КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа№ 910/12374/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участі представників:

від прокуратури: Бондарук В.В. - старший прокурор відділу

від позивача-1: Притула Г.Ю. - за дов.

від позивача-2: Прокоф'єва Л.В. - за дов.

від відповідача: Гуменюк Т.М. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2015

за заявою Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про відстрочення виконання рішення суду

у справі № 910/12374/14 (головуючий суддя Ярмак О.М.)

за позовом Виконувача обов'язки прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі: 1) Міністерства енергетики та вугільної промисловості;

2) Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

про стягнення 179 646 071, 21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі № 910/12374/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2015, позов Виконувача обов'язки прокурора Шевченківського району міста Києва (далі, прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості (далі, позивач-1) та Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі, позивач-2) до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі, відповідач) було задоволено частково. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 25 124 449,73 грн. пені, 7 632 608,04 грн. 3 % річних, 7 524 159,21 грн. інфляційних втрат. Провадження у справі в частині стягнення 139 364 854,23 грн. основного боргу припинено.

10.03.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі № 910/12374/14 видано наказ.

20.05.2015 відповідач звернувся до суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду у справі № 910/12374/14 в частині сплати санкцій в загальному розмірі 40 281 216,98 грн. до 01.01.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі № 910/12374/14 відмовлено.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/12374/14 повністю та прийняти нове рішення, яким відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі № 910/12374/14 в частині сплати санкцій сумою 40 281 216,98 грн. до 01.01.2016.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про надання відстрочки виконання рішення, належним чином не дослідив та не врахував фінансовий стан ПАТ «Київенерго», наявність багатомільйонних боргів споживачів перед відповідачем за вироблені та надані послуги.

Як зазначає скаржник, судом не надано правової оцінки тим обставинам, що ПАТ «Київенерго» є підприємством, основними видами діяльності якого є виробництво та постачання теплової енергії та електричної енергії для потреб споживачів міста Києва. Відповідно, і основним джерелом надходження коштів є оплата наданих послуг споживачами. ПАТ «Київенерго» у місті Києві забезпечує теплом, гарячим водопостачанням та електричною енергією практично 90% споживачів цих послуг.

Також, апелянт наголосив на тому, що розрахунки за використаний природний газ здійснюються в межах нормативного регулювання під контролем державних органів та жодним чином не залежать від ПАТ «Київенерго». Водночас, як зазначає відповідач, у ПАТ «Київенерго» відсутня можливість вплинути на алгоритм проведення розрахунків, затверджений державою, де підприємство виступає лише посередником у наданні послуг з постачання теплової енергії, а поетапне виконання боржником своїх фінансових зобов'язань перед кредиторами, у т.ч. щодо виконання рішення суду у даній справі, є єдиним можливим і реальним варіантом виконання рішення суду.

Зазначеним, на думку відповідача, підтверджується наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення, виключність та специфіку діяльності ПАТ «Київенерго», а тому суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу відповідача у справі було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 апеляційну скаргу відповідача у справі № 910/12374/14 було прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 07.07.2015.

07.07.2015 представник прокуратури подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду пояснення на апеляційну скаргу, в яких просив суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін. У своїх поясненнях прокурор зазначив, що згідно декларації з податку на прибуток за період 2014 року, наданої ПАТ «Київенерго» до Міжрегіонального головного управління ДФС - Центральний офіс з обслуговування великих платників, товариство мало значні доходи.

Представник позивача-1 подав 07.07.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду заперечення на апеляційну скаргу, у яких просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Київенерго» в повному обсязі, ухвалу суду залишити без змін.

07.07.2015 представник позивача-2 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що відповідачем не було надано документів, що свідчать про його фінансовий стан (наявні активи), а також жодних доказів наявності тих виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду (доказів загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках, відсутності майна, на яке можна було б звернути стягнення). Також, позивач-2 наголосив на тому, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України», як державне підприємство, є об'єктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Позивач-2 для безперервного постачання газу споживачам, повинен постійно проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальниками природного газу, що нерозривно пов'язано з оплатою вартості газу вітчизняними споживачами на її користь. Як зазначає позивач-2, внаслідок несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ він змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних. Єдиним джерелом часткової компенсації понесених позивачем-2 втрат є стягнення з боржників передбачених законами України та умовами договорів всіх можливих штрафних санкцій.

Представники прокуратури та позивачів у судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених відповідачем у апеляційній скарзі, просили у її задоволенні відмовити, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 скасувати та прийняти нове рішення про надання відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/12374/14.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дійшла висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/12374/14 та відсутності підстав для задоволення заяви ПАТ «Київенерго» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 до 01.01.2016 з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з пунктом 7.1.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до пункту 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Таким чином, питання щодо відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку відстрочки.

Обґрунтовуючи необхідність відстрочення рішення суду у даній справі, Публічне акціонерне товариство «Київенерго» у своїй заяві посилається на те, що здійснює свою діяльність відповідно до визначеного фінансового плану, згідно з яким передбачено першочергове виділення коштів на усунення наслідків аварій у тепло- та електромережах (придбання матеріалів, оплата послуг підрядних організацій тощо), виплату заробітної плати працівникам, а також на погашення кредитних зобов'язань Компанії у зв'язку із залученням коштів для розрахунків за енергоносії (в тому числі й за природний газ), зобов'язань з податків та інших обов'язкових платежів до бюджету тощо, відсутність коштів на вказані операції спричинить збільшення грошових зобов'язань та призведе до тяжких фінансових наслідків. Також, заявник зазначає, що у нього відсутня можливість вплинути на алгоритм проведення розрахунків, затверджений державою, де підприємство виступає лише посередником у наданні послуг з постачання теплової енергії, а поетапне виконання боржником своїх фінансових зобов'язань перед кредиторами, у т.ч. щодо виконання рішення суду у даній справі, є єдиним можливим і реальним варіантом виконання рішення суду.

До суду першої інстанції в обґрунтування доводів заяви відповідачем було надано довідку - інформацію про споживання та розрахунки за природний газ з НАК Нафтогаз України за 2013-2014 роки, довідку - інформацію про споживання та розрахунки за природний газ з НАК Нафтогаз України за 2013 рік, звіт про фінансові результати за 9 місяців 2014 року, баланс підприємства ПАТ «Київенерго» за 9 місяців 2014 року, висновки Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 26.09.2014 та від 28.11.2014, копії актів звірки розрахунків з ДП Енергоринок, копії актів звірення розрахунків платника податків від 13.01.2015 та від 25.09.2014, копії документів з листування ПАТ «Київенерго» з підприємствами та організаціями з питань заборгованості за електричну та теплову енергію (том 3, а.с. 42-149).

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що скаржником не було надано суду доказів неможливості виконання вказаного рішення місцевого господарського суду. Зокрема, відповідачем не було надано банківських довідок, виписок про стан рахунків, які є належними доказами відсутності грошових коштів у необхідній кількості та дійсно важкого фінансового стану відповідача.

Крім того, відповідач не довів наявності джерел, з яких зможе погашати заборгованість до 01.01.2016, які заходи будуть вжиті ним щодо стягнення заборгованості зі споживачів за спожиті послуги з теплопостачання.

Водночас, як вірно зазначив суд першої інстанції, з доданих відповідачем до заяви про відстрочку документів вбачається, що в порівняні з попереднім періодом, у звітному періоді у ПАТ «Київенерго» збільшились як доходи та і збитки підприємства, проте дані докази не можуть свідчити про однозначну наявність скрутного фінансового становища.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З аналізу процесуальних норм, які регулюють питання можливості надання відстрочки виконання рішення суду вбачається, що законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочку виконання судового рішення в судовому порядку з об'єктивними, непереборними, тобто виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення, чого відповідачем не доведено.

З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що підстави для відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі № 910/12374/14, наведені заявником, не є тими виключними обставинами у розумінні статті 121 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про необхідність відстрочки виконання судового рішення.

Зважаючи на встановлені судом обставини та вимоги статті 121 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів приходить до висновку, що вимога скаржника про надання відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 11.11.2014 у справі № 910/12374/14 задоволенню не підлягає.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає ухвалу суду у даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Київенерго» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київенерго» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/12374/14 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 у справі № 910/12374/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/12374/14 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх