ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 р. Справа№ 914/1468/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Петровській Н.Я.

розглянув матеріали справи за позовною заявою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергобізнес, м. Львів

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар, м. Городок, Львівська область

про стягнення 33 063,61 грн. заборгованості за користування чужими коштами

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 представник

від відповідача: не зявився

Відповідно до ст.20 ГПК України розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Позов заявлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергобізнес до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар про стягнення 33 063,61 грн. заборгованості за користування чужими коштами, в тому числі 29 232,85 грн. втрат від інфляції та 3 830,76 грн. 3 % річних.

Ухвалою суду від 08.05.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 22.06.2015 р.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду від 22.06.2015 р. Розгляд справи призначений на 02.07.2015 р.

02.07.2015 р. представник позивача в судове засідання зявився, вимоги суду, викладені в ухвалі від 08.05.2015 р. виконав повністю, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та поясненнях, наданих в судовому засіданні. 30.06.2015 р. позивач подав на адресу суду заяву про зменшення позовних вимог за вих. № 07/10/13-3508/14-2 від 30.06.2015 р., відповідно до якої, позивач просить стягнути з відповідача 29 232,85 грн. втрат від інфляції та 3 830,76 грн. 3 % річних. Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Відтак, заява представника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергобізнес підлягає задоволенню, а справу № 914/1468/15 необхідно розглядати в межах зменшених позовних вимог.

02.07.2015 р. представник відповідача в судове засідання не зявився, 03.06.2015 р. подав на адресу суду відзив на позовну заяву за вих. № 481 від 26.05.2015 р., в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись зокрема на те, що вимога позивача про сплату втрат від інфляції та 3 % річних може бути заявлена лише як невідємна частина вимоги про сплату основного боргу і вказані суми підлягають відшкодуванню на вимогу кредитора виключно разом з сумою боргу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Рішенням господарського суду Львівської області від 24.11.2014 р. у справі № 914/3508/14 задоволено позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергорембізнес та стягнуто з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар 74 303,12 грн. заборгованості, з якої: 65 913,49 грн. основного боргу, 8 389,63 грн. пені, а також 1 827,00грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 р. у справі № 914/3508/14 апеляційну скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Яблуневий Дар залишено без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 24.11.2014 р. у справі № 914/3508/14 залишено без змін.

З метою виконання рішення господарського суду Львівської області від 24.11.2014 р. у справі № 914/3508/14 відповідачем перераховано на рахунок позивача 50 000,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 1547 від 02.03.2015 р. та 26 130,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 1557 від 03.03.2015 р.

У звязку із несвоєчасною оплатою суми заборгованості позивач просить стягнути з відповідача 29 232,85 грн. втрат від інфляції, 3 830,76 грн. 3 % річних. Судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. позивач просить покласти на відповідача.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Частиною 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Львівської області від 24.11.2014 р. у справі № 914/3508/14 встановлено, що 7 жовтня 2013 р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергобізнес (виконавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар (замовник) укладено договір № 07/10/13-02, відповідно до якого виконавець приймає на себе зобовязання виконати роботи щодо монтажу кабельних ліній очисних споруд за адресою : Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 274а, а замовник зобовязується прийняти весь комплекс виконаних робіт шляхом підписання двостороннього акту здачі-приймання виконаних робіт, та оплачувати виконані роботи на умовах, передбачених вказаним договором.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань за вказаним договором підтверджується актом № 10-21-001 приймання виконаних будівельних робіт, підписаним сторонами 21.10.2013 р., за жовтень 2013 р., вартістю 125 913,49 грн. в тому числі ПДВ 20 985,58 грн. Відповідно до п.6.1 договору, після підписання акту виконаних робіт замовник упродовж 3 (трьох) банківських днів перераховує виконавцю суму в розмірі 100% вартості договірної ціни. Відповідач частково оплатив позивачу виконані роботи на суму 60 000,00 грн. Акт виконаних робіт підписаний 21.10.2013 р. Відтак, прострочення відповідача мало місце починаючи з 25.10.2013 р. Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог позивачем нараховано відповідачу 29 232,85 грн. втрат від інфляції за період з 25.10.2013 р. до 01.03.2015 р. та 3 830,76 грн. 3 % річних за період з 25.10.2013 р. до 01.03.2015 р.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до положень пункту 7.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобовязання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобовязальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 29 232,85 грн. втрат від інфляції за період з 25.10.2013 р. до 01.03.2015 р. та 3 830,76 грн. 3 % річних за період з 25.10.2013 р. до 01.03.2015 р.

Відповідно до статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши думку представника позивача, cуд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 29 232,85 грн. втрат від інфляції та 3 830,76 грн. 3 % річних, є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, суд, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладає судові витрати на відповідача в розмірі 1 827,00 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 34, 49, 82, 82-1, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Яблуневий дар (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Львівська, 274-А; код ЄДРПОУ № 32475074) на користь позивача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Енергорембізнес (79058, м. Львів, вул. Донецька, 44; код ЄДРПОУ № 38243086) 29 232,85 грн. втрат від інфляції, 3 830,76 грн. 3 % річних, 1 827,00 грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

У судовому засіданні 02.07.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складений та підписаний 07.07.2015 р.

Суддя Гутьєва В.В.