ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року Справа № 5010/1612/2011-18/70

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Іванової Л.Б. - головуючого, Гольцової Л.А., Козир Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2015 року за скаргою ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у справі Господарського суду Івано-Франківської області за позовом ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" та ТОВ "Капітал плюс інвест" про звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення прилюдних торгів,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2011 року ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі - позивач) звернулось до ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" (далі - відповідач-1) та ТОВ "Капітал плюс інвест" (далі - відповідач-2) з позовом, у якому просив у рахунок погашення боргу в сумі 54497860 гривень 31 коп. відповідача-1 за кредитним договором № 08/44-03 від 30 вересня 2008 року звернути стягнення на предмет застави шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до укладеного з відповідачем-1 договору застави б/н від 30 вересня 2008 року - майно згідно переліку та відповідно до укладеного з відповідачем-2 договору застави б/н від 18 грудня 2008 року - на прості іменні акції в кількості 1451821 штук, емітовані відповідачем-1 та належні відповідачу-2 на праві власності.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2010 року позов задоволено.

У рахунок погашення боргу ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" перед ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за укладеним між ними кредитним договором №08/44-03 від 30 вересня 2008 року в розмірі 54503974 гривні 31 коп. звернено стягнення на предмет застави шляхом проведення прилюдних торгів:

1) відповідно до укладеного між ВАТ "Всеукраїнський акціонерний Банк" та ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" договору застави б/н від 30 вересня 2008 року на майно згідно переліку.

Встановлено початкову ціну продажу предмету застави на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що діють на день визначення вартості майна.

2) відповідно до укладеного між ВАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та ТОВ "Капітал плюс інвест" договору застави б/н від 18 грудня 2008 року на прості іменні акції в кількості 1451821 штука, емітовані ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця", що належать ТОВ "Капітал плюс інвест" на праві власності.

Встановлено початкову ціну продажу предмета застави на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що діють на день визначення вартості майна.

У травні 2014 року ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" звернулось до місцевого господарського суду зі скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби, у якій просило визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А.Л. щодо визначення розміру виконавчого збору у сумі 5450397 гривень 43 коп. неправомірними та незаконними; скасувати постанову від 17 квітня 2014 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення виконавчого збору з ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" у розмірі 5450397 гривень 43 коп. у виконавчому провадженні за реєстраційним № 36717900.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року частково задоволено скаргу ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Визнано недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП № 36717900 від 17 квітня 2014 року про стягнення з боржника - ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" виконавчого збору в розмірі 5450397 гривень 43 коп.

Відхилено скаргу в частині визнання неправомірними та незаконними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думської А.Л. щодо визначення виконавчого збору, який підлягає стягненню з ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця", у сумі 5450397 гривень 43 коп.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2015 року апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України задоволено.

Скасовано ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року в частині визнання недійсною постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ВП № 36717900 від 17 квітня 2014 року про стягнення з боржника ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" виконавчого збору у розмірі 5450397 гривень 43 коп.

ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" відмовлено в задоволенні скарги про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення виконавчого збору від 17 квітня 2014 року з ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" у розмірі 5450397 гривень 43 коп. у виконавчому провадженні за реєстраційним номером 3671790.

У решті ухвалу місцевого господарського суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2015 року, ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Вказує на помилкове застосування апеляційним господарським судом до спірних правовідносин норм ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки судове рішення про стягнення з заявника суми боргу відсутнє.

Зазначає, що предметом примусового виконання рішення у цій справі є лише реалізація предмета застави на прилюдних торгах, у зв'язку з чим сума судового збору мала розраховуватись від вартості предмета застави, на який звернуто стягнення.

Вважає, що у зв'язку з відсутністю у боржника правової можливості самостійного виконання рішення суду, враховуючи встановлення у ньому виключного механізму такого виконання, суди мали б з'ясувати обгрунтованість підстав для винесення державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у відповідності до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Представники сторін у судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що про час та місце розгляду касаційної скарги сторони повідомлені належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності їх представників.

Обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2012 року задоволено позов ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" та ТОВ "Капітал плюс інвест" про звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення публічних торгів в рахунок погашення боргу ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" перед ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за укладеним між ними кредитним договором № 08/44-03 від 30 вересня 2008 року в розмірі 54 503 974 гривні 31 коп.; звернуто стягнення на предмет застави шляхом проведення публічних торгів на майно ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" відповідно до укладеного договору застави б/н від 30 вересня 2008 року; встановлено початкову ціну продажу предмету застави на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що діють на день визначення вартості майна.

На виконання вказаного рішення 6 березня 2012 року Господарським судом Івано-Франківської області видано наказ № 311.

22 лютого 2013 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області № 311 від 6 березня 2012 року.

Постановою від 17 квітня 2014 року державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України стягнуто з ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" на користь Держави в особі відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України виконавчий збір у розмірі 5450397 гривень 43 коп.

Скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду про часткове задоволення скарги ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" на дії державного виконавця з винесення вказаної постанови, апеляційний господарський суд виходив з того, що державний виконавець в межах наданих йому повноважень, а саме, після спливу строку на добровільне виконання рішення суду, виніс постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 10 % суми, як це встановлено ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" та п.3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Втім, суд касаційної інстанції не може погодитись з вказаними висновками апеляційного господарського суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про заставу" застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За ч. ч. 6, 7 ст. 20 Закону України "Про заставу" звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріуса у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Так, рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 21 лютого 2012 року задоволено позов ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" та ТОВ "Капітал плюс інвест" про звернення стягнення на предмет застави шляхом проведення публічних торгів в рахунок погашення боргу ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" перед ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" за укладеним між ними кредитним договором № 08/44-03 від 30 вересня 2008 року в розмірі 54 503 974 гривні 31 коп.; звернуто стягнення на предмет застави шляхом проведення публічних торгів на майно ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" відповідно до укладеного договору застави б/н від 30 вересня 2008 року; встановлено початкову ціну продажу предмету застави на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, що діють на день визначення вартості майна.

Таким чином, рішенням місцевого господарського суду, що підлягає примусовому виконанню, з метою виконання основного зобов'язання, яким є сплата боргу за кредитним договором, звернено стягнення на предмет застави, встановлено спосіб реалізації майна - предмета застави - проведення публічних торгів у межах процедури виконавчого провадження; встановлено початкову ціну предмета застави на підставі оцінки майна, здійсненої суб'єктом оціночної діяльності.

Тобто, предметом примусового виконання у даній справі є лише реалізація предмета застави на публічних торгах, з наступним спрямуванням виручених від продажу коштів на погашення основного боргу та покриття витрат, пов'язаних з виконанням саме цього рішення суду.

Разом з цим, початкову ціну предмета застави судовим рішенням постановлено встановити на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує боржнику на необхідність самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення, зокрема, майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов юридично обгрунтованого висновку, що сума виконавчого збору розраховується з вартості предмета примусового виконання, а отже, обмежується вартістю майна боржника, яке стягується, або сумою коштів, що стягуються за наказом господарського суду. Тобто, в даному випадку судовий збір мав розраховуватися від вартості предмета застави, на який судом звернуто примусове стягнення.

За таких обставин висновки апеляційного господарського суду про правомірність стягнення з боржника суми виконавчого збору у розмірі 10 % від суми боргу помилкові та не відповідають обставинам справи.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність підстав для скасування постанови державного виконавця.

Водночас, місцевий господарський суд, не навівши правових обгрунтувань, дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" в частині визнання незаконними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України Думанської А.Л. щодо визначення розміру виконавчого збору в сумі 5450397 гривень 43 коп., що підлягає стягненню з відповідача у цій справі, з огляду на встановлення невідповідності нормам закону визначеного державним виконавцем розміру судового збору.

Враховуючи викладене, постанову апеляційного господарського суду визнати обгрунтованою не можна, а тому вона підлягає скасуванню.

Ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні скарги про визнання незаконними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України щодо визначення розміру виконавчого збору, в цій частині скарга ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця" підлягає задоволенню; в решті ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7- 111-11, 111-13 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27 квітня 2015 року.

Скасувати ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року в частині відмови у визнанні неправомірними та незаконними дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А.Л. щодо визначення розміру виконавчого збору, постановленого до стягнення з ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця", у сумі 5450397 гривень 43 коп.

У цій частині скаргу задовольнити.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Думанської А.Л. щодо визначення розміру виконавчого збору, постановленого до стягнення з ВАТ "Хутрофірма "Тисмениця", у сумі 5450397 гривень 43 коп.

У решті ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 18 лютого 2015 року залишити без змін.

Головуючий Л. Іванова

Судді Л. Гольцова

Т. Козир