ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"02" липня 2015 р. справа № 911/2793/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А. перевіривши матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Рябової Алли Євгенівни

до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області

про визнання договору дійсним, зобов'язання вчинити певні дії та визнання переважного права

Встановив:

02.07.2015 Фізична особа-підприємець Рябова Алла Євгенівна звернулась до господарського суду Київської області з позовом до Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання договору дійсним, зобов'язання вчинити певні дії та визнання переважного права.

Перевіривши матеріали вказаного позову суд дійшов висновку, що останні не є достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права. Таким чином, позивач наділений правом об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, тобто кілька способів захисту порушеного права.

Дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача, а тому вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами.

Пунктом 3.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Так, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просить суд:

- визнати дійсним укладений 28.03.2001 між сторонами договір оренди земельної ділянки №16;

- зобов'язати відповідача розглянути питання щодо надання позивачу дозволу стосовно поновлення договору оренди земельної ділянки №16 від 28.03.2001;

- визнати за позивачем переважне право на користування земельною ділянкою площею 39 м2, розташованою по вул. О.Вишні у м. Вишневе, на умовах оренди згідно принципу мовчазної згоди.

Водночас, враховуючи, що позивачем у позові заявлено три самостійні вимоги, які мають різне нормативне обґрунтування, а відтак потребують детального розгляду по суті окремо, суд дійшов висновку про порушення позивачем правил об'єднання позовних вимог, позаяк останнім не обґрунтовано необхідність розгляду заявлених позовних вимог у сукупності в межах одного спору, як і не визначено у чому полягає їх взаємопов'язаність, що перешкоджає з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України унормовано, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з підстав п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 18.06.2014 у справі №910/571/14.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати на 01.01.2015 становить 1 218,00 грн.

У відповідності до п. 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

З огляду наведеного, за подання у 2015 році до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 218,00 грн за кожну вимогу.

Натомість, як вбачається з платіжного доручення №Р24А27039 від 30.06.2015, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1 218,00 грн, тобто як за одну вимогу немайнового характеру, що не відповідає положенням вищезазначених норм Закону, позаяк, у відповідності до прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду наведеного, а також враховуючи те, що платіжне доручення №Р24А27039 від 30.06.2015 не може вважатись належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду в порядку п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи викладене та керуючись п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 63, ст. ст. 56, 57, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

1. Позовну заяву та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Суддя В.А. Ярема