ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

30 червня 2015 р. Справа № 902/570/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Колбасова Ф.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Агропромисловий союз", (22300, Вінницька область, Літинський район, смт. Літин, вул. Коцюбинського, 25)

про стягнення 127482,62 грн.

при секретарі судового засідання Здорик Я.С.

за участю представників сторін:

позивача: Молодецький О.С. - довіреність № 1472-К-О від 03.04.2015;

відповідача: не з'явився

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Агропромисловий союз" заборгованості за договором № б/н від 19.06.2013 в розмірі 138359,63 грн., з яких: 52887,52 грн. - заборгованість за кредитом, 63859,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 21612,45 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Ухвалою суду від 23.04.2015 року за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/570/15 та призначено її до розгляду на 12.05.2015 року.

З огляду на неявку в судове засідання представника відповідача та неподання сторонами витребуваних доказів, ухвалою суду від 12.05.2015 року розгляд справи відкладено на 28.05.2015 року. У зв'язку з перебуванням судді Колбасова Ф.Ф. на лікарняному, розгляд справи, на визначену судом дату, не відбувся. хвалою суду від 03.06.2015 року справу призначено до розгляду на 16.06.2015 року.

Ухвалою суду від 16.06.2015 року продовжено строк вирішення спору на 15 днів та відкладено розгляд справи на 30.06.2015 року, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та ненаданням сторонами витребуваних судом доказів.

В судовому засіданні 30.06.2015 року представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені до 10735,44 грн.

Дана заява прийнята судом до розгляду, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Відповідач в судове засідання 30.06.2015 року повторно не з'явився, документів витребуваних ухвалами суду не надав, причин неявки та неподання доказів не повідомив.

Про час, місце та день розгляду справи відповідач повідомлявся ухвалою суду від 16.06.2015 року, яка надсилалась відповідачу рекомендованою поштою з повідомленням про вручення поштового відправлення за адресою вказаною в позовній заяві (22300, Вінницька область, Літинський район, смт. Літин, вул. Коцюбинського, 25), яка є ідентичною адресі місцезнаходження відповідача зазначеній у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Разом з тим, до суду підприємством зв'язку повернутий конверт з копією ухвали суду від 16.06.2015 року, який був направлений відповідачу, з відміткою пошти: "за зазначеною адресою не значиться".

Враховуючи наведене, суд приймає до уваги наступні положення законодавства.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст.18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Варто зазначити, що відповідно до ч.1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

В п.3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що за змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При неявці відповідача в судове засідання, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.45 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" обов'язок щодо внесення змін про фізичну особу-підприємця, які містяться в Єдиному державному реєстрі стосовно місцезнаходження покладається на останню.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги приписи ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

04.01.2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Подільський Агропромисловий союз" підписано з Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (Банк, позивач) заяву про відкриття поточного рахунку на підставі якої Банком було відкрито поточний рахунок №5368 та картковий рахунок №7867.

У заяві відповідач (клієнт) погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, розміщеними на сайті банку www.privatbank.ua, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Своїм підписом відповідач (клієнт) приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/згодою по банківському обслуговуванню з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua або інший інтернет -/SMS-ресурс, вказаний банком).

Сторони за Заявою від 04.01.2012 р. також погодили, що при укладенні договорів, а також додаткових угод до них Банк та клієнт допускають використання факсимільного відтворення печатки банку і підпису особи, уповноваженої підписувати договори та угоди до них від імені Банку, здійсненого за допомогою засобів копіювання.

19.06.2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський Агропромисловий союз" приєдналось до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті банку www.privatbank.ua, шляхом реєстрації заяви через систему інтернет-клієнт-банкінг, які разом складають договір банківського обслуговування № б/н від 19.06.2013 року та взяло на себе зобов"язання виконувати умови договору за послугою "Гарантований платіж".

Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою «Гарантований платіж».

Послугу «Гарантований платіж» ПАТ КБ «Приватбанк» надає за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і ПАТ КБ «Приватбанк». Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ «Приватбанк» заявок на договірне списання коштів, згідно якої клієнт-платник доручає ПАТ КБ «Приватбанк» зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ПАТ КБ «Приватбанк» як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарському договорі, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 Умов).

Після отримання ПАТ КБ «Приватбанк» за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки, ПАТ КБ «Приватбанк» розглядає її на предмет надання або відмови у наданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.76. Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ «Приватбанк» відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ «Приватбанк» відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Позивач зобов'язання за договором виконав належним чином, своєчасним проведенням гарантованих платежів ініційованих клієнтом, що підтверджується випискою по рахунку № 5368 за період з 19.06.2013 по 06.05.2015.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський Агропромисловий союз" скориставшись кредитною послугою «Гарантований платіж» відповідно до оформлених заявок № 562 від 19.06.2013, №616 від 19.07.2013, № 618 від 19.07.2013, №619 від 22.07.2013, № 620 від 22.07.2013, прострочив виконання грошових зобов'язань та не погасив заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці, в строк до 30 днів з дати виконання заявки.

Позивачем відповідачу була направлена претензія від 19.02.2015 з вимогою сплатити заборгованість за кредитною послугою «Гарантований платіж» за договором банківського обслуговування № б/н від 19.06.2013 року, яка останнім залишена без задоволення.

Враховуючи те, що відповідачем вказана заборгованість не сплачена, позивач просить стягнути з останнього заборгованість за договором у розмірі 127482,62 грн, а саме: 52887,52 грн. - заборгованість за кредитом, 63859,66 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 10735,44 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані докази у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 глави 71 цього Кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором .

Якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено що в порушення ст. ст. 526, 530, 553, 554, 1049, 1054 Цивільного кодексу України та умов договору, відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у встановлений 30-денний строк не здійснив погашення кредиту та нарахованих відсотків, у зв'язку з чим та відповідно до п.3.2.2.2 Умов заборгованість по кредиту з 27.08.2013 стала простроченою.

Таким чином, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за договором, відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 52887,52 грн щодо повернення кредитних коштів за послугою «Гарантований платіж» та 63859,66 грн заборгованості за процентами за користування кредитом, нараховані за період з 29.07.2013 по 27.03.2015, розрахунок яких судом перевірений, в зв'язку з чим суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в цій частині.

Крім того, в зв'язку з прострочення виконання своїх зобов'язань за договором банківського обслуговування, позивачем заявлено до стягнення 10735,44 грн пені, за період з 01.08.2014 по 27.03.2015, за несвоєчасне виконання зобов'язання щодо повернення суми кредиту в розмірі 52887,52 грн.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Вимогами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків.

Пунктом 3.2.2.10.1 Умов визначено, що у випадку порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.3.3.9.3 даного Договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.2.2., 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 даного Договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6 даного договору, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в Заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п.3.2.2.10.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п.3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3. даного договору здійснюється на протязі 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане клієнтом.

Оскільки відповідачем допущено прострочення виконання своїх зобов'язань за договором щодо повернення кредитних коштів за послугою «Гарантований платіж», наведені порушення відповідачем своїх зобов'язань є підставами для застосування до відповідача штрафних санкцій у вигляді пені, що обумовлено як ст.ст.549, 611, 610, 612 Цивільного кодексу України, так і п. 3.2.2.10.1 Умов.

Перевіркою правильності розрахунку пені за прострочення погашення кредиту не виявлено помилок, що свідчить про обґрунтованість заявленої до стягнення суми в розмірі 10735,44 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду будь-яких належних та допустимих доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення заборгованості по кредиту, процентам за користування кредитом та пені.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

Крім того, позивачем при зверненні до суду, з урахуванням зменшення позовних вимог, було переплачено 217,54 грн судового збору, які на підставі п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" підлягають поверненню йому з Державного бюджету.

30.06.2015 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст. 4-5, 22, 32, 33, 34, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Подільський Агропромисловий союз", (22300, Вінницька область, Літинський район, смт. Літин, вул. Коцюбинського, 25) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50) 52887,52 грн. заборгованості за кредитом, 63859,66 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 10735,44 грн. - пені, 2549,65 грн - відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

3. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

4. Повернути позивачу сплачений до Державного бюджету України судовий збір в розмірі 217,54 грн, про що винести відповідну ухвалу.

5. Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом з поштовим повідомленням про вручення кореспонденції.

Повне рішення складено 03 липня 2015 р.

Суддя Колбасов Ф.Ф.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи;

2 - відповідачу (22300, Вінницька область, Літинський район, смт. Літин, вул. Коцюбинського, 25