ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

01 липня 2015 р. Справа № 902/594/15

Господарський суд Вінницької області у складі судді Банаська О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницябуд", м.Вінниця

до: Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації, м.Вінниця

про стягнення 810 038 грн 41 коп. заборгованості за договором підряду № 1/24 від 08.06.2007 р.

За участю секретаря судового засідання Миколюк М.Г.

За участю представників

позивача: Романченко Л..І., довіреність № 09/245 від 02.06.2015р.;

Токарчук О.В., довіреність № 09/246 від 02.06.2015р.

відповідача: Тимчук О.В., довіреність б/н від 14.05.2015р.

ВСТАНОВИВ :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницябуд" подано позов до Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації про стягнення 810 038,41 грн заборгованості за підрядним договором № 1/24 від 08.06.2007 р.

Ухвалою суду від 27.04.2015 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/594/15 та призначено до розгляду на 03.06.2015 р.

02.06.2015 р. до суду надійшов відзив відповідача в якому останній позовні вимоги не визнає та просить в його задоволенні відмовити з мотивів наведених у відзиві.

З метою надання сторонами додаткових доказів розгляд справи ухвалою суду від 03.06.2015 р. відкладено до 17.06.2015 р., а ухвалою суду від 17.06.2015 р. до 01.07.2015 р.

01.07.2015 р. відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у даній справі до отримання результатів розгляду касаційної скарги Держфінінспекції України у Вінницькій області по адміністративної справи № 802/3132/14-а, оскільки рішення по вказаній справі може вплинути на результати розгляду даної справи.

Також 01.07.2015 р. представником відповідача подано додаткові обґрунтування заперечень щодо поданого позову.

За відсутності відповідного клопотання справа розглядається без фіксації судового процесу технічними засобами.

Представник позивача проти клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до розгляду адміністративної справи № 802/3132/14-а заперечує на тій підставі, що акт ревізії Державної фінансової інспекції у Вінницькій області не стосується відносин по даній справі.

Розглянувши клопотання відповідача № 04-14-410 від 15.06.2015 р. про зупинення провадження у даній справі до розгляду іншої справи, заслухавши пояснення представників сторін, давши їм оцінку, суд дійшов висновку про його відхилення виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як вбачається з клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та наданих ним в засіданні суду пояснень, останнім не надано суду переконливих доказів та обґрунтування що рішення у адміністративній справі № 802/3132/14-а за результатами перегляду останнього в касаційному порядку унеможливлює прийняття рішення у даній справі позаяк оцінка обставинам наведена оспорюваному в адміністративній справі акту ДФІ не впливає, на переконання суду, на оцінку доказів у даній справі.

З огляду на, що судом відхиляється клопотання відповідача про зупинення провадження у даній справі до перегляду в касаційному порядку рішення у адміністративній справі № 802/3132/14-а.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

08.06.2007 р. між Управлінням капітального будівництва облдержадміністрації (правонаступником якого у відповідності до положення затвердженого розпорядженням голови облдержадміністрації від 26.12.2014 р. № 808 є Департамент будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації) (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінницябуд" (Генпідрядник) було укладено підрядний договір № 1/24 про реконструкцію обласної лікарні ім. Пирогова (перша черга) (а.с.14-21, т1.)

За умовами Договору Генпідрядник в межах договірної ціни, виконує на власний ризик власними та залученими силами і коштами всю передбачену замовником роботу з реконструкції обласної лікарні ім. Пирогова, здає об'єкт в експлуатацію Замовнику, усуває недоробки в межах гарантійних строків експлуатації об'єкта, що виникли внаслідок неякісно виконаних робіт. Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання Генпідряднику визначені проектною документацією і можуть бути переглянуті в процесі будівництва у разі внесення змін до проектної документації у визначено порядку (п.п.1,2 Договору).

Сторони домовились, що розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися на підставі Акту виконаних робіт за формою КБ-2 та Довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, помісячно проміжними платежами в міру виконання робіт та находження коштів з джерел фінансування (п.51 Договору).

Генпідрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті та готує відповідні документи і подає їх для підписання Замовнику за 5 днів до завершення звітного періоду. Замовник зобов'язаний підписати подані Генпідрядником документи, що підтверджують виконані роботи або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом 3 днів з дня одержання. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 днів з дня підписання документів Замовником (п.52 Договору).

В подальшому в період з 12.11.2009 р. по 23.02.2015 р. між сторонами було укладено ряд додаткових договорів відповідно до яких було внесено зміни до підрядного договору № 1/24 від 08.06.2007 р. щодо строків виконання робіт, вартості виконаних робіт, відповідальності, здійснення авансування тощо (а.с 22-30, т.1).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін в засіданні суду, в грудні 2013 року позивач виконав для відповідача роботи з реконструкції обласної лікарні ім. Пирогова на загальну суму 810 038 грн 40 коп., що стверджується відповідними обопільно підписаними сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року за № 1- № 27, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт № 1 за грудень 2013 р., підсумковими відомостями ресурсів за грудень 2013 р., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року № 2 та актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 р. № 4 (а.с. 44-235, т.1).

Відповідно до умов підрядного договору № 1/24 від 08.06.2007 р. відповідач повинен був провести розрахунки за виконані роботи з позивачем протягом 5 днів з моменту підписання актів виконаних робіт за формою КБ-2 та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, що ним виконано не було.

Як свідчать матеріали справи відповідач не виконав належним чином своїх зобов'язань щодо здійснення оплати за виконані роботи чим допустив прострочення виконання свого зобов'язання по оплаті отриманих робіт.

Непроведення відповідачем розрахунку за виконані роботи у відповідності до умов договору спонукало позивача звернутись із відповідним позовом до суду.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Беручи до уваги зміст договору укладеного між сторонами, характер взятих на себе сторонами зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору про надання підряду регулювання яких здійснюється § 1 (Загальні положення про підряд) та § 3 (Будівельний підряд) Глави 61 ЦК України (Підряд) (ст.ст.837-864, 875-886 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх (ч. 1 ст. 875 ЦК України).

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено (ч. 2,3 ст. 875 ЦК України).

У відповідності до ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктами 51-52 Договору сторони погодили порядок проведення розрахунків за виконані роботи: які здійснюватися на підставі Акту виконаних робіт за формою КБ-2 та Довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3, помісячно проміжними платежами в міру виконання робіт та находження коштів з джерел фінансування. Оплата виконаних робіт здійснюється протягом 5 днів з дня підписання документів Замовником.

Так як відповідач не виконав свого обов'язку по проведенню розрахунків у строки визначені договором підряду, то він є таким що прострочив виконання зобов'язання, а тому є боржником

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача основного боргу правомірною та обґрунтованою.

Разом з тим здійснивши підрахунок вартості виконаних позивачем робіт за актами наданими останнім в обґрунтування заявленого позову за грудень 2013 року по договору підряду № 1/24 від 08.06.2007 р., суд отримав меншу суму ніж заявлено позивачем в позовній заяві з огляду на що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 810 038,40 грн, оскільки сума боргу в ромірі 0,01 грн заявлена безпідставно, а тому в її задоволені слід відмовити.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам та вимогам ухвали суду відповідач не подав до суду доказів в спростування позовних вимог позивача щодо стягнення боргу, в тому рахунку доказів проведення розрахунків (платіжні доручення, виписки банківських установ щодо руху коштів, квитанції до прибуткових касових ордерів).

Заперечення наведені відповідачем у відзиві є юридично неспроможними, оскільки не спростовують правомірності та обґрунтованості заявленого позову.

Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься положення про Департамент будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації, який затверджений розпорядженням голови облдержадміністрації від 26.12.2014 р. № 808 відповідно до якого є Департамент будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації є правонаступником всіх прав та обов'язків Управлінням капітального будівництва облдержадміністрації.

Приймаючи рішення судом враховано правову позицію викладену в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 3-28гс12 відповідно до якої на підставі частини другої статті 617 ЦК, частини другої статті 218 ГК та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р. відсутність бюджетних коштів передбачених у видатках Державного бюджету не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

01.07.2015 р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст.4-3,4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, ст.ст.82, 84, 85, 87, 115, 116 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації, вул.Театральна, 14, м.Вінниця, 21050 (ідентифікаційний код - 39578073) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницябуд", вул.Театральна, 20, м.Вінниця, 21050 (ідентифікаційний код - 01273444) - 810 038 грн 40 грн. - боргу, 16 200 грн 77 коп. - відшкодування витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

3. В стягненні 00 грн 01 коп. боргу відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06 липня 2015 р.

Суддя Банасько О.О.

віддрук. 1 прим.:

1 - до справи.