ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.07.15р. Справа № 904/4556/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СФЕРАСТРОЙДИЗАЙН"

до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської Ради м. Дніпропетровська

про стягнення збитків

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Шахов Д.А. - представник, довіреність №33 від 01.04.2015 року

від відповідача: Ковальчук Д.Ю., дов. № 3/2-1068 від 26.05.2015 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сферастройдизайн" (далі - Позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради (далі - Відповідач) про стягнення збитків у сумі 2 265,35грн., з яких: 182,54грн. - 3% річних, 2082,81грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №306 підряду на проведення проектних робіт від 25.09.13р., у зв'язку з чим за несвоєчасну оплату виконаних підрядних робіт позивачем здійснено нарахування 3% річних у сумі 182,54грн. та інфляційні втрати у сумі 2082,81грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.05.15р. порушено провадження по справі №904/4556/15 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.06.15р.

15.05.15р. представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи.

16.06.15р. в судове засідання з'явився повноважний представник позивача. За результатами судового засідання розгляд справи відкладено до 14.07.15р.

14.07.15р. в судове засідання з'явились повноважні представники сторін.

Відповідачем заперечує проти задоволення позовних вимог, з таких підстав:

- оплата за виконані роботи здійснена відповідачем 02.04.15р.;

- кошти на оплату робіт за договором були виділені відповідачу з міського бюджету, однак відповідач був позбавлений можливості оплатити виконані роботи у строк, визначений договором, з причин, незалежних від нього;

- до кінця 2013 року управління державної казначейської служби не здійснювало платежі за платіжними дорученнями розпорядників бюджетних коштів з технічних причин;

- у 2014 році на виконання постанови КМУ від 01.03.14р. № 65 "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" державною фінансовою інспекцією проводилися контрольні заходи з перевірки достовірності обсягів кредиторської заборгованості розпорядників та одержувачів коштів державного бюджету з оплати товарів, робіт і послуг, на закупівлю яких поширюється дія Закону України "Про здійснення державних закупівель";

- відповідно до п. 11 Постанови Державній казначейській службі, дозволено здійснювати операції з погашення зареєстрованої в органах Державної казначейської служби станом на 1 березня 2014 р. кредиторської заборгованості за капітальними видатками, розмір якої за окремим розпорядником та одержувачем бюджетних коштів перевищує 300 тис. гривень, виключно в обсягах, що відповідають обсягам, установленим за результатами контрольних заходів Державної фінансової інспекції.;

- оплата за договором не могла бути здійснена до закінчення перевірки Державної фінансової інспекції;

- акт перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради за період з 01.01.13р. по 01.03.14р. № 05-19/03 складений лише 25.12.14р.;

- 31.12.14р. кошти, виділені відповідачу з місцевого бюджету на проведення капітального ремонту житлового фонду у 2014 році як невикористане фінансування повернулися до місцевого бюджету.

Позивачем уточнено позовні вимоги та зменшено розмір позовних вимог та вказано на необхідність стягнення збитків у розмірі 2234,12грн., з яких: 175,60грн. - 3% річних, 2058,52грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України. У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу господарського суду з відмітками про отримання ухвал суду повноважними представниками сторін та відомостями відображеними в протоколі судового засідання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за результатами судового засідання справу було розглянуто за участю повноважних представників сторін за наявними в ній матеріалами та оригіналами документів наданих позивачем додатково на вимоги суду в судове засідання в обґрунтування своїх позовних вимог .

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення та представникам сторін повідомлено про дату складення повного тексту рішення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

25.09.2013 року між Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради (далі - Замовник, Відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Сферастройдизайн" (далі - Підрядник, Позивач) був укладений договір підряду на проведення проектних робіт № 306 (далі - Договір).

Згідно з пунктом 1.1. договору, в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник зобов'язується за плату розробити за завданням замовника та передати останньому наступну проектну документацію відповідно до ДБН 1.1.1-2000: виготовлення проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт водопостачальної системи, що становить частину житлового будинку по вул. Іларіонівська,18, м. Дніпропетровськ (далі - документація), що згідно ДБН 1.1.1-2000 є складовою частиною загальної вартості робіт з капітального ремонту, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити розроблену підрядником документацію, відповідно до Постанови КМУ № 560 від 11.05.2011 року.

За умовами пункту 2.1. договору, загальна вартість робіт щодо розробки документації підрядником включає в себе відшкодування витрат підрядника та плату за виконані ним роботи відповідно до постанови КМУ № 560 від 11.05.2011 року і становить 4 016,02грн., у тому числі ПДВ 20% - 669,34грн.

Оплата виконаних робіт щодо розробки документації підрядником здійснюється замовником протягом 15 банківських днів після завершення робіт та підписання сторонами акта приймання-передачі робіт у межах кошторисних призначень та фактичного надходження коштів на рахунок замовника (пункт 2.3. договору).

Згідно з пунктом 7.1. договору (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 30.12.2013 року) цей договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2014 року.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підставі договору позивач виконав роботи щодо складання проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт системи опалення, що становить складову частину житлового будинку по вул. Комсомольська, 74В, м. Дніпропетровськ.

Виконання робіт підтверджується актом здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 25.09.2013 року на суму 4 016,02грн.

У період з 22.10.2014 року по 19.12.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проводилася перевірка окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року, за результатом якої складено акт № 05-19/03 від 25.12.2014 року.

У період з 02.12.2014 року по 09.12.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області було проведено зустрічну звірку в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Сферастройдизайн" з документального підтвердження виду, обсягу, якості операції та розрахунків з Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року.

За результатом зустрічної звірки була складена довідка № 05-19/24-з від 11.12.2014 року.

З урахуванням результатів перевірки сторонами було укладено додаткову угоду № 2 від до договору, якою визначено для погашення кредиторську заборгованість за спірним договором на 2013 рік у сумі 4 016,02грн.

Крім того зазначена сума заборгованості підтверджена сторонами і у належним чином оформленому, підписаному і скріпленому печатками двосторонньому акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.01.2014 року.

Оплату виконаних проектних робіт у сумі 4 016,02грн. відповідач здійснив 02.04.2015 року (одержано банком), що підтверджується платіжним дорученням №111 від 27.03.15р.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2.3. договору оплата за актом здачі-приймання виконаних робіт № 1 від 25.09.2013 року мала бути здійснена протягом 15 банківських днів від дня його підписання.

Однак, відповідачем в порушення умов договору оплата здійснена 02.04.2015 року у сумі 4 016,02грн., тобто з прострочкою.

Згідно з пунктом 1.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3 % річних за період з 17.10.13р. по 02.04.15р., що складає у розмірі 175,60грн.

Крім того, в матеріалах справи наявний розрахунок інфляційних втрат за період з 17.10.13р. по 02.04.15р., що складає у розмірі 2058,52грн.

При розрахунку інфляції за період з 17.10.13р. по 02.04.15р. позивачем невірно визначено період, за який вона підлягає стягненню.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 року, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Як вбачається із матеріалів справи, зобов`язання щодо оплати виконаних робіт, відповідач повинен був виконати у жовтні 2013 р., а отже, нарахування інфляції повинно здійснюватись з листопада 2013 р.

Так, з врахуванням положень, викладених у зазначеній вище Постанові ВГСУ, до стягнення підлягає інфляція за загальний період з листопада 2013 р. по березень 2015р., з урахуванням меж позовних вимог, передбачених статтею 83 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути інфляційни втрати у розмірі 2058,52грн.

Доводи відповідача зазначені у відзиві на позовну заяву, суд до уваги не бере, оскільки відповідно до п. 5 оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.13р. № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 78, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, буд. 16, ідентифікаційний код 38114671) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сферастройдизайн" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Виконкомівська, буд. 24А, ідентифікаційний код 34364565) 3% річних у розмірі 175,60грн., інфляційні втрати у розмірі 2058,52грн., судовий збір у розмірі 1827,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 16.07.2015 року

Суддя С.В. Мартинюк