УХВАЛА

18.06.2015Справа № 8/399

За скаргою Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві

за позовом Приватного акціонерного товариства "МТС Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮАКОМ"

про стягнення 655 317 грн. 56 коп.

Суддя Полякова К.В.

Представники:

від скаржника: Щедров І.В.

від ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві: не з'явились,

від боржника: не з'явились,

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 20.10.2011 у справі № 8/399 задоволено позовні вимоги ПрАТ «МТС Україна» та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮАКОМ (03150, м. Київ, вул. Лабораторна, 33/37, , р/р , МФО 380805) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення, на користь Приватного акціонерного товариства «МТС Україна»(01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, , р/р 15, МФО 320627) 655 317 (шістсот п'ятдесят п'ять тисяч триста сімнадцять ) грн. 56 коп. авансового платежу, 6553 (шість тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 18 коп. державного мита, 236 (двісті тридцять шість)грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вказаного судового рішення, яке набрало законної сили, 19.03.2012 Господарським судом м. Києва виданий відповідний наказ №8/399.

На підставі наказу від 19.03.2012, відділом ДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києва 13.04.2012 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 32188695.

Надалі, 18.12.2014 старшим державним виконавцем відділу зазначеної виконавчої служби Коваль Л.І. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Звертаючись із даною скаргою до суду, заявник(позивач у справі) просить визнати дії відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві та скасувати постанову про повернення виконавчого документу у зв'язку із тим, що остання прийнята із порушенням норм чинного законодавства.

Таким чином, розглянувши подану скаргу, заслухавши представника заявника, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Порядок оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби у процедурі виконання рішення господарського суду встановлено нормами ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, якими є: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів; ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; судові накази, тощо.

Згідно ч.1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі виконавчі дії. При цьому, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 8 частиною 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна, не достатньо для задоволення вимог стягувача- заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставлене майно.

Із матеріалів, доданих до скарги вбачається, що оскаржувана постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві обґрунтована тим, що згідно протоколу проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна № 11-0762/13 від 10.09.2013 реалізовано транспортний засіб ВАЗ 11183 ДНЗ АА8489ВТ, коштів для задоволення всіх вимог стягувачів недостатньо. Інше майно, на яке можливо звернути стягнення, виконавчем не виявлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» п. 3.8. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом № 512/5 від 02.04.2012 (надалі - Інструкція), у разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягненням коштів з одного боржника, вони об'єднуються у зведене виконавче провадження і на майно боржника накладається арешт у межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

За приписами п. 3.8.1 Інструкції, виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виноситься постанова, копія якої зберігається у зведеному виконавчому провадженні. Виконавчі провадження щодо одного боржника об'єднуються у зведене виконавче провадження або приєднуються до зведеного виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку, наданого боржнику для самостійного виконання.

Згідно інформації про виконавче провадження (станом на 15.04.2015), з часу відкриття виконавчого провадження (13.04.2012) і до його завершення (18.12.2014) державним виконавцем постанова про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження або про приєднання виконавчого провадження № 32188695 до зведеного виконавчого провадження - не виносилася.

Натомість, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесена 04.09.2012 у виконавчому проваджені № 32188695 накладений арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника саме у межах суми звернення стягнення (728 160,41 грн.), а не у межах загальної суми стягнення в порядку ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Як стверджує заявник та вбачається із матеріалів скарги, листом від 10.09.2013 за вих. № 6725/13 ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» повідомило відділ ДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про те, що транспортний засіб марки ВАЗ, модель 11183, реєстраційний номер АА8494ВТ, 2006 року випуску, тип ТЗ - легковий седан-В, сірого кольору, кузов (шасі) № ХТА3210 реалізований 10.09.2013 на аукціоні по реалізації арештованого рухомого майна ТОВ «ЮАКОМ» на загальну суму 14 308,00 грн.

Заявник відзначає, що грошові кошти у розмірі 14 308,00 грн. на користь стягувача не перераховані чи у сумі будь-якого іншого розміру в порядку ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, висновок державного виконавця у постанові про відсутність виявленого у боржника іншого майна, крім реалізованого транспортного засобу, не відповідає дійсності.

Так, згідно повідомлення ГУ в м. Києві Управління державної автомобільної інспекції відповідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи УДАІ ГУМВС України в м. Києві станом на 20.07.2012 за боржником також зареєстровано на праві власності 6 (шість) транспортних засобів.

За таких обставин висновки, на яких ґрунтується винесена 18.12.2014 постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, є безпідставнимми, а дії органу виконавчої служби, що винесення оскаржуваної постанови протиправними.

У відповідності до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Відповідно до п. 9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Пунктом 9.13. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на зазначене вище, суд вважає постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві від 18.12.2014 такою що підлягає скасування, оскільки остання прийнята як наслідок неправомірних дій Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві.

Керуючись ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Приватного акціонерного товариства "МТС Україна" на дії Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві - задовольнити повністю.

Визнати дії відділу Державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві по виконавчому провадженню № 32188695 щодо повернення виконавчого документу стягувачеві неправомірними.

Скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 32188695 від 18.12.2014 про повернення виконавчого документу стягувачеві.

Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві вжити всіх необхідних заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», по примусовому виконанню наказу Господарського суду м. Києва по справі №8/399, виданого 19.03.2012 року.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя К.В. Полякова