ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.07.15р. Справа № 904/3957/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберег Плюс", м. Дніпропетровськ

до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення збитків у сумі 131 695,26 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Шахов Д.А., довіреність № 7 від 01.04.2015 року, представник;

від відповідача: Боровик А.А., довіреність № 3/2-955 від 06.05.2015 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оберег Плюс" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради про стягнення збитків у сумі 131 695,26 грн., з яких: 121 072,65 грн. - інфляційні втрати, 10 622,61 грн. - 3% річних. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань з оплати підрядних робіт за актом форми КБ-2в № 1 за вересень 2013 року на суму 227 505,85 грн. та за актом форми КБ-2в за листопад 2013 року на суму 6 048,79 грн. у межах договору № 653 від 06.11.2012 року на проведення капітального ремонту м'якої покрівлі, що становить складову частину житлового будинку по пр. Ілліча, 21 /м.Дніпропетровськ/. За прострочення в оплаті з 24.09.2013 року по 02.04.2015 року позивач нарахував 3% річних у сумі 10 622,61 грн. та інфляційні втрати у сумі 121 072,65 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

У відзиві на позов відповідач проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому посилається на те, що до кінця 2013 року Управління державної казначейської служби не здійснювало з технічних причин платежі за платіжними дорученнями розпорядників бюджетних коштів. Також вказує на те, що відповідно до пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 65 від 01.03.2014 року "Про економію державних коштів та недопущення втрат бюджету" Державній казначейській службі було дозволено здійснювати операції з погашення кредиторської заборгованості виключно в обсягах, установлених за результатами контрольних заходів Державної фінансової інспекції.

Як зазначає відповідач, у період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року Державною фінансовою інспекцією проводилась перевірка окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради, протягом якої відповідач був позбавлений можливості оплатити виконані роботи у строк, визначений договором. Акт Державної фінансової інспекції був складений лише 25.12.2014 року, а вже 31.12.2014 року кошти, виділені Управлінню з місцевого бюджету на проведення капітального ремонту житлового фонду у 2014 році, повернулися до місцевого бюджету як невикористані, так як відповідно до статті 57 Бюджетного кодексу України кошти, виділені Управлінню як розпоряднику бюджетних коштів з місцевого бюджету на проведення капітального ремонту житлового фонду через їх невикористання протягом року, 31 грудня кожного року повертаються до місцевого бюджету як невикористане фінансування.

Відповідач заперечує наявність своєї вини у простроченні грошових зобов'язань за спірним договором.

У судовому засіданні представник відповідача надав пояснення, аналогічні за змістом відзиву на позов.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду від 12.05.2015 року з призначенням розгляду справи на 10.06.2015 року, після чого розгляд справи відкладався на 01.07.2015 року та на 06.07.2015 року.

У судовому засіданні 06.07.2015 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.11.2012 року між Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради (далі - Замовник, Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Оберег Плюс" (далі - Учасник, Позивач) був укладений договір підряду № 653 на проведення капітального ремонту м'якої покрівлі, що становить складову частину житлового будинку по пр. Ілліча, 21 /м. Дніпропетровськ (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору учасник зобов'язується у 2012 році виконати роботи з капітального ремонту покрівлі, що становить складову частину житлового будинку по пр. Ілліча, 21 у м. Дніпропетровську, а замовник - прийняти і здійснити оплату за виконані роботи.

Найменування робіт: капітальний ремонт м'якої покрівлі, що становить складову частину житлового будинку за адресою: пр. Ілліча, 21, м. Дніпропетровськ (пункт 1.2. договору).

Пунктом 3.1. договору ціна цього договору визначена у сумі 260 837,95 грн., у тому числі ПДВ 43 472,99 грн.

Згідно з пунктом 4.1. договору розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт безпосередньо після надходження коштів відповідного бюджетного призначення на реєстраційний рахунок Замовника.

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (пункт 7.1. договору).

Цей договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і закінчується в частині розрахунків до повного виконання зобов'язань сторонами (пункт 10.1. договору).

На підставі договору позивач виконав роботи з капітального ремонту м'якої покрівлі, що становить складову частину житлового будинку по пр. Ілліча, 21 у м. Дніпропетровську.

Виконання робіт підтверджується актом форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2013 року № 1 від 23.09.2013 року на суму 237 235,51 грн. та актом форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року від 25.11.2013 року на суму 6 048,79 грн.

У період з 22.10.2014 року по 19.12.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проводилася перевірка окремих питань фінансово-господарської діяльності Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року, за результатом якої складено акт № 05-19/03 від 25.12.2014 року (а.с. 56 - 59 том 1).

У період з 23.10.2014 року по 27.10.2014 року Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області було проведено зустрічну звірку в Товаристві з обмеженою відповідальністю "Оберег Плюс" з документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради за період з 01.01.2013 року по 01.03.2014 року.

За результатом зустрічної звірки була складена довідка № 05-19/04-з від 03.11.2014 року (а.с. 38 - 43 том 1).

Перевіркою було встановлено розбіжності обсягу проведених робіт з фактичним обсягом виконаних робіт. Загальна розбіжність вартості завищеного обсягу проведених робіт склала 9 729,66 грн. (а.с. 43 том 1).

З урахуванням результатів перевірки сторонами здійснено коригування суми виконаних підрядних робіт за договором № 653 від 06.11.2012 року у бік її зменшення на 9 729,66 грн. шляхом складання акту № 1 від 25.12.2014 року (а.с. 18-19 том 1).

На вказану суму сторонами зменшена вартість робіт за актом форми КБ-2в за вересень 2013 року № 1 від 23.09.2013 року на суму 237 235,51 грн., в результаті чого прийнята сторонами сума робіт за цим актом склала 227 505,85 грн. (237235,51 - 9729,66 = 227505,85).

Отже, загальна вартість фактично виконаних підрядних робіт за договором складає 233554,64 грн. (227505,85 + 6048,79 = 233554,64), які відповідач сплатив 02.04.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 243 від 27.03.2015 року (а.с. 20 том 1).

Позивач вважає оплату за договором простроченою, на яку нарахував заявлені до стягнення 3% річних та інфляційні втрати, проти сплати яких відповідач заперечує, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 1.7. постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Відповідно до статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Юридичний аналіз зазначених правових норм та умов пункту 4.1. договору у їх сукупності, з урахуванням роз'яснень судового інтерпретаційного акту стосовно строку виконання грошових зобов'язань, дозволяє дійти висновку, що оплата виконаних робіт мала бути здійснена негайно, з наступного дня після підписання сторонами актів приймання виконаних підрядних робіт.

Враховуючи викладене, а також дату підписання актів, оплата мала бути здійснена відповідачем не пізніше наступних дат:

- за актом форми КБ-2в № 1 від 23.09.2013 року на суму 227 505,85 грн. - 24.09.2013 року;

- за актом форми КБ-2в від 25.11.2013 року на суму 6 048,79 грн. - 26.11.2013року.

На порушення умов договору оплата фактично здійснена відповідачем 02.04.2015 року у сумі 233 554,65 грн., тобто з прострочкою, хоча грошові кошти за призначенням він отримав ще 07.03.2013 року, що підтверджується як відповідною випискою з рахунку №2712 за 11.03.2013 року, так і поясненнями представника відповідача у судовому засіданні 06.07.2015 року.

Подальше коригування сторонами суми виконаних підрядних робіт не скасовує обов'язку відповідача виконати своєчасно прийняті на себе грошові зобов'язання.

Згідно з пунктом 1.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року (із змін. і доп.) "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання через відсутність у нього необхідних коштів, оскільки згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю. Тому у випадках порушення грошового зобов'язання суди не повинні приймати доводи боржника з посиланням на неможливість виконання грошового зобов'язання через відсутність необхідних коштів (стаття 607 ЦК України) або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК України чи стаття 218 ГК України).

Зазначене спростовує заперечення та доводи відповідача про безпідставність позовних вимог.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача 3% річних у загальній сумі складають 10622,61 грн., з яких:

- 10 378,01 грн. за 555 днів прострочки з 24.09.2013 року по 01.04.2015 року із заборгованості 227 505,85 грн.;

- 244,60 грн. за 492 дні прострочки з 26.11.2013 року по 01.04.2015 року із заборгованості 6 048,79 грн.

Заявлені позивачем до стягнення з відповідача інфляційні втрати у загальній сумі складають 121 072,65 грн., з яких:

- 117 990,45 грн. за період жовтень 2013 року - березень 2015 року із заборгованості у сумі 227 505,85 грн. з урахуванням сукупного індексу інфляції 151,9%;

- 3 082,20 грн. за період грудень 2013 року - березень 2015 року із заборгованості у сумі 6 048,79 грн. з урахуванням сукупного індексу інфляції 151%.

За результатом перевірки розрахунку 3% річних та інфляційних втрат підстав для їх зменшення не встановлено.

За таких обставин заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 121 072,65 грн. та 3% річних у сумі 10 622,61 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 2 633,91 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 16, ідентифікаційний код 38114671) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оберег Плюс" (49000, м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, буд. 20, ідентифікаційний код 34775443) інфляційні втрати у сумі 121 072,65 грн., 3% річних у сумі 10 622,61 грн., судовий збір у сумі 2 633,91 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.07.2015 року.

Суддя І.І. Колісник