РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2015Справа №910/10398/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Карлсберг Україна"

до 1) Державної служби інтелектуальної власності України,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!"

про дострокове припинення дії свідоцтва на знак для товарів і послуг повністю

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Коваль М.С., Труфін В.В.;

від відповідача-1: Фінагіна В.Б.;

від відповідача-2: Носарєв І.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Карлсберг Україна" (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України (далі-відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" (далі-відповідач-2) про:

- дострокове припинення дії свідоцтва України № 47678 на знак для товарів і послуг «НУЛЬОВКА» щодо всіх товарів класів 32 та 33 Міжнародної класифікації товарів та послуг, виданого на ім'я Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" в Україні;

- зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг щодо дострокового припинення повністю дії свідоцтва № 47678 на знак для товарів і послуг «НУЛЬОВКА» щодо всіх товарів класів 32 та 33 Міжнародної класифікації товарів та послуг і здійснення публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомостей про дострокове повне припинення дії зазначеного свідоцтва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.04.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.05.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

18.05.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача-2 подав клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд даної справи з підстав неможливості явки повноважного представника.

У судовому засіданні 18.05.2015 р. представник відповідача-1 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач не надав суду необхідних та належних доказів в обґрунтовування заявлених позовних вимог.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

11.06.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача-2 подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" по сьогоднішній день продовжує виготовляти продукцію, на пакування (етикетку) якої наноситься знак «НУЛЬОВКА», та відвантажує зазначений товар в оптову торгову мережу та заклади громадського харчування. Крім того, зазначений знак передано в користування Товариству з обмеженою відповідальністю «Олмар» (попередній власник), який використовується останнім для позначення безалкогольної продукції на підставі ліцензійного договору № 3 про передачу права на використання торговельної марки (знака для товарів та послуг) від 11.04.2012 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.06.2015 р. продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та оголошено перерву у судовому засіданні до 09.07.2015 р.

09.07.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якому просить суд вжити заходів до забезпечення позову, а саме заборонити Державній службі інтелектуальної власності України до набрання судовим рішенням законної сили вносити будь-які відомості до державного реєстру України на знаки для товарів і послуг щодо свідоцтва № 47678 від 15.02.2005 р. на знак для товарів і послуг «НУЛЬОВКА», які стосуються:

- змін, пов'язаних зі зміною особи власника свідоцтва України № 47678;

- видачі ліцензії на використання товарного знака за свідоцтвом України № 47678;

- відмови від свідоцтва України № 47678 повністю або частково;

- зміни обсягу прав у разі часткової відмови від свідоцтва України № 47678.

Крім того, у судовому засіданні 09.07.2015 р. представники позивача надали клопотання, в якому просили суд:

1) зобов'язати відповідача-2 надати оригінали документів, копії яких було надано суду разом з відзивом на позовну заяву № 16.06.2015 р. для огляду та звірки з копіями у судовому засіданні;

2) зобов'язати відповідача-2 надати в якості письмових доказів документи, які можуть підтвердити фактичну наявність на ринку України товарів під товарним знаком «НУЛЬОВКА» протягом трьох років до дати подання позовної заяви у період з 01.05.2012 р. по 22.04.2015 р., а саме:

- рахунку-фактури, оплачені покупцем;

- товарно-транспортні накладні;

- податкові накладні;

3) зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Олмар», який є ліцензіатом і який веде роздрібну торгівлю продукції відповідача-2, надати в якості письмових доказів у справі:

- касові чеки, що містять інформацію про місце й час придбання товарів від товарним знаком «НУЛЬОВКА» протягом трьох років до дати подання позовної заяви у період з 01.05.2012 р. по 22.04.2015 р.;

4) зобов'язати Українську галузеву компанію по виробництву пива, безалкогольних напоїв та мінеральних вод надати інформацію стосовно об'ємів продажу та/або виробництва Товариством з обмеженою відповідальністю Торгово-Виробничою Компанією «Перша Приватна Броварня «Для Людей - Як Для Себе!» пива під товарним знаком НУЛЬОВКА» (при можливості поквартально) протягом трьох років у період з 01.05.2012 р. по 22.04.2015 р.

Розглянувши у даному судовому засіданні подане позивачем клопотання, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

У клопотанні повинно бути зазначено: - який доказ витребовується; - обставини, що перешкоджають його наданню; - підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; - обставини, які може підтвердити цей доказ.

Оскільки позивач не зазначив підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, які обставини може підтвердити цей доказ, а тому суд відмовив у задоволенні поданого клопотання про витребування доказів.

Разом з тим, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд відзначає, що відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Однак позивач не навів жодних обставин, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, відповідно суд відмовив у її задоволенні.

У судовому засіданні 09.07.2015 р. оголошувалася перерва до 13.07.2015 р. до 14 год. 05 хв. у порядку ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 13.07.2015 р. представником відповідача-2 було подано оригінали ліцензійного договору № 3 про передачу права на використання торговельної марки (знака для товарів та послуг) від 11.04.2012 р. та видаткових накладних, копії яких долучені до відзиву. речові докази для огляду у судовому засіданні, які судом долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 13.07.2015 р. за усним клопотанням представника відповідача-2 судом було оголошено перерву до 15 год.15 хв. на підставі ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні представники позивача підтримали заявлені позовні вимоги.

Представники відповідачів проти задоволення позову заперечили з підстав, викладених у відзивах, зокрема представник відповідача-2 надав суду для огляду речові докази, які долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.07.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!" є власником свідоцтва України №47678 на знак для товарів та послуг «НУЛЬОВКА» щодо товарів та послуг 32 класу за Міжнародною класифікації товарів і послуг (далі - МКТП): пиво; мінеральні і газовані води та інші безалкогольні напої; фруктові напої і фруктові соки; сиропи та інші складники для готування напоїв; всі товари, що включені до 32 класу, та щодо товарів і послуг 33 класу МКТП: алкогольні напої (крім пива); всі товари, що включені до 33 класу.

25.12.2013 р. дію свідоцтва України №47678 на знак для товарів та послуг «НУЛЬОВКА» було продовжено до 25.11.2023 р., про що здійснено публікацію в офіційному бюлетені №24 від 25.12.2013 р., що вбачається з виписки із Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відсутні будь-які докази, які підтверджують використання відповідачем-2 знака для товарів і послуг «НУЛЬОВКА» за свідоцтвом України №47678 на території України щодо усіх зареєстрованих товарів і послуг 32 та 33 класу МКТП та існують підстави для його дострокового припинення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» знак - позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Частиною 4 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що використанням знака визнається: - нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); - застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; - застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет.

Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

У цьому разі дія свідоцтва може бути припинена повністю або частково лише за умови, що власник свідоцтва не зазначить поважні причини такого невикористання. Такими поважними причинами, зокрема є: - обставини, що перешкоджають використанню знака незалежно від волі власника свідоцтва, такі як обмеження імпорту чи інші вимоги до товарів і послуг, встановлені законодавством; - можливість введення в оману щодо особи, яка виробляє товари або надає послуги, під час використання знака особою, що звернулася до суду, чи іншою особою щодо товарів і послуг, відносно яких висунута вимога про припинення дії свідоцтва.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.04.2012 р. між відповідачем-2 (Ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олмар» (далі - Ліцензіат) було укладено Ліцензійний договір №3 про передачу права на використання торговельної марки, за умовами якого відповідач-2 надав Ліцензіату на строк, встановлений цим договором, невиключну ліцензію на використання знака для товарів та послуг «НУЛЬОВКА» за свідоцтвом України №47678, для яких цей знак зареєстрований, окрім пива.

Відповідно до пункту 8.1. вказаного договору, договір діє до закінчення дії свідоцтва на знак, що є предметом цього договору.

На підтвердження поставки Товариству з обмеженою відповідальністю «Олмар» товару - «Пиво безалкогольного «Нульовка» 0,5 л.», позивачем надано до матеріалів справи видаткові накладні №663 від 24.01.2013 р., №5224 від 15.05.2013 р., №414 від 10.02.2012 р., №25959 від 24.11.2014 р., №16700 від 30.07.2014 р., №5448 від 25.03.2014 р., №9271 від 19.12.2012 р., №2279 від 16.05.2012 р., №5615 від 16.08.2012 р., №17298 від 31.07.2014 р., №26618 від 03.12.2014 р., №6222 від 31.05.2013 р., №1537 від 18.02.2013 р.

Як встановлено частинами 8-9 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору.

Ліцензійний договір повинен містити умову про те, що якість товарів і послуг, виготовлених чи наданих за ліцензійним договором, не буде нижчою від якості товарів і послуг власника свідоцтва і що останній здійснюватиме контроль за виконанням цієї умови.

Договір про передачу права власності на знак і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами.

Сторона договору має право на інформування невизначеного кола осіб про передачу права власності на знак або видачу ліцензії на використання знака. Таке інформування здійснюється шляхом публікації в офіційному бюлетені відомостей в обсязі та порядку, встановлених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері інтелектуальної власності, з одночасним внесенням їх до Реєстру.

Оскільки відповідач-2 передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Олмар» невиключну ліцензію на використання знака для товарів та послуг «НУЛЬОВКА» за свідоцтвом України №47678 та підтверджується факт поставки відповідачем-2 товару із нанесеним знаком «НУЛЬОВКА», суд приходить до висновку, що спірний знак використовувався Товариством з обмеженою відповідальністю «Олмар» під безпосереднім контролем відповідача-2.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати, що відсутність інформації у Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг не є належним доказом того, що власник знаку для товарів та послуг не передавав права на використання спірного знаку третім особам, оскільки інформування невизначеного кола осіб про видачу ліцензії на використання знака є правом власника, а тому не підлягає обов'язковій реєстрації.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем-2 також здійснювалося використання знака для товарів та послуг «НУЛЬОВКА» за свідоцтвом України №47678 у його діловій документації, зокрема, у фірмових бланках підприємства, що підтверджується листом відповідача-2 №1132 від 23.08.2012 р., посвідченнями якості товару №415 від 08.06.2013 р., №410 від 29.04.2014 р., №414/1 від 07.06.2013 р., №414/1 від 30.04.2014 р., №552 від 30.05.2015 р., №145 від 28.02.2015 р.; заявами про надання автомобілів для перевезення вантажів відповідача-2.

Також до матеріалів справи відповідачем-2 було надано копії фотознімків пляшки «Пиво безалкогольного «Нульовка» 0,5 л.», виробника - Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!", з датою виробництва - 14.02.2015 р.

На підтвердження факту виготовлення відповідачем-2 товару - «Пиво безалкогольного «Нульовка» 0,5 л.», виробника - Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія "ПЕРША ПРИВАТНА БРОВАРНЯ "ДЛЯ ЛЮДЕЙ - ЯК ДЛЯ СЕБЕ!", з датою виробництва - 14.02.2015 р. надано для долучення до матеріалів справи речові докази, відповідний товар, що у належний спосіб підтверджує факт виготовлення відповідачем-2 товару із нанесенням знаку для товарів і послуг «НУЛЬОВКА» за свідоцтвом України №47678.

Таким чином, оскільки відповідачем-2 в документальній формі та речовими доказами підтверджено факт використання знаку для товарів і послуг «НУЛЬОВКА» під час виготовлення товару, у діловій документації та факт використання Товариством з обмеженою відповідальністю «Олмар» вказаного знаку під безпосереднім контролем відповідача-2, суд приходить до висновку, що відповідачем-2 протягом 2012-2015 років використовувався знак для товарів і послуг «НУЛЬОВКА» за свідоцтвом України №47678 щодо зареєстрованих товарів та послуг.

Так, пунктом 71 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 12 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності» зазначено, якщо знак для товарів і послуг без поважних причин безперервно не використовується щодо частини або всіх товарів та/або послуг, внесених до реєстру, протягом трьох років від дати публікації про видачу свідоцтва або від іншої дати, то це є достатньою підставою для дострокового припинення за рішенням суду дії свідоцтва на такий знак повністю або частково щодо відповідних товарів та/або послуг. Не підлягає достроковому припиненню дія свідоцтва у випадку, коли використання знака розпочалося або відновилося до подання позову.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на встановлені судом факти використання відповідачем-2 знаку для товарів і послуг «НУЛЬОВКА» за свідоцтвом України №47678 щодо зареєстрованих товарів та послуг як його власником, протягом останніх трьох років на території України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування положень ч. 4 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а тому позовні вимоги в частині дострокового припинення дії свідоцтвом України №47678 на знак для товарів і послуг «НУЛЬОВКА» щодо всіх товарів 32-33 класів МКТП визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача-1 внести зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів та послуг відносно припинення дії свідоцтвом України №47678, то суд відмовляє у задоволенні останньої з підстав необґрунтованості з огляду на те, що вказана вимога є похідною від вимоги позивача про дострокове припинення спірного свідоцтва України, яка вище визнана судом необґрунтованою.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 17.07.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.