ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Справа № 921/155/15-г/8

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, б/н від 22.05.2015 р (вх. № апеляційного суду 01-05/2460/15 від 29.05.2015 р.)

на рішення господарського суду Тернопільської області від 22.04.2015 р.

у справі №921/155/15-г/8 (суддя - Гирила І.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в сумі 46 113,90 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Жарський І.Р. - головний юрисконсульт відділу правового забезпечення (довіреність №4626-О від 30.10.2013 р);.

від відповідача: Парубій І.М. - адвокат ( договір про надання правової допомоги та ведення справ в суді від 09.05.2015 р.), ОСОБА_2 - паспорт серія НОМЕР_2від 30.08.1995 р.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 22.04.2015 р. у справі №921/155/15-г/8 задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ (надалі - Позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (надалі - Відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 46 113,90 грн.

Відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_2, не погодившись з винесеним рішенням, подала апеляційну скаргу, б/н від 22.05.2015 р (вх. № апеляційного суду 01-05/2460/15 від 29.05.2015 р.), в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи , а саме:

Скаржник вказує, що ПАТ КБ «Приватбанк» не пропонував їй укласти договір кредиту і вона не отримувала таких пропозицій, а лише клопотала про відкриття банківського рахунку суто як фізична особа, а не як фізична особа - підприємець. Відповідно до цього, вважає, що суд не взяв до уваги, що така справа не підсудна господарському суду Тернопільської області за правилами господарського судочинства.

Крім цього, вказує, що судом не взято до уваги того, що Позивачем подано до суду фальшивий доказ, а саме: «Умови та правила надання банківських послуг», при цьому зазначає, що вказані умови не підписані Позичальником, а містять лише розмите факсиміле керуючого ЗАТ «Приватбанк» ОСОБА_5

Також Скаржник звертає увагу на те, що в матеріалах позовної заяви відсутні примірники договору банківського поточного рахунку, відкритого у Банку на підставі заяви про відкриття рахунку, а також відсутній і сам договір, яким, як вказує Скаржник, зобов»язувалась оплачувати послуги Банку.

Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду скасувати на прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

15.06.2015 р. в канцелярію суду Скаржником подано додаткові пояснення до апеляційної скарги б/н від 15.06.2015 р., в яких остання зазначає, що надана Позивачем копії «Умов та правил надання банківських послуг» не може вважатися складовою частиною договору банківського обслуговування б/н від 22.10.2013 р., скільки за відсутності обов»язкових реквізитів у ній, як складової частини Договору (підпису Клієнта), а також будь-яких ознак належності саме до договору б/н від 22.10.2013 р. не можна ідентифікувати із самим договором, а також не можливо встановити формальне та фактичне відношення даних «Умов та правил надання банківських послуг» до Зави на відкриття поточного рахунку від 22.10.2013 р., як частини Договору. Надані Банком Умови не містять даних про дату їх прийняття та затвердження керівництвом Банку, терміну їх дії. Договір б/н від 22.10.2013 р. не містить інформації, з якими саме Умовами був ознайомлений Відповідач. Крім цього, у заяві на відкриття поточного рахунку від 22.10.2013 р. відсутня домовленість сторін щодо суми кредитного ліміту , розміру процентної ставки, порядку надання кредиту, порядку/строки погашення кредиту та сплати процентів, мати кредиту. Відповідно до цього, вважає, що на момент пред»явлення позову між сторонами не існувало кредитних відносин, а Позивачем подано позов про стягнення заборгованості саме за кредитним договором (кредит, проценти, пеня, комісія), а відтак у Позивача відсутні правові підстави для стягнення боргу у зв»язку з неналежним виконанням Відповідачем взятих на себе зобов»язань за договором щодо сплати кредиту, процентів, пені, комісії.

Позивач - ПАТ КБ Приватбанк» у відзиві б/н від 25.06.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/4134/15 від 26.06.2015 р.) та в доповненні до нього, б/н від 02.07.2015 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/4263/15 від 02.07.2015 р.) заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, в порядку діючого законодавства, Клієнт засвідчив згоду на ведення з ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення цифрового підпису, отриманого в порядку , передбаченому Умовами і Правилами надання банківських послуг. Зазначає, що своїм підписом клієнт приєднався та зобов»язався виконувати умови, викладені в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанку - Договорі банківського обслуговування в цілому. Твердження Скаржника про те, що даний договір нею не підписувався як суб»єктом підприємницької діяльності спростовується заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг і проставленим на ній відтиском печатки, на якому зазначено «фізична особа - підприємець ОСОБА_2 НОМЕР_1». Безпідставним також вважає твердження Скаржника про те, що їй не було відомо про суму встановленого ліміту, оскільки вона ним неодноразово користувалась за відсутності надходження власних коштів, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, як безпідставну і необґрунтовану.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 р. поновлено строк Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 на подання апеляційної скарги б/н від 22.05.2015 р. на рішення господарського суду Тернопільської області від 22.04.2015 р. у справі №921/155/15-г/8 (а.с.174-175).

В подальшому, ухвалою суду від 02.06.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, б/н від 22.05.2015 р (вх. № апеляційного суду 01-05/2460/15 від 29.05.2015 р.) на рішення господарського суду Тернопільської області від 22.04.2015 р. у справі №921/155/15-г/8 та призначено до розгляду в судове засідання на 15.06.2015 р. на 14 год. 30 хв. в складі колегії: головуючого судді - Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Юрченка Я.О. (а.с.176).

Розпорядженням голови суду від 15.06.2015 р. у зв»язку із перебуванням у відпустці судді Юрченка Я.О. в склад колегії по розгляду справи господарського суду Тернопільської області №921/155/15-г/8 введено суддю Кордюк Г.Т. (а.с.189).

За клопотанням представника Скаржника розгляд справи фіксується за допомогою технічних засобів , а саме: програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

В судовому засіданні 15.06.2015 р. за участю представників сторін оголошено перерву до 30.06.2015 р. до 14 год. 30 хв. в складі колегії головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т., з метою повного та всестроннього дослідження всіх матеріалів та обставин справи

Заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні 30.06.2015 р., судова колегія, з метою повного та всестороннього дослідження всіх матеріалів та обставин справи, оголосила перерву до 06.07.2015 р.

В судове засідання 06.07.2015 р. з»явились представники сторін, які підтримали свої доводи і заперечення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відзиві та доповненні до них.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою, відзивом та доповненнями до них, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Тернопільської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

22.10.2013 р. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 підписана Заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та заява на відкриття рахунку, відповідно до умов яких Банк відкрив Відповідачу в національній валюті поточний рахунок № НОМЕР_3 (а.с.34). В ній передбачено, що, підписавши цю заяву, Клієнт висловлює свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг (знаходяться на сайті банку www.pb.ua), Тарифами банку, які разом із даною заявою складають Договір банківського обслуговування.

Підписавши заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, в порядку діючого законодавства, Клієнт засвідчив згоду на ведення з ПАТ КБ "ПриватБанк" документообігу, у тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручно підписання, так і шляхом накладення цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому Умовами і Правилами надання банківських послуг. Своїм підписом клієнт приєднався та зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах ПриватБанку - Договорі банківського обслуговування в цілому.

Сторони погодили, що відносини між Банком та Клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного Договору, так і шляхом обміну інформацією/погодженням по банківському обслуговуванню з Клієнтом через wеb-сайт банка (www.pb.ua, або інший інтернет -/SMS-ресурс, вказаний Банком).

Також даною Заявою погоджено, що при укладенні договорів, а також додаткових угод до них Банк і Клієнт допускають використання факсимільного відтворення печатки банку і підпису особи, уповноваженої підписувати договори та угоди до них від імені Банку, здійсненого за допомогою засобів копіювання.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання вимог договору, Умов та Правил надання банківських послуг, Банком на поточний рахунок Відповідача НОМЕР_3 встановлено кредитний ліміт в сумі 24 000 грн. - з 23.10.2013 р., 26 000 грн. - з 05.12.2013 р. та 26 000 грн. - з 01.03.2014 р, що підтверджується довідкою Банку №08.7.0.0.0/49 від 12.12.2014 р. та банківською випискою з рахунку Відповідача.

З банківської виписки вбачається, що з рахунку НОМЕР_3 за період з 02.10.2013 р. по 01.12.2014 р. зазначеним кредитним лімітом Відповідач користувався з жовтня місяця 2013 р., однак належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та в сумах, зазначених вище не погашав, у зв'язку із чим з 04.03.2014 р. наявна прострочена заборгованість по кредиту в сумі 26 000 грн.

13.10.2014 р. Банк звернувся до Відповідача з претензією №31022ТЕV0S096, з якої вбачається, що станом на 29.09.2014 р. його заборгованість за кредитним договором становить 41 117,99 грн., з яких: 26 000 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 9 359,41 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 1 902,38 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом та 3 856,20 грн. - пеня та просив негайно погасити заборгованість у повному обсязі, чого останнім не зроблено.

При перегляді рішення в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості. (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності зі ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Статтею 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" встановлено, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст.. 628 Цивільного кодексу України).

Частина 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України передбачено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що за своєю правовою природою укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та ФОП ОСОБА_2 договір банківського обслуговування є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору.

Судова колегія зазначає, що заява Позивача про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів та відтисків печатки від 22.10.2013 р., а також «Умови та Правила надання банківських послуг» і «Тарифи Банку» , розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua разом складають договір банківського обслуговування та в їх сукупності визначають істотні умови , в тому числі і умови кредитування рахунку Позивач, що свідчить про дотримання сторонами письмової форми правочину при укладенні кредитного договору.

Скаржник (як Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 НОМЕР_1, а не гр. ОСОБА_2, як фізична особа, про що стверджує остання) - своїм підписом на заяві засвідчила факт укладення з Банком договору банківського обслуговування та взяла на себе зобов»язання виконувати умови зазначеного договору, що спростовує твердження Скаржника про відсутність у нього волевиявлення на укладення спірного договору.

Крім цього, слід зазначити, що факт укладення договору підтверджено сторонами шляхом прийняття до виконання його умов, а саме: банк приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка) , грошові кошти , що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) Позивачу в межах встановлених лімітів на та умовах, розташованих на сайті Банку.

Умови кредитування рахунку передбачені п.3.2.1. Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, яким, зокрема, встановлено вид та мету надання кредиту, порядок його видачі та погашення (підпункти 3.2.1.1.3, 3.2.1.4.7., 3.2.1.4.8), умови щодо визначення кредитного ліміту (підпункти 3.2.1.1.5-3.2.1.1.7), строк користування кредитом (пп. 3.2.1.1.11, 3.2.1.6.1.), строк повернення кредиту (пп.3.2.1.1.8.), розмір, порядок розрахунку та сплати процентів за користування кредитом ( пп.3.2.1.1.12, 3.2.1.4.1 - 3.2.1.4.3, 3.2.1.4.9), права та обов»язки сторін (пп.3.2.1.2), відповідальність сторін (пп.3.2.1.5).

Вищевказані положення свідчать про те, що укладений між сторонами договір банківського обслуговування містить всі істотні умови договору, передбачені вимогами чинного законодавства для кредитних договорів.

Відповідно до п.п. 3.18.1.1., 3.18.1.3 Умов і Правил, в редакції чинній на момент підписання заяви, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту.

Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта. Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди. Аналогічні положення містяться у п.п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.1.3 Умов і Правил, чинних з 01.07.2014 р.

Пунктом 3.18.1.6. Умов і Правил, в редакції чинній до 01.07.2014 р., та п. 3.2.1.1.6 Умов і Правил, в редакції чинній з 01.07.2014 р., передбачено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

У відповідності до п. 3.18.1.8 Умов і Правил, в редакції чинній до 01.07.2014 р., та п. 3.2.1.1.8 Умов і Правил, в редакції чинній з 01.07.2014 р., проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відтиском печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнтбанк / інтернет клієнтбанк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода"). При порушенні клієнтом будь-якого із обов'язків, передбачених "Умовами і правилами надання банківських послуг", банк на власний розсуд, має право змінити умови кредитування, встановити інший строк повернення кредиту. При належному використанні клієнтом обов'язків, передбачених "Умовами і правилами надання банківських послуг", проведення платежів клієнта в порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той же строк.

Пунктом 3.18.1.11. Умов і Правил, в редакції чинній до 01.07.2014 р., та п. 3.2.1.1.11 Умов і Правил, в редакції чинній з 01.07.2014 р., встановлено період безперервного користування кредитним лімітом - не більше 35 днів (періодом безперервного користування кредитним лімітом є період часу, на протязі якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку).

Відповідно до п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.2.2.3 та 3.18.2.2.5 Правил, чинних на момент підписання заяви, клієнт зобов'язується проводити погашення кредитного ліміту не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитним лімітом, сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом та повністю повернути кредит в строки, передбачені Правилами.

Згідно п.п. п.п.3.2.1.4.1.3 Умов і Правил, чинних з 01.07.2014 р., у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів * з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91 -го * дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56 (п'ятдесят шість) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

В матеріалах справи наявна виписки з "Приват24" по клієнту ФОП ОСОБА_2 яка свідчить про те, що 05.06.2014 р. Банк повідомив Відповідача про зміну з 01.07.2014 р. відсоткової ставки за користування кредитним лімітом (а.с.116).

Згідно вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт надання Відповідачу кредитних коштів, їх використання останнім та наявності перед Позивачем боргу в сумі 26 000 грн. підтверджено банківською випискою з поточного рахунку ФОП ОСОБА_2 (а.с.52). Дані обставин не спростовані Скаржником належними та допустимими доказами в розмінні ст.. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до цього, місцевим господарським судом правомірно стягнуто 26 000 грн. заборгованості за кредитом.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Погодившись та приєднавшись до Умов та Правил надання банківських послуг, Відповідач зобов'язався сплачувати відсотки за користування кредитом та винагороду за використання ліміту (щомісячну комісію), порядок нарахування яких встановлено п.п. 3.18.4.1. та 3.18.4.1.4 п. 3.18.4 Умов і Правил, в редакції чинній до 01.07.2014 р. та п.п. 3.2.1.4.1.3 Умов і Правил, в редакції чинній з 01.07.2014 р.

З огляду на наведене вище, Позивачем заявлено до стягнення відсотки за користування кредитом в розмірі 11 907,41 грн., нараховані за період з 27.11.2013 р. по 01.12.2014 р., а також комісію в розмірі 1 295,88 грн., нараховану за період з грудня місяця 2013 р. по листопад місяць 2014 р. (включно).

Заборгованість Відповідача по відсотках в сумі 11 907,41 грн. за період з 27.11.2013 р. по 01.12.2014 р. та заборгованість по комісії в сумі 2 604,38 грн за період з грудня місяця 2013 р. по 01.12.2014 р. підтверджується виписками з рахунку ФОП ОСОБА_2 (а.с.73-94) та розрахунком Позивача (а.с.69, 70). Дані суми Скаржником не спростовано в суді першої та апеляційної інстанцій належними та допустимими доказами.

У відповідності до вимог ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання) У разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.18.5.1. Умов і Правил, в редакції чинній до 01.07.2014р., та п. 3.2.1.5.1 Умов і правил, в редакції чинній з 01.07.2014 р., при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту винагороди (комісії) клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. П. 3.18.4.1.3 Умов і Правил, чинних до 01.07.2014 р., передбачено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань. Аналогічні положення містяться у п. 3.2.1.4.1.3 Умов і Правил, в редакції чинній з 01.07.2014 р.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

П. 3.18.5.4 Умов і Правил, в редакції чинній до 01.07.2014 р. та п. 3.2.1.5.4 Умов і правил в редакції чинній з 01.07.2014 р., визначено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3., здійснюється протягом 3-х років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

На підставі наведених вище положень Договору, вимог чинного законодавства, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по кредиту, заборгованості по сплаті відсотків та комісії, судова колегія вважає правомірними вимоги Позивача про стягнення за період з 10.01.2013 р. по 01.12.2014 р. пені в загальній сумі 5 302 грн. 11 коп. (з врахуванням здійсненої відповідачем під час розгляду справи в суді оплати на суму 300 грн. та заяви позивача про зменшення позовних вимог).

Факт наявності у Відповідача станом на 01.12.2014 р. заборгованості по пені в сумі 5 302,11 грн. підтверджено банківськими виписками з рахунку останнього за період з 22.10.2013 р. по 01.12.2014 р. та за період з 23.10.2013р. по 21.04.2015 р. (а.с.71-72).

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Тернопільської області від 22.04.2015 р. у справі №921/155/15-г/8 залишити без змін, апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, б/н від 22.05.2015 р. - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України

повний текст постанови складено та підписано 10.07.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Кордюк Г.Т.