ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.15р. Справа № 904/2957/15
За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Орджонікідзівського міського комунального підприємства "Орджонікідзетеплоенерго", м. Орджонікідзе Дніпропетровської області

про стягнення 2 890 429 грн. 35 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: Букоємський Р.В., дов. № 14-138 від 13.05.14р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Орджонікідзівського міського комунального підприємства "Орджонікідзетеплоенерго" заборгованість в розмірі 2 890 430 грн. 11 коп., з яких: 457 700 грн. 25 коп. - сума основного боргу, 1 894 345 грн. 93 коп. - інфляційні втрати, 538 383 грн. 93 коп. - 3% річних, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги № 34/12 від 16.10.12р.

Позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 114103-11Н від 30.09.2011р., укладеного із ПАТ „Дніпропетровськгаз", щодо своєчасної оплати вартості поставленого природного газу у період листопада по грудень 2011р. та з січня по березень 2012р. та посиланням на умови договору про відступлення права вимоги № 34/12, укладеного із ПАТ „Дніпропетровськгаз" 16.10.12р., за яким до позивача перейшло право вимоги до боржника Орджонікідзівського МКП "Орджонікідзетеплоенерго" щодо стягнення 5 793 265 грн. 56 коп. основного боргу та всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за вказаним вище договором купівлі-продажу природного газу.

Відповідач явку свого повноважного представника в призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

Господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, долучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами

В порядку ст.85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2011р. між ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (постачальник) та Орджонікідзівським МКП "Орджонікідзетеплоенерго" (покупець) укладено договір поставки природного газу для надання населенню та релігійним організаціям послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання № 114103-11Н (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов'язується поставити покупцеві імпортований природний газ, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному в п.1.2. цього Договору.

Газ, що постачається за даним договором, використовується покупцем виключно на виробництво теплової енергії для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання. Використання газу покупцем для інших потреб не є предметом даного договору.

Відповідно до п. 10.1. Договору строк дії договору з 01.10.2011 року і діє у частині поставки газу до 31.12.2012 року включно, а у частині розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Відповідно до пунктів 1.2 та 1.4 Договору постачальник передає покупцеві в період з 01.10.2011 року по 31.12.2012 року природній газ (надалі - газ) з урахуванням вартості його транспортування в обсязі до 10320,0 тис.куб.м. в тому числі по місяцях (тис.куб.м.): жовтень - 428, листопад - 1046, грудень - 1427, січень - 1427. Обсяги закупівлі газу можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та рівня оплати.

Відповідно до пункту 3.1 Договору, в редакції додаткової угоди 1 від 01.10.2011р. до ціна за 1 000 куб.м природного газу без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання газу становить 700,78 грн., крім того ПДВ 20%;

- збір у вигляді цільової надбавки у розмірі 2%, відповідно до статей 314-317 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2756-VI нараховується на ціну газу за 1000,00 куб.м. природного газу і складає 14.02 грн., крім того ПДВ 20%;

- тарифи на постачання 1000,00 куб.м. природного газу становить 73,90 грн., крім того ПДВ 20% - 14,78 грн.;

- тарифи на транспортування 1000,00 куб.м. природного газу розподільними та магістральними (або газодобувними) газовими мережами становить 302,30 грн., крім того ПДВ 20% - 60,46 грн.

Всього за 1000 куб.м. природного газу, з урахуванням збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання - 1 091,00 грн., крім того ПДВ - 218,20 грн., разом за 1000 куб.м. - 1 309,20 грн.

Загальна вартість цього Договору складається із сум вартості обсягів місячних поставок газу (п. 3.1.1. Договору).

Відповідно п. 4.1. Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично спожиті газу та послуги з його транспортування здійснюється на підставі акта приймання-і газу до 10 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору постачальник поставив протягом листопада-грудня 2011р., січня-березня 2012 року, а покупець прийняв природний газ на загальну суму 9 084 637 грн. 02 коп., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу (а.с. 61-65).

Однак, в порушення умов Договору відповідач здійснив оплату за спожитий природний газ частково.

10.04.2012р. господарським судом Дніпропетровської області розглянуто спір за позовом Прокурора м. Орджонікідзе Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України в особі Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України" в особі Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Дніпропетровсьгаз" в особі структурної одиниці Нікопольського управління та експлуатації газового господарства до Орджонікідзевського міського комунального підприємства „Орджонікідзетеплоенерго" про стягнення заборгованості за договором № № 114103-11Н від 30.09.2011р., за результатами якого прийнято рішення № 21/5005/2842/2012 про стягнення з відповідача на користь ПАТ „Дніпропетровсьгаз" в особі структурної одиниці Нікопольського управління та експлуатації газового господарства заборгованості за поставлений газ за період з листопада по грудень 2011р., з січня по лютий 2012р. в сумі 5 956 382 грн. 44 коп. Провадження в частині стягнення з відповідача 575 500 грн. 61 коп. припинено, у зв'язку зі сплатою відповідачем частини основного боргу під час судового розгляду справи.

Зазначене вище рішення набрало законної сили 23.04.2012р., у зв'язку з чим господарським судом видано наказ.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку зазначене вище рішення виконано частково в сумі 1 460 051 грн. 97 коп.

Залишок заборгованості за рішенням № 21/5005/2842/2012 від 10.04.12 р. склав суму 4 496330 грн. 47 коп.

16.10.2012р. між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Дніпропетровсьгаз" (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 34/12 (надалі - Договір про відступлення).

Згідно п. 1 зазначеного Договору, первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника первісного кредитора - Орджонікідзевського міського комунального підприємства „Орджонікідзетеплоенерго" за договором поставки природного газу для надання населенню та релігійним організаціям послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання від 30.09.2011р. № 114103-11Н в сумі 5 793 265 грн. 56 коп.

За умовами п. 1.2 Договору про відступлення крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за зобов'язанням, зазначеним в п.1.1. Договору, до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за зазначеним вище договором.

Відповідно до п. 2.2 Договору про відступлення право вимоги вважається переданим після фактичної передачі документів, зазначених у п.2.1. цього договору. Передача документів оформлюється актом приймання-передачі з зазначенням переліку переданих документів.

Як вбачається із документів, переданих відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення, здійснено передачу прав вимоги на суму 5 793 265 грн. 56 коп., яка складається із залишку заборгованості, що залишилась невиконаною за рішенням суду у справі № 21/5005/2842/2012 та вартості поставленого природного газу протягом березня 2012 р. в сумі 457 700 грн. 25 коп.

Згідно з п.2.3. Договору про відступлення та ст.516 ЦК України, відповідача належним чином повідомлено про відступлення права вимоги, про що свідчить лист ПАТ по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" від 25.10.2012р. № 3671-А/6, одержаний відповідачем 25.10.2012р. за вх. № 901/3 (а.с.46).

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача суму 1 894 345 грн. 93 коп., на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляції за загальний період з грудня 2011р. по лютий 2015р. по кожному акту окремо та суму 538 383 грн. 93 коп.3 % річних за загальний період з 10.12.2011р. по 24.03.2015р.

На час розгляду справи доказів сплати нарахованих позивачем інфляційних та 3% річних, а також виконання зобов'язань щодо оплати поставленого газу за березень 2012 р. в сумі 457 700 грн. 25 коп. відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору купівлі-продажу природного газу, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст. ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності із ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 530 ч. 1 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей термін.

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами положень частин першої, третьої статті 509, статей 526, 629 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу положень ст.ст. 9, 16, 549-551, 611 Цивільного кодексу України та ст.ст. 20, 216-220 та 230-232 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбачених Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими законами і договором, а держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача, судом встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 1 894 345 грн. 93 коп. суд зазначає наступне.

За приписами п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (пункт 1.9 вказаної постанови Пленуму ВГСУ).

Як вбачається з розрахунку нарахування інфляційних втрат за зобов'язаннями за листопад 2011р., позивачем не враховані вищезазначені приписи та невірно розрахований індекс інфляції, тому згідно перерахунку, здійсненого господарським судом, до стягнення з відповідача підлягають інфляційні нарахування за прострочення виконання грошового зобов'язання за спожитий у листопаді 2011р. природний газ в сумі 2 440 грн. 72 коп.

Водночас, при перевірці розрахунку нарахування інфляційних за іншими спірними зобов'язаннями відповідача, судом встановлено, що розмір інфляційних є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред'явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення інфляційних в заявленому позивачем розмірі. Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено. Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає загальна сума інфляційних втрат позивача в розмірі 1 891 662 грн. 66 коп. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої обов'язки щодо оплати спожитого природного газу у спірному періоді, чим порушив умови укладеного Договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за природний газ, спожитий у березні 2012р. в сумі 457 700 грн. 25 коп., 538 383 грн. 93 коп. 3% річних та 1 891 662 грн. 66 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Стягнути з Орджонікідзевського міського комунального підприємства "Орджонікідзетеплоенерго" (53300, Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Тельмана, б. 5, на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, б. 6, ) 457 700 грн. 25 коп. (чотириста п'ятдесят сім тисяч сімсот грн. 25 коп.) основного боргу, 1 891 662 грн. 66 коп. (один мільйон вісімсот дев'яносто одну тисячу шістсот шістдесят дві грн. 66 коп.) інфляційних втрат, 538 383 грн. 93 коп. (п'ятсот тридцять вісім тисяч триста вісімдесят три грн. 93 коп.) 3% річних, 57 754 грн. 94 коп. (п'ятдесят сім тисяч сімсот п'ятдесят чотири грн. 94 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І. А. Рудь

Повне рішення складено -30.06.15р.