісове господарство") оформив товарно-транспортну накладну №0000472 та специфікацію-накладну №0000472 на відпуск підприємцю ОСОБА_2 та перевезення лісопродукції - тарний кряж на суму 4197 грн. 20 коп. Дані документи підписані відповідальною особою ДП СЛАП "Березнівський держспецлісгосп". Підпис відповідача, який підтверджує отримання ним продукції наявний на товарно-транспортній накладній №0000472, на специфікації-накладній №0000472 відсутній (арк.с. 19-20).

Проте, відповідач свої зобов'язання по сплаті вартості згаданої лісопродукції не виконав, оплату не провів.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензії від 18.12.2014 р. №06-14/1885 і від 09.04.2015 р. №06-14/532, та передсудові нагадування від 06.01.2015 р. №06-14/07 і від 02.03.2015 р. №06-14/327 (арк.с. 9-16), відповіді на які у матеріалах справи відсутні.

Покликаючись на ст.625 ЦК України, з огляду на прострочення виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати продукції, позивач нарахував 245 грн. 52 коп. - 3% річних та 4 633 грн. 43 коп. - інфляційних втрат (розрахунки на арк.с. 23-28).

Також позивач нарахував 836 грн. 23 коп. пені (розрахунки на арк.с. 21-22).

Отже, загальна сума боргу, яку позивач просить стягнути з відповідача становить 13 034 грн. 08 коп. (7 318 грн. 90 коп. + 245 грн. 52 коп. + 4 633 грн. 43 коп. + 836 грн. 23 коп. = 13034 грн. 08 коп.).

Судом прийнято до уваги, що між сторонами не було укладеного письмового договору, проте позивачем оформлено товарно-розпорядчі документи на продукцію - накладні, а відповідач у свою чергу підписав одну з них, а отримавши пропозицію оплатити вартість товару - не виконав її. Отже, фактично між сторонами мають місце правовідносини, що склалися на підставі укладеного у спрощений спосіб договору купівлі - продажу, за яким сторони не визначали строк здійснення відповідачем оплати за отриманий товар.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства; крім того підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст.509 ЦК України, - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст.526 ЦК України).

За договором купівлі-продажу (ст.655 ЦК України), одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Статтею 1 цього Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Крім того, первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Саме таким вимогам і відповідає товарно-транспортна накладна №0000472 від 02.06.2014 р., яка засвідчує встановлений факт здійснення господарської операції та договірних відносин. Підпис відповідача на даному документі підтверджує факт отримання ним тарного кряжу. Відтак, у підприємця ОСОБА_2 виник обов'язок з проведення розрахунку за відпущену позивачем лісопродукцію на суму 4197 грн. 20 коп.

Щодо товарно-транспортної накладної №0000204 від 28.03.2014 р., суд зазначає, що остання не відповідає вищевикладеним вимогам Закону, оскільки у ній відсутній підпис підприємця ОСОБА_2 про отримання пиловника хвойного, тому така накладна не може бути прийнята судом як доказ здійснення господарської операції щодо купівлі-продажу лісопродукції на суму 3121 грн. 70 коп.

Суд звертає увагу, що відсутність підпису відповідача на специфікації-накладній №0000472 від 02.06.2014 р. за наявності інших первинних документів (у даному випадку ТТН №0000472 від 02.06.2014 р.), що підтверджують здійснення господарської операції з передачі продукції, не може заперечувати таку господарську операцію.

Отже, оскільки між сторонами мають місце правовідносини, що склалися на підставі укладеного у спрощений спосіб договору купівлі - продажу, за яким сторони не визначали строк здійснення відповідачем оплати за отриманий товар, тому покупець (відповідач у даному випадку) на підставі ст.692 ЦК України був зобов'язаний повністю оплатити товар після його прийняття, чого зроблено не було. Тобто, підписана сторонами накладна, за якою відповідач отримав лісопродукцію, є самостійною підставою виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий тарний кряж.

Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу за отриману продукцію підлягають задоволенню частково у розмірі 4197 грн. 20 коп.

Відносно стягнення з підприємця ОСОБА_2 інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно наданого суду розрахунку даних санкцій позивач обрахував відповідачу всього 245 грн. 52 коп. - 3% річних та 4 633 грн. 43 коп. - інфляційних втрат. З яких на борг по ТТН №0000204 від 28.03.2014 р. у розмірі 3121 грн. 70 коп. нараховано 114 грн. 43 коп. - 3% річних за період з 29.03.2014 р. по 16.06.2015 р. та 2181 грн. 20 коп. - інфляційних втрат за період квітень 2014 року - травень 2015 року. На борг по ТТН №0000472 від 02.06.2014 р. у розмірі 4197 грн. 20 коп. нараховано 131 грн. 09 коп. - 3% річних за період з 03.06.2014 р. по 16.06.2015 р. та 2452 грн. 23 коп. - інфляційних втрат за період червень 2014 року - травень 2015 року. Розрахунки судом перевірено та визнано правильними.

Оскільки матеріалами справи підтверджено факт здійснення господарської операції лише на суму 4197 грн. 20 коп. згідно ТТН №0000472 від 02.06.2014 р., тому у позивача виникло право нарахування відповідачу санкцій саме на такий борг.

Відтак, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 131 грн. 09 коп. - 3% річних за період з 03.06.2014 р. по 16.06.2015 р. та 2452 грн. 23 коп. - інфляційних втрат за період червень 2014 року - травень 2015 року, нарахованих на суму 4197 грн. 20 коп.

Щодо вимог позивача про стягнення з підприємця ОСОБА_2 836 грн. 23 коп. пені слід зазначити таке.

Відповідно до ч.1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч.3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідачу на суму боргу в розмірі 7 318 грн. 90 коп. позивачем нараховано пеню в сумі 836 грн. 23 коп.

Відповідно до положень ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Положеннями ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Всупереч вищевказаному сторонами не надано належних та допустимих доказів дотримання вимоги щодо письмової форми забезпечення виконання зобов'язання у вигляді неустойки, а саме пені.

У даному випадку між сторонами не було укладено письмового договору.

За наведеного, позовна вимога про стягнення з відповідача пені в розмірі 836 грн. 23 коп. задоволенню не підлягає.

Проаналізувавши наведені вище правові норми та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Державного підприємства "Березнівське лісове господарство" підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з підприємця ОСОБА_2 4197 грн. 20 коп. основного боргу, 131 грн. 09 коп. - 3% річних та 2452 грн. 23 коп. - інфляційних втрат, всього 6780 грн. 52 коп. В частині стягнення з відповідача 3121 грн. 70 коп. основного боргу, 114 грн. 43 коп. - 3% річних, 2181 грн. 20 коп. інфляційних втрат та 836 грн. 23 коп. пені в позові слід відмовити за безпідставністю та необґрунтованістю.

Відповідно до частини 5 ст.49 ГПК України судовий збір покладається при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір пропорції задоволених вимог проти заявлених складає 52,02 %.

Відтак, на відповідача покладаються судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (34600, АДРЕСА_1, ідент.номер НОМЕР_1) на користь Державного підприємства "Березнівське лісове господарство" (34600, Рівненська область, м.Березне, вул.Київська, 1, ) - 4197 грн. 20 коп. основного боргу, 131 грн. 09 коп. - 3% річних, 2452 грн. 23 коп. - інфляційних втрат, 950 грн. 41 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

4. В частині стягнення з відповідача 3121 грн. 70 коп. основного боргу, 114 грн. 43 коп. - 3% річних, 2181 грн. 20 коп. інфляційних втрат та 836 грн. 23 коп. пені в позові відмовити.

Повне рішення складено "17" липня 2015 року.

Суддя Бережнюк В.В.