ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2015 року Справа № 915/758/15

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю представників сторін:

від позивача - Яцюк І.О., дов. від 31.03.2015 р. № Д-664/2015;

від відповідача - Гусєва М.М., дов. від 29.01.2013 р. № 36/03-Д;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом державного концерну "Укроборонпром",

04119, вул. Дегтярівська, 36, м. Київ,

до державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 комунара",

54001, вул. Адміральська, 38, м. Миколаїв,

про стягнення суми позики, пені та інших нарахувань за договором позики від 04.03.2014 р. №UОР-2.011-34-Д-14, а всього грошових коштів у сумі 1004290 грн. 66 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Державним концерном (ДК) "Укроборонпром" пред'явлено позов до державного підприємства (ДП) "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про стягнення з останнього грошових коштів у загальній сумі 1004290 грн. 66 коп., із яких: 830500 грн. - основний борг; 4027 грн. 36 коп. - 3% річних; 89694 грн. - сума, на яку збільшився основний борг з урахуванням індексу інфляції; 80069 грн. 30 коп. - пеня за прострочення повернення позики, а також про стягнення грошових коштів на відшкодування судових витрат з оплати позовної заяви судовим збором, з посиланням на невиконання ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" грошових зобов'язань за укладеним між ними договором позики від 04.03.2014 р. № UOP-2.011-34-Д-14 щодо повернення грошових коштів у спірній сумі, у зв'язку з чим на суму основного боргу здійснено нарахування у відповідності до умов договору та чинного законодавства України.

У відзиві від 23.06.2015 р. № 36/697 ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" заборгованість за позовом визнало, проте просило суд відмовити у стягненні 3% річних, інфляційних втрат, зменшити розмір пені до 1000 грн., а також відстрочити виконання судового рішення на один рік, мотивуючи таке клопотання тим, що підприємство знаходиться в скрутному фінансово-господарському стані, заборгованість підприємства тільки по заробітній платі складає більше 13000000 грн., наявна заборгованість перед бюджетами всіх рівнів і кредиторська заборгованість. Відповідач у відзиві зазначає, що на кошти підприємства державною виконавчою службою накладено арешт, що позбавляє можливості здійснювати будь-які розрахунки, у тому числі з контрагентами. ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" наголошує на тому, що позивачем не доведено заподіяння йому матеріальної шкоди порушеннями грошових зобов'язань, а тому суд може визнати вказані вище обставини виключними та відстрочити виконання рішення.

Вислухавши представників сторін, які підтримали доводи, викладені у позові та відзиві на нього відповідно, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між ДК "Укроборонпром" (позикодавець) та ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" (позичальник) укладено договір позики від 04.03.2014 р. № UОР-2.011-34-Д-14, у відповідності до умов якого сторони зобов'язалися: позикодавець надати позичальнику грошові кошти в сумі 830500 грн. у порядку безпроцентної позики та перерахувати всю суму позики в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника протягом тридцяти банківських днів з дати укладення договору, а позичальник повернути позикодавцю суму позики до 02.03.2015 р. одноразово або частинами (п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 3.1, 4.1, 5.1 договору).

На виконання умов договору ДК "Укроборонпром" перераховано на рахунок позичальника ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" суму позики, а саме, 830500 грн., що підтверджується копією платіжного доручення від 05.03.2014 р. № 3148 (ас. 13).

Отримані кошти відповідачем не повернено ДК "Укроборонпром", а тому на даний час заборгованість з повернення позикових коштів становить суму 830500 грн.

Згідно цивільного законодавства України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості ( ч.1 ст. 1046 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, зокрема грошові кошти, в такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст. 1049 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України).

Господарським законодавством передбачено, що суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч.1 ст.193 ГК України). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ч.2 ст.218 ГК України).

З огляду на викладене, суд визнає позовні вимоги про стягнення з ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" заборгованості з повернення позикових коштів у сумі 830500 грн. обґрунтованими і підлягаючими задоволенню повністю.

Суд визнає обґрунтованими і позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних та суми, на яку збільшився основний борг з урахуванням індексу інфляції, так як вони ґрунтуються на положеннях чинного законодавства України.

Цивільним законодавством України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Суд визнає правильними розрахунки позивача 3 % річних за період прострочення повернення позикових коштів, а саме: з 03.03.2015 р. по 30.04.2015 р., в сумі 4027 грн. 36 коп. та суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за березень 2015 року, а саме, 89694 грн.

Зазначені суми нарахувань на суму основного боргу підлягають стягненню з ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" повністю.

Суд також визнає, що за прострочення повернення суми позики ДК "Укроборонпром" нараховано пеню обґрунтовано на підставі умов укладеного сторонами договору та чинного законодавства України.

Так, ч. 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

У відповідності до умов укладеного сторонами договору, у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Позичальник сплачує неустойку (пеню, штраф), інші штрафні санкції незалежно від відшкодування збитків (п.п. 6.4, 6.5 договору).

З урахуванням викладеного, суд погоджується з поданим позивачем розрахунком пені за порушення ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" грошових зобов'язань за договором у сумі 80069 грн. 30 коп., нарахованої у період з 03.03.2015 р. по 30.04.2015 р.

Разом із тим, суд вважає за можливе врахувати фактичні обставини, зокрема, що ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" знаходиться у скрутному фінансово-господарському стані, у нього наявна заборгованість перед бюджетами всіх рівнів і кредиторська заборгованість, що на його кошти на рахунках у банківських установах та майно накладено арешти органами державної виконавчої служби на виконання численних виконавчих документів, а також, що відсутні негативні наслідки і вплив на діяльність позивача від порушення ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" зобов'язань за договором, як виняткові обставини, які, з урахуванням інтересів сторін, дають право зменшити розмір пені, виходячи із положень ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України, п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України, котрими передбачено право суду зменшити розмір неустойки, за наявності обставин, які мають істотне значення.

Отже, суд вважає за можливе зменшити розмір пені і задовольнити в цій частині вимоги ДК "Укроборонпром" у сумі 40034 грн. 65 коп.

Таким чином, задоволенню підлягають позовні вимоги в загальній сумі 964256 грн. 01 коп. (830500 грн. + 4027 грн. 36 коп. + 89694 грн. + 40034 грн. 65 коп.), а у задоволенні решти вимог належить відмовити.

Що стосується заяви ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про відстрочення виконання рішення суду на один рік, то суд приходить до такого.

Господарським процесуальним законодавством передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення суду (ст. 121 ГПК України).

Отже, відстрочення або розстрочення виконання рішення суду можливе у виняткових випадках і лише при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, при цьому сторона, яка звернулась із заявою про відстрочення або розстрочення виконання рішення повинна, у відповідності із ст.33 ГПК України, довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Згідно ділового обороту суб'єкт підприємницької діяльності здійснює свою діяльність на власний ризик, і невиконання зобов'язань боржниками та важкий фінансовий стан, що потягнув, зокрема затримки з виплатою заробітної плати, не є винятковими обставинами, які суб'єкт підприємницької діяльності не міг передбачити.

Відповідно до ст. 617 ЦК України недодержання своїх обов'язків контрагентами боржника не звільняє останнього від відповідальності за порушення договірних зобов'язань перед кредиторами.

Ураховуючи викладене, та що відповідачем не подано доказів виконання грошових зобов'язань за спірним договором позики після закінчення строку відстрочення виконання рішення, суд приходить до висновку, що немає підстав для задоволення заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду на один рік.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, при задоволенні позову на відповідача.

ДК "Укроборонпром" оплачено позовну заяву судовим збором за квитанцією від 23.04.2015 р. № 1136 у сумі 20086 грн.

Виходячи із загальної суми позовного вимог 1004290 грн. 66 коп., котру судом визнано обґрунтованою, належало сплатити згідно пп.1.п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір у розмірі 20085 грн. 81 коп.

Отже, витрати ДК "Укроборонпром" на оплату судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок ДП "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" в сумі 20085 грн. 81 коп.

Та обставина, що судом зменшено суму підлягаючої до стягнення пені не може впливати на розмір відшкодування витрат ДК "Укроборонпром" на оплату позовної заяви судовим збором.

У судовому засіданні 02.07.2015 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст.43,49,82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов державного концерну "Укроборонпром" задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 комунара", 54001, вул. Адміральська, 38, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 14313240, на користь державного концерну "Укроборонпром", 04119, вул. Дегтярівська, 36, м. Київ, ідентифікаційний код 37854297, грошові кошти в загальній сумі 964256 (дев'ятсот шістдесят чотири тисячі двісті п'ятдесят шість) грн. 01 коп., із яких: 830500 (вісімсот тридцять тисяч п'ятсот) грн. - основний борг; 4027 (чотири тисячі двадцять сім) грн. 36 коп. - 3% річних; 89694 (вісімдесят дев'ять тисяч шістсот дев'яносто чотири) грн. - сума, на яку збільшився основний борг з урахуванням індексу інфляції; 40034 (сорок тисяч тридцять чотири) грн. 65 коп. - пеня, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 20085 (двадцять тисяч вісімдесят п'ять) грн. 81 коп.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Відмовити у задоволенні заяви державного підприємства "Суднобудівний завод ім. 61 комунара" про відстрочення виконання рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 03 липня 2015 року.

Суддя Ю.М. Коваль.