РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015№910/11197/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Аеробуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛІДОС СТО"

про розірвання договору та стягнення 63266,06 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Левтринський Д.С. - представ. за довір.;

від відповідача: Криштоп Є.М. - директор.

Рішення прийняте 24.06.2016, у зв»язку з оголошеною в судовому засіданні перервою з 03.06.2015 по 17.06.2015, з 17.06.2015 по 24.06.2015.

У судовому засіданні 24.06.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Аеробуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОЛІДОС СТО" про розірвання договору та стягнення 55 578,06 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2015 порушено провадження у справі №910/11197/15, розгляд справи призначений на 03.06.2015.

02.06.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру заявлених позовних вимог в якій просить стягнути 63 266,06 грн. та розірвати договір. Заява прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні 03.06.2015 на підставі статті 77 ГПК України оголошено перерву до 17.06.2015.

У судовому засіданні 17.06.2015 на підставі статті 77 ГПК України оголошено перерву до 24.06.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 24.06.2015 підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

У судовому засіданні 24.06.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 між Приватним акціонерним товариством "Аеробуд" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛІДОС СТО" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди №230083 (надалі - "Договір") з додатком №1 до нього (Акт прийому-передачі об'єкту оренди від орендодавця до орендаря), за змістом п. 1.1 Договору орендодавець зобов'язується у порядку та на умовах, визначених цим договором, передати за плату у тимчасове платне користування орендаря (оперативну оренду) нежитлові приміщення орендодавця, для використання у господарській діяльності орендаря.

Відповідно до п.4.1 Договору за тимчасове користування об'єктом оренди, вказаним у п.1.1. цього договору, орендар сплачує орендодавцеві місячну орендну плату. Загальна місячна орендна плата за тимчасове користування об'єктом оренди становить 20 018,00 грн. до складу орендної плати входить користування приміщенням, але не входить вартість комунально-побутових послуг.

Днем початку нарахування орендної плати вважається день підписання сторонами Акту прийому-передачі об'єкту оренди від орендодавця до орендаря.

Днем закінчення нарахування орендної плати вважається день підписання сторонами Акту прийому-передачі об'єкту оренди від орендаря до орендодавця.

Орендодавець щомісячно надає орендарю Акт прийому-передачі наданих послуг.

Пунктом 4.4. Договору встановлено, що орендар, окремо від орендної плати, вказаної у п.4.1 цього договору, щомісячно оплачує (компенсує) орендодавцеві витрати за спожиті комунально-побутові послуги (енерго/теплопостачання, водопостачання, водовідведення, вивезення відходів та інші експлуатаційні витрати), пов'язані з утриманням об'єкту, які розраховуються та сплачуються виходячи з обсягів спожитих орендарем послуг.

Відповідно до п.4.7 Договору оплата орендної плати проводиться орендарем щомісячно, шляхом перерахування попередньої оплати в розмірі 100% від щомісячної орендної плати, вказаної в п.4.1 цього договору, в строк до 5-го числа місяця, що передує звітному місяцю оренди. Протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі об'єкту оренди, орендар перераховує орендодавцеві попередню оплату в розмірі 100% від орендної плати, вказаної в п.4.1 цього договору за перших 2 (два) календарних місяця оренди. Орендна плата за останній місяць оренди сплачується не менш, ніж за 3 (три) місяці до закінчення строку оренди, зазначеного договором.

Згідно п.4.8 Договору оплата компенсації спожитих комунально-побутових послуг проводиться орендарем щомісячно, шляхом перерахування коштів, належних до сплати на підставі наданого орендодавцем рахунку-фактури, протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту його отримання, але в будь-якому випадку не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним.

30.04.2014 між Приватним акціонерним товариством "Аеробуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛІДОС СТО" було укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди №230083 про зміну об'єкту оренди з додатком №1 (Акт прийому-передачі нежилих приміщень від орендаря до орендодавця) від 30.04.2014 та додатком №2 (Акт прийому-передачі нежилих приміщень від орендодавця до орендаря) від 01.05.2014.

З урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1 до Договору загальна щомісячна орендна плата за тимчасове користування об'єктом оренди становила 8 000,00 грн.

31.07.2014 між Приватним акціонерним товариством "Аеробуд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "СОЛІДОС СТО" було укладено Додаткову угоду №2 до Договору оренди №230083 про зміну об'єкту оренди з додатком №1 (Акт прийому-передачі нежилих приміщень від орендаря до орендодавця) від 31.07.2014 та додатком №2 (Акт прийому-передачі нежилих приміщень від орендодавця до орендаря) від 01.08.2014.

З урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №2 до Договору загальна щомісячна орендна плата за тимчасове користування об'єктом оренди становила 10 000,00 грн.

До складу орендної плати також входить плата за користування приміщенням та не входить вартість комунально-побутових послуг.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 ЦК України).

Відповідно до ст. 762 ЦК України За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу послуги за період з вересня 2013 року по травень 2015 року включно, за договором на загальну суму 389 769,97 грн., з яких відповідачем оплачено 333 076,99 грн. та 56 692,98 грн. заявлено до стягнення з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

При цьому, з поданих платіжних доручень за червень 2015 року, судом встановлено погашення основного боргу, тому в порядку п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, в частині вимог про стягнення 56 692,98 грн. провадження у справі слід припинити.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 2 533,58 грн. пені, 248,98 грон. 3 % річних, 3 790,52 грн. інфляційних.

Як передбачено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Пенею відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відтак, частиною шостою статті 232 ГК України визначено строк та порядок нарахування штрафних санкцій, а строк, протягом якого особа може звернутись до суду за захистом свого порушеного права, встановлюється ЦК України.

При цьому, слід також застосувати положення частини 5 статті 254 ЦК України, в яких зазначено, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Пунктом 5.1 договору, сторони погодили сплату пені за порушення строків оплати платежів, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми платежу за кожний календарний день прострочення.

Суд перевірив розрахунок пені та визнав його обґрунтованим, тому пеня підлягає задоволенню у розмірі 2 533,58 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Інфляційні втрати розраховані вірно та підлягають задоволенню у розмірі 3 790,52 грн., 3% річних - 248,98 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Щодо іншої вимоги про розірвання договору №230083 від 30.08.2013, суд зазначає наступне.

20.02.2015 позивач надав відповідачу вимогу про розірвання договору, повернення об»єкта оренди. Вимога отримана відповідачем 23.02.2015, однак залишена без задоволення.

Відповідно до п. 7.2 договору, договір може бути достроково розірваний за погодженням сторін, про що складається додаткова угода.

Пунктом 7.3 договору, орендодавець має право розірвати договір в односторонньому порядку, вимагати повернення обєкта оренди, а орендар повинен повернути обєкт оренди орендодавцю у випадках: в) якщо орендар не вніс орендну плату та інші платежі, передбачені договором, протягом протягом 2 місяців підряд або періодично, тобто більше ніж один раз, затримує перерахування платежів за договором.

При цьому, орендар зобовязаний письмово повідомити орендодавця за 1 календарний місяць про наступне звільнення обєкту та повернення майна, як у звязку з закінченням терміну дії оренди, так і при достроковому звільнення і здати обєкт та майно орендодавцеві за актом у справному стані, з урахуванням нормативного зношення.

Відповідно до п. 6.3 договору, об'єкт оренди вважається повернутим від орендаря до орендодавця в момент його фактичної передачі та підписання сторонами акта приймання-передачі.

Положення ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 652 К України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦК України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Таким чином, враховуючи, що судом вище встановлено порушення строку внесення орендної плати за договором, тому вимога про його розірвання є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85, п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Провадження в частині основного боргу у розмірі 56 692,98 грн. припинити.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Солідос СТО" (04073, м. Київ, проспект Московський, 16-Б, код 36994367) на користь Приватного акціонерного товариства "Аеробуд" (03148, м. Київ, вул. Пшенична, 4, код 21598792) пеню - 2 533,58 грн. (дві тисячі п'ятсот тридцять три гривні 58 коп.), 3 % річних - 248,98 грн. (двісті сорок вісім гривень 98 коп.), інфляційні - 3 790,52 грн. (три тисячі сімсот дев'яносто гривень 52 коп.) та 1 827, 00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.) судового збору.

4.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

5.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 06.07.2015.

Суддя М.Є. Літвінова