ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" липня 2015 р. Справа № 925/1086/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроменерго-1"

про тлумачення умов договору

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Колосов В.Г. - директор товариства, Бобер Д.О. за довіреністю від 15.06.2015 №24.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпроменерго-1" про тлумачення на підставі ст. 213 Цивільного кодексу України пункту 5.3 укладеного між сторонами договору поставки від 30.05.2014 №459/14-1РА стосовно моменту виникнення у покупця зобов'язання щодо оплати вартості продукції.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроменерго-1" звернувся до господарського суду Луганської області із позовом (справа №913/196/15) до товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" про стягнення боргу за поставлену на виконання договору поставки від 30.05.2014 продукцію, проте товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" вважає, що у нього зобов'язання щодо оплати цієї продукції ще не виникло через невиконання товариством з обмеженою відповідальністю "Спецпроменерго-1" вимог п. 4.3 цього договору щодо надання покупцю відповідних документів, які стосуються продукції.

Відтак позивач вважає, що сторони по різному розуміють п. 5.3 договору поставки від 30.05.2014 в частині моменту виникнення у покупця зобов'язання щодо оплати продукції, а тому цей пункт договору потребує судового тлумачення.

Ухвалою від 02.07.2015. господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд в судовому засіданні на 9 годину 20 хвилин 16.07.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Відповідач проти позову заперечив, вказавши у відзиві на позов на відсутність між сторонами на момент подання позивачем позову спору щодо тлумачення умов договору поставки від 30.05.2014 №459/14-1РА через фактичне визнання позивачем наявності у нього зобов'язання щодо оплати продукції.

У судовому засіданні, яке відбулося 16.07.2015 за участю представника відповідача, останній підтримав заперечення проти позову, викладені у відзиві на позов.

Позивач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 02.07.2015 на 9 годину 20 хвилин 16.07.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення представнику позивача 07.07.2015 поштового відправлення з вказаною ухвалою. Проте представник позивача у це судове засідання не з'явився, що не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників відповідача, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" як покупець і товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпроменерго-1" як постачальник уклали між собою договір поставки №459/14-1РА (далі - договір №459/14-1РА), згідно з п. 1.1 та п. 1.2 якого постачальник зобов'язався в порядку і на умовах цього договору поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція) в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними характеристиками, погодженими сторонами у цьому договорі і у специфікаціях, які є невід'ємними частинами договору, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити поставлену у його власність продукцію у відповідності з умовами вказаного договору.

Відповідно до п. 1.3 договору №459/14-1РА постачальник гарантує, що продукція, яка поставляється за цим договором, належить постачальнику на праві власності і на дату набрання договором сили не обтяжена правами третіх осіб, у тому числі: не продана, не закладена, не перебуває під забороною відчуження, арештом, пройшла митне очищення і оформлення, а також вільна від інших обтяжень і не є предметом спору і, що постачальник вправі розпоряджатися нею, у тому числі поставляти її покупцю у відповідності з умовами цього договору. На вимогу покупця постачальник зобов'язаний надати йому документи, які підтверджують викладені у цьому пункті обставини.

У п. 4.3 договору №459/14-1РА його сторони передбачили, що на підтвердження поставки постачальник зобов'язаний разом з продукцією, що поставляється, надати покупцю за атом приймання-передачі, підписаним уповноваженими представниками сторін, наступні товаросупровідні документи:

- рахунок-фактуру;

- податкову накладну;

- видаткову накладну;

- відповідні товаросупровідні накладні (залізничну ( товарно-транспортну) накладну);

- сертифікат якості та/або паспорт;

- сертифікат відповідності (у разі, якщо продукція підлягає обов'язковій сертифікації);

- інструкцію (керівництво) з експлуатації (у випадку, якщо такий документ передбачений);

- технічну документацію , передбачену п. 2.3 цього договору;

- декларацію про відповідність (якщо це встановлено технічним регламентом на відповідний вид продукції).

Крім того, одночасно з продукцією, що поставляється, постачальник, який не є виробником продукції, повинен надати покупцю копії документів, які підтверджують походження продукції, які були надані постачальнику при придбанні ним продукції у своїх контрагентів. Якщо ж продукція, що поставляється, ввезена на митну територію України (виробником продукції не є резидент України), постачальник вказує код УКТВЕД продукції, номер і дату митної декларації, за якою здійснено митне оформлення продукції, ввезеної на митну територію України, в первинних документах (податкових, товарно-транспортних, видаткових накладних), а також надає сертифікати, копії митних декларацій, документи, які визначають країну походження продукції і містять дані про УКТВЕД і митне декларування.

Відповідно до п. 4.4 договору №459/14-1РА у випадку надходження продукції без товаросупровідної документації, що спричинить неможливість здійснення її приймання по кількості, якості, асортименту, комплектності, покупець має право відмовитися від приймання продукції.

Згідно з п. 4.5 договору №459/14-1РА датою поставки вважається дата вказана представником покупця на відповідній товаросупровідні накладній. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на видатковій накладній. При поставці залізничним транспортом датою поставки вважається дата, вказана у залізничній накладній, яка свідчить про прибуття продукції на залізничну станцію призначення.

У п. 4.7 договору №459/14-1РА визначено, що право власності на продукцію, ризик втрати чи пошкодження продукції переходить від постачальника до покупця з дати поставки продукції.

Пунктом 5.3 договору №459/14-1РА його сторони передбачили, що розрахунки за продукцію, що поставляється постачальником покупцю за цим договором, здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з дати поставки відповідної продукції, якщо інший строк і порядок оплати не обумовлений сторонами у специфікаціях до цього договору.

Саме п. 5.3 договору №459/14-1РА позивач і вимагає розтлумачити стосовно моменту виникнення у покупця зобов'язання щодо оплати вартості продукції.

Статтею 213 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст. 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

Таким чином, як випливає із ст.ст. 213, 637 Цивільного кодексу України підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами договору щодо його змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту усього договору чи його частини, що не дає змогу з'ясувати дійсний зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір.

Позивач в обґрунтування необхідності судового тлумачення п. 5.3 договору №459/14-1РА не вказав на наявність між сторонами спору щодо його змісту, невизначеності і незрозумілості буквального значення його слів, понять та термінів, що унеможливлювало б з'ясування його дійсного змісту і не вказав у чому саме полягає різне тлумачення сторонами цього пункту договору №459/14-1РА та своїх пропозицій щодо такого тлумачення.

Натомість позивач у позові вказав на наявність між сторонами спору щодо порядку застосування п. 5.3 договору №459/14-1РА в ході виконання цього договору сторонами.

Тобто фактично позивач у своєму позові вимагає не тлумачення п. 5.3 договору №459/14-1РА, а роз'яснення порядку його застосування у спорі, який виник між сторонами при виконанні цього договору.

За таких обставин господарський суд не вбачає підстав для тлумачення п. 5.3 договору №459/14-1РА, а відповідно й для задоволення позову товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит"

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 21.07.2015

СУДДЯ М.В. Дорошенко