ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 р. Справа№ 914/1451/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна, м. Київ,

до відповідача: Приватного підприємства Транс-Спорт, м. Старий Самбір,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про: відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 15 684,00 грн.

Суддя М.Синчук

при секретарі О. Гринчишин

За участю представників:

позивача: не зявився,

відповідача: ОСОБА_2 довіреність б/н від 28.01.2014 р.,

третя особа: ОСОБА_1

Представнику відповідача та третій особі розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Провідна до Приватного підприємства Транс-Спорт про відшкодування збитків в порядку регресу в сумі 15 684,00 грн.

Ухвалою від 06.05.2015 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 26.05.2015 р. Ухвалою суду від 26.05.2015р. розгляд справи відкладено на 15.06.2015р. Ухвалою суду від 15.06.2015р. розгляд справи відкладено на 01.07.2015р., до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1. Ухвалою суду від 01.07.2015р. розгляд справи відкладено на 06.07.2015р. Рух справи відображений у відповідних ухвалах суду.

В судове засідання 06.07.2015р. представник позивача не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом.

В судове засідання 06.07.2015р. представник відповідача зявився, подав письмові пояснення № 06/07-ю від 06.07.2015р., просить у позові відмовити.

В судове засідання 06.07.2015р. представник третьої особи зявився, подав відзив на позовну заяву б/н від 06.07.2015р., просить у позові відмовити.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки про місце, час та дату розгляду справи останній повідомлений належно, проте не скористався правами передбаченими діючим господарським процесуальним законодавством, а також в матеріалах справи достатньо необхідних господарському суду документів для прийняття обґрунтованого та правомірного рішення.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши представника відповідача та третю особу, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

08 лютого 2011 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Провідна (далі - позивач) та Приватним підприємством ТРАНС-СПОРТ (далі - відповідач) було укладено ОСОБА_2 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/2708457. Відповідно до даного ОСОБА_2 була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем БАЗ, державний реєстраційний номер ВС 1893 АА.

10 лютого 2011року на автодорозі М-96 Київ - Чоп, в межах населеного пункту с.Коростів Сколівського району Львівської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу БАЗ, державний реєстраційний номер ВС 1893 А А, під керуванням ОСОБА_1, та транспортного засобу Ford Sierra, державний реєстраційний номер ВС 1571 ВІ, під керуванням ОСОБА_3.

Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб Ford Sierra, державний реєстраційний номер ВС 1571 ВІ, було пошкоджено.

Як вбачається із змісту позовної заяви, ПрАТ СК Провідна в обгрунтування своїх вимог щодо стягнення з ПП Транс-Спорт збитків в сумі 15684,00 грн. в порядку регресу, посилається на підпункт 38.1.1 "ґ" пункту 38.1 статті 38 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.07.2004 № 1961-ІV (надалі - Закон від 01.07.2004 № 1961-ІV). відповідно до якого страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Як вбачається зі змісту постанови Сколівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2011 року учасниками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.02.2011р., були: водій автомобіля Ford Sierra, реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_4 та водій автобуса БАЗ А079, реєстраційний номер ВСІ893АА - ОСОБА_1

Відповідно до постанови Сколівського районного суду Львівської області вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України.

З урахуванням вищенаведеного, суд ухвалою від 16.06.2015р. задоволив клопотання представника відповідача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1.

Таким чином, передбачений підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону від 01.07.2004 № 1961-IV обов'язок щодо вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, про настання дорожньо-транспортної пригоди був покладений на учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1, який, при наявності правових підстав, може нести відповідальність, передбачену підпунктом 38.1.1 "г" пункту 38.1 статті 38 Закону від 01.07.2004р. № 1961 IV.

З адвокатського запиту від 19.06.2015р. № 19/06 вбачається, що ОСОБА_1 повідомив страховика - Приватне акціонерне товариство "Страхову компанію "Провідна" про факт дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.02.2011р., на автодорозі Київ - Чоп, в межах населеного пункту с. Коростів Сколівського району Львівської області за участі автобуса БАЗ А079, реєстраційний номер ВСІ893АА під його керуванням та автомобілем Ford Sierra, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, 11.02.2011р., тобто на наступний день після ДТП.

Вищевказана обставина, щодо належного повідомлення позивача про факт ДТП підтверджується також відповіддю ОСОБА_5 від 03.07.2015р. на адвокатський запит від 01.07.2015р. № 01/07 (а/с 117).

Як стверджує представник відповідача, працівник Філії ПрАТ СК Провідна у м. Львові, ОСОБА_6 підтвердив факт належного повідомлення позивача про ДТП, та повідомив, що в розпорядженні Філії ПрАТ СК Провідна у м. Львові є журнал обліку повідомлень про ДТП за 2011 рік, в якому наявний запис про повідомлення ОСОБА_1 11.02.2011р. про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 10.02.2011р. Також вищезазначений працівник позивача повідомив, що зазначену інформацію про факт належного повідомлення про ДТП була передана ним до офісу страхової компанії в м. Київ 03.07.2015р.

Окрім того, судом встановлено, що власником автомобіля НОМЕР_2 на момент ДТП був ОСОБА_7. Автомобілем під час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_3

Із заяви № 1401/39/6344 від 06.04.2012р. про виплату страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП 10.02.2011р. за участі автомобіля Ford Sierra вбачається, що така подана від імені ОСОБА_3 (а/с 24). Довіреність на представництво ОСОБА_7, посвідчена приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, ОСОБА_8 лише 27.04.2012р.

Повторно із заявою про отримання страхового відшкодування ОСОБА_3 не звертався.

В матеріалах справи міститься копія довіреності, виданої ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_9 та ОСОБА_10, посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, ОСОБА_11 16.02.2012р.

30.05.2014р. ОСОБА_10 звернувся із заявою про перерахування страхового відшкодування по справі № 1401/39/6344 через систему Приват Мані (Приватбанк) на його імя, як представника ОСОБА_3 О.(а/с 98). Однак, дана заява не може вважатися належним і допустимим доказом по справі, оскільки належним чином не засвідчена, оригінал до суду подано не було.

Із відомості виплати страхового відшкодування (а/с 30) вбачається, що страхове відшкодування в сумі 15 684,00 грн. було виплачено ОСОБА_10 за договором страхування № АА/2708457/1403/11.

Позивач на підтвердження виплати страхового відшкодування надав копію платіжного дорученням №041442 від 16.09.2014року (а/с 29). В графі призначення платежу зазначено: страхові відшкодування 2014 зг.дод.уг. №1 від до дог№2 від 13.11.07р. на суму 40 884,19 грн.

03.11.2014 року позивач звернувся до відповідача з Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, яка згідно повідомлення про вручення поштового відправлення 07.11.2014 року була отримана відповідачем.

Станом на час подання позову відповідачем не було проведено ніяких дій щодо вирішення питання в досудовому порядку та відшкодування завданих збитків, а відтак, позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

08 лютого 2011 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Провідна (позивач) та Приватним підприємством ТРАНС-СПОРТ (відповідач) було укладено ОСОБА_2 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АА/2708457. Відповідно до даного ОСОБА_2 була застрахована цивільно-правова відповідальність водіїв, які на законних підставах керують автомобілем БАЗ, державний реєстраційний номер ВС 1893 АА.

10 лютого 2011року на автодорозі М-96 Київ - Чоп, в межах населеного пункту с.Коростів Сколівського району Львівської області, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу БАЗ, державний реєстраційний номер ВС 1893 А А, під керуванням ОСОБА_1, та транспортного засобу Ford Sierra, державний реєстраційний номер ВС 1571 ВІ, під керуванням ОСОБА_3.

Внаслідок вищевказаної ДТП, транспортний засіб Ford Sierra, державний реєстраційний номер ВС 1571 ВІ, було пошкоджено.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, частинами першою і другою якої передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто, вина особи, що завдала шкоди, за правовідносинами, врегульованими статтею 1166 Цивільного кодексу України, є фактом, який вважається встановленим відповідно до закону; відповідна презумпція вини такої особи може бути спростована в загальному порядку.

Як вбачається зі змісту копії постанови Сколівського районного суду Львівської області від 19 грудня 2011 року учасниками дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.02.2011р., були: водій автомобіля Ford Sierra, реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_4 та водій автобуса БАЗ А079, реєстраційний номер ВСІ893АА - ОСОБА_1

Положеннями ст. 33 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в редакції станом на момент вчинення ДТП, 10.02.2011р., зазначається, що учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані: вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди.

З метою повного та всебічного зясування обставин справи судом, за клопотанням представника відповідача, 15.06.2015р. до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1.

З відповіді ОСОБА_1 від 30.06.2015р. на адвокатський запит від 19.06.2015р. № 19/06 вбачається, що ОСОБА_1 повідомив страховика - Приватне акціонерне товариство "Страхову компанію "Провідна" про факт дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.02.2011р., на автодорозі Київ - Чоп, в межах населеного пункту с. Коростів Сколівського району Львівської області за участі автобуса БАЗ А079, реєстраційний номер ВСІ893АА під його керуванням та автомобілем Sierra, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, 11.02.2011р., тобто на наступний день після ДТП.

Вищевказана обставина, щодо належного повідомлення позивача про факт ДТП підтверджується також відповіддю ОСОБА_5 від 03.07.2015р. на адвокатський запит від 01.07.2015р. № 01/07 (копія запиту та відповіді на нього а/с 116-117). Окрім того, як зазначив представник відповідача, працівник Філії ПрАТ СК Провідна у м. Львові, ОСОБА_6 підтвердив факт належного повідомлення позивача про ДТП, та повідомив, що в розпорядженні Філії ПрАТ СК Провідна у м. Львові є журнал обліку повідомлень про ДТП за 2011 рік, в якому наявний запис про повідомлення ОСОБА_1 11.02.2011р. про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 10.02.2011р. Також вищезазначений працівник позивача повідомив, що зазначену інформацію про факт належного повідомлення про ДТП була передана ним до офісу страхової компанії в м. Київ 03.07.2015р.

Окрім того, судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВСС 614979, станом на момент вчинення ДТП 10.02.2011р., власником автомобіля НОМЕР_2 був ОСОБА_7. Автомобілем під час дорожньо-транспортної пригоди керував ОСОБА_3

Згідно із ст.35 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в редакції станом на момент вчинення ДТП, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а)найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б)прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в)зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

З наданої позивачем копії заяви про страхове відшкодування № 1401/39/6344 вбачається, що остання подана від імені ОСОБА_3 від 06.04.2012р.

Довіреність на подання відповідної заяви та отримання страхового відшкодування ОСОБА_3 від імені ОСОБА_7, посвідчена приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу, ОСОБА_8, 27.04.2012р., отже, станом на 06.04.2012р. ОСОБА_3 не мав повноважень на представництво інтересів ОСОБА_7

У своїх письмових поясненнях від 30.06.2015р. № Р/1401/14/9 представник позивача ствердив відсутність довіреності в ОСОБА_12 на керування автомобілем Ford Sierra, реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП.

Повторно із заявою про отримання страхового відшкодування ОСОБА_3 не звертався.

В матеріалах справи міститься копія довіреності, виданої ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_9 та ОСОБА_10, посвідчена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, ОСОБА_11 16.02.2012р.

Так, положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 990 ЦКУ, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Як стверджує позивач 30.05.2014р. ОСОБА_10 звернувся із заявою про перерахування страхового відшкодування по справі № 1401/39/6344 через систему Приват Мані (Приватбанк) на його імя, як представника ОСОБА_3 О.(а/с 98). Однак, дана заява не може вважатися належним і допустимим доказом по справі, оскільки належним чином не засвідчена, оригінал до суду подано не було.

Із відомості виплати страхового відшкодування (а/с 30) вбачається, що страхове відшкодування в сумі 15 684,00 грн. було виплачено ОСОБА_10 за договором страхування № АА/2708457/1403/11.

Позивач на підтвердження виплати страхового відшкодування надав копію платіжного дорученням №041442 від 16.09.2014року (а/с 29). В графі призначення платежу зазначено: страхові відшкодування 2014 зг.дод.уг. №1 від до дог№2 від 13.11.07р. на суму 40 884,19 грн.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобов'язання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті буде мати регресний характер. Таку вимогу страховик може пред'явити до особи, відповідальної за завдані збитки.

Однак, з графи призначення платежу платіжного доручення №041442 від 16.09.2014року не вбачається виплата страхового відшкодування по збитку, спричиненому в результаті ДТП, яке сталося 10.02.2011р. за участю автомобіля Ford Sierra.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем проведення виплати страхового відшкодування недоведено. Також позивачем не спростовано факту звернення ОСОБА_13 про настання страхового випадку у триденний строк з моменту вчинення ДТП.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судові витрати в сулу ст. 49 ГПК України слід залишити за позивачем.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 34, 34, 44, 49, 57, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.У позові відмовити повністю.

2.Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.07.2015 р.

Суддя Синчук М.М.