ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 липня 2015 року Справа № 5010/348/2012-2/23
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого),
Катеринчук Л.Й. (доповідача), Куровського С.В.
розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про прийняття додаткового рішення
у справі господарського суду№ 5010/348/2012-2/23 Івано-Франківської області
за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_4
до ПАТ "Івано-Франківська МСПМК-1"
про стягнення 74 650, 45 грн.
В С Т А Н О В И В :

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2014 року у справі №5010/348/2012-2/23 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013 року та рішення господарського суду Івано-Франківської області від 08.10.2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду (том 1, а.с. 142 - 147).

За результатами нового розгляду справи рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 24.06.2014 року позов задоволено частково, стягнено з відповідача на користь позивача 72 085, 54 грн. заборгованості, в тому числі 62 295, 96 грн. інфляційних втрат та 9 789, 58 грн. - 3% річних, а також 1 609, 50 грн. судового збору, в решті позову відмовлено (том 1, а.с. 179 - 181).

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2014 року рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.06.2014 року скасовано в частині стягнення з відповідача на користь позивача 21 557, 18 грн. інфляційних втрат та 45, 15 грн. - 3% річних та прийнято в цій частині нове рішення про відмову в позові, в "рештій частині" рішення суду першої інстанції від 24.06.2014 року залишено без змін, стягнено з відповідача на корить позивача 1 088, 50 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 617, 80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги (том 1, а.с. 223 - 228).

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2015 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2014 року скасовано, апеляційну скаргу відповідача на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 24.06.2014 року передано на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції (том 1, а.с. 267 - 273).

24.06.2015 року до Вищого господарського суду України надійшла заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 про прийняття додаткового рішення (постанови) про розподіл судових витрат, понесених ним при поданні касаційних скарг на постанови апеляційного суду від 28.11.2013 року та від 29.09.2014 року у даній справі (вх. №3489 Д4/10014).

Статтею 88 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.2012 року роз'яснено про те, що прийняття додаткового рішення за заявою сторони, прокурора, який брав участь у процесі, або за ініціативою суду здійснюється, як правило, тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення, за винятком випадків, коли це неможливо з об'єктивних причин (звільнення судді, відсутність його у зв'язку з відпусткою, захворюванням тощо). Про відхилення заяви сторони чи прокурора щодо прийняття додаткового рішення виносяться ухвала.

Виходячи з положень статті 11111 ГПК України, за наслідками розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції приймає постанову, у якій має бути зазначено, зокрема, новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Отже, Вищий господарський суд України, як суд касаційної інстанції, здійснює новий розподіл судових витрат у справі лише у разі прийняття ним постанови про скасування чи зміну остаточного судового рішення суду першої (апеляційної) інстанції, прийнятого по суті заявлених позовних вимог. При цьому, у випадках скасування касаційним судом рішення суду першої інстанції або постанови апеляційної інстанції з переданням справи на новий розгляд, судові витрати у справі, в тому числі й судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, підлягають розподілу господарським судом, який вирішує спір по суті за результатами нового розгляду справи, про що роз'яснено пунктом 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року.

Як вбачається зі заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 17.06.2015 року про прийняття додаткового рішення, яка надійшла до Вищого господарського суду України 24.06.2015 року, позивач просить прийняти додаткове рішення (постанову), яким вирішити питання про розподіл судового збору, сплаченого ним за подання касаційної скарги на Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013 року в розмірі 860, 25 грн. та касаційної скарги на Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2014 року в розмірі 913, 50 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що за результатами перегляду в касаційному порядку постанов апеляційного суду від 28.11.2013 року та від 29.09.2014 року, Вищим господарським судом України прийнято Постанови від 01.04.2014 року та від 03.02.2015 року, якими спір по суті не вирішувався, а скасовано прийняті у справі рішення судів попередніх інстанцій з переданням справи на новий розгляд (новий апеляційний розгляд) до суду першої (апеляційної) інстанції (том 1, а.с. 142 - 147, 267 - 273).

За результатами нового апеляційного розгляду справи постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 року рішення суду першої інстанції від 24.06.2014 року про часткове задоволення позовних вимог залишено без змін (том 2, а.с. 10 - 17). Зазначена постанова апеляційного господарського суду в касаційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили.

Відтак, питання розподілу судових витрат позивача за касаційний перегляд постанов апеляційного суду від 28.11.2013 року та від 29.09.2014 року у даній справі має вирішуватися місцевим господарським судом, який прийняв рішення від 24.06.2014 року по суті спору за результатами нового розгляду справи, в порядку статті 49 ГПК України.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 17.06.2015 року про прийняття додаткового рішення у справі №5010/348/2012-2/23.

На підставі викладеного та керуючись статтями 86, 88, 1119 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 від 17.06.2015 року про прийняття додаткового рішення у справі №5010/348/2012-2/23 відмовити.

Головуючий Н.Г. Ткаченко

Судді Л.Й. Катеринчук

С.В. Куровський