ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2015 р. Справа № 920/453/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Плахов О.В., суддя Шевель О.В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

відповідача - Цимбал Б.П. (довіреність від 03.04.15р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Іваницького В.В. (вх. № 3017 С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 23.04.2015р. по справі №920/453/15

за позовом Фізичної особи - підприємця Іваницького В.В., м. Кролевець Сумської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумифітофармація», м. Суми

про стягнення 15631,06 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015р. позивач, ФОП Іваницький В.В., звернувся до господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з ТОВ «Сумифітофармація» 12328,00 грн. основного боргу, 1486,12 грн. пені, 1639,62 грн. інфляційних втрат, 177,32 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Сумської області від 23.04.2015р. у справі № 920/453/15 (суддя Лиховид Б.І.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач з рішенням суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 23.04.2015р. у справі № 920/453/15 за позовом Фізичної особи - підприємця Іваницького В.В., м. Кролевець Сумської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумифітофармація», м. Суми та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Іваницького В.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.) від 25.05.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.06.2015р.

16.06.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Шевель О.В., розпорядженням секретаря другої судової палати для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.06.2015р. розгляд справи відкладено на 09.07.2015р.

09.07.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Крестьянінова О.О., Розпорядженням секретаря другої судової палати для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Плахов О.В., суддя Шевель О.В.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

09.07.2015р. від позивача факсограммою надійшла заява (вх. 10435) про розгляд справи без його участі. В заяві позивачем також зазначено, що він підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

У судовому засіданні 09.07.2015р. представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, рішення господарського суду Сумської області від 23.04.2015р. по справі №920/453/15 - без змін.

Відповідно до статті 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що між ним та ТОВ «Сумифітофармація» був укладений договір від 07.04.2014р. №07/04-А, відповідно до умов якого позивач зобов'язаний поставити та передати відповідачу (ТОВ «Сумифітофармація») лікарсько-рослинну сировину, а відповідач зобов'язаний прийняти та оплатити поставлену сировину.

У відповідності до п. 1.2 вказаного договору, найменування, ціна, кількість товару вказуються у специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного договору.

Згідно п. 2.2 відвантаження товару здійснюється в узгоджені сторонами у специфікаціях строки.

Пунктами 4.1 - 4.3 договору передбачено, що ціна товару вказується у специфікаціях. Загальна вартість договору визначається шляхом сумування вартості поставленого товару. Покупець оплачує поставлений товар в наступному порядку: платежом у розмірі 100% загальної вартості партії товару, протягом 60 днів з моменту відвантаження товару, на підставі виставленого постачальником рахунку, по узгодженій у даному договорі ціні, по безготівковому розрахунку у гривнях. Покупець може здійснювати попередню оплату товару.

Специфікацією № 1 від 07.04.2014р. до вказаного договору, сторони узгодили найменування товару та поставку товару на загальну суму 144750, 00 грн.

Однак, при дослідженні матеріалів справи, колегією суддів встановлено існування між сторонами декількох договорів, як укладених сторонами письмово, так і внаслідок усної домовленості. Зазначене підтверджується рішеннями господарського суду від 10.11.2014 р. у справі №920/1656/14 та від 10.02.2015р.у справі №920/1976/14 та поясненнями представника відповідача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Предметом даного позову є стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 12328,00 грн. та 1486,12 грн. пені, 1639,62 грн. інфляційних втрат, 177,32 грн. 3% річних за специфікацією №1 до договору від 07.04.2014р. №07/04-А.

Отже, предметом доказування у даній справі є факт здійснення позивачем поставки лікарських рослин відповідачу саме за специфікацією №1 до договору №07/04-А від 07.04.2014р.

В обґрунтування позовних вимог, ФОП Іваницький В.В. зазначає, що у відповідності до специфікації №1 та на підставі умов договору №07/04-А від 07.04.2014р. він поставив ТОВ «Сумифітофармація» лікарсько-рослинну сировину на загальну суму 42328,00 грн. Проте, останнім, в порушення умов договору № 07/04-А від 07.04.2014р. своєчасно не сплачено у повному обсязі вартість поставленого товару, згідно специфікації №1 до договору. Зокрема, позивач зазначає, що відповідачем частково сплачено вартість товару за специфікацією №1 на підставі видаткових накладних від 06.06.2014р. №5 та від 05.07.2014р. №6 на суму 30000,00 грн., тому заборгованість відповідача перед позивачем складає 12328,00 грн.

Крім того, позивач вважає, що факт постачання ним лікарсько-рослинної сировини по специфікації № 1 до договору № 07/04-А на загальну суму 42328,00 грн. був встановлений рішенням господарського суду Сумської області від 10.11.2014р. у справі № 920/1656/14, залишеним в силі постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.01.2015р., а тому, посилаючись на ст. 35 ГПК України, вважає, що дані обставини не підлягають доказуванню знову.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд вказав, що позивачем не подано належних доказів на підтвердження здійснення позивачем поставки на підставі видаткових накладних від 06.06.2014р. №5 та від 05.07.2014р. №6 саме у відповідності до специфікації №1 до договору від 07.04.2014р., а посилання позивача на рішення господарського суду Сумської області у справі № 920/1656/14, яким встановлений факт постачання позивачем лікарської рослинної сировини по специфікації № 1 до договору № 07/04-А на загальну суму 42328,00 грн. є необґрунтованим в силу статті 34 ГПК України, оскільки такий факт не є підтвердженням наявності заборгованості відповідача перед позивачем.

З такими висновками погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

У ст. 712 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

При дослідженні матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що позивачем відповідачу на підставі накладної від 03.06.2014р. здійснювалась поставка лікарської сировини, зокрема, кореню сабельника на 18000,00 грн. у кількості 2000 кг. Факт поставки відповідачу товару за накладної №03/06 підтверджується товарно-транспортною накладною №03/06 від 03.06.2014р., де засвідчено факт отримання товару відповідальною особою вантажоодержувача.

Позивач зазначає, що на підставі накладних від 06.06.2014р. № 5 та від 05.07.2014р. №6 також поставив відповідачу лікарську сировину на загальну суму 42328,10 грн.

Відповідно платіжних доручень №1502 від 22.05.2014р. та №1849 від 25.06.2014р. відповідачем здійснено попередню оплату у загальному розмірі на 30000,00 грн. за лікарську сировину, згідно договору №07/04-А від 07.04.2014р.

Проте, колегія суддів не приймає до уваги накладні від 06.06.2014р. № 5 та від 05.07.2014р. №6, як доказ поставки відповідачу лікарської сировини на загальну суму 42328,00 грн. за специфікацією №1 по договору №07/07-А від 07.04.2014р., та, відповідно, критично ставиться до наявності заборгованості позивача перед відповідачем у розмірі 12328,00 грн. саме за поставку лікарської сировини за специфікацією №1 до договору від 07.04.2014р. №07/04-А, з огляду на наступне.

Порядок оформлення первинних документів (в тому числі накладних) регулюється Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88.

Відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, господарські операції господарюючих суб'єктів фіксуються та підтверджуються первинними документами, складеними та оформленими відповідно до вимог зазначеного Положення. Такими документами зокрема є видаткова накладна, що входить до кола доказів про передачу товару однією стороною іншій. В той же час, видаткова накладна може бути одночасно і окремим способом укладання договору між сторонами у спрощений спосіб.

Так, статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п.2.4 зазначеного Положення передбачені обов'язкові реквізити первинних документів, зокрема: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У зв'язку з вищевикладеними нормами, у накладній повинні бути вказані особи, які її складають і яких можна ідентифікувати, тобто особа, яка поставила товар за накладною, особа, яка отримала товар за накладною, печатки сторін, тощо.

З копій накладних від 06.06.2014р. № 5 та від 05.07.2014р. №6 на поставку лікарсько-рослинної сировини, наданих позивачем до матеріалів справи, не вбачається відміток про отримання товару саме уповноваженою особою ТОВ «Сумифітофармація» (печатка та підпис уповноваженої особи).

В специфікації №1 до договору від 07.04.2014р. передбачено поставку відповідачу кореню сабельника у кількості 500 кг вартістю 12000,00 грн. Згідно вказаних накладних позивачем ТОВ «Сумифітофармація» було поставлено товару у вигляді кори дуба у кількості 1880,00 кг та 476,00 кг, кореню пирею у кількості 798,00 кг, та 1020,00 кг, листя лищіни у кількості 389,00 кг.

Проте, як зазначає відповідач в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ним від позивача отримано товару у вигляді кореню сабельника у кількості 2000,00 кг. на суму 18000,00 грн., згідно накладної від 03.06.2014р. №03/06. Зазначене підтверджується копією вказаної накладної (оригінал якої оглянуто судами першої та апеляційної інстанції), виданої позивачем та оформленою належним чином, у відповідності до вимог чинного законодавства. Вказана накладна має всі необхідні реквізити - печатки та підписи сторін, а також посилання на довіреність відповідача на отримання відповідного товару.

Як зазначено Вищим господарським судом України в інформаційному листі від 17.07.2012 р. за № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді окремих норм матеріального права", підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Отже, позивачем не надано ні до місцевого господарського суду, ні до суду апеляційної інстанції первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження поставки та отримання відповідачем товару саме за накладними від 06.06.2014р. № 5 та від 05.07.2014р. №6 згідно специфікації №1 за договором від 07.04.2014р. №07/04-А.

Крім того, відсутність в матеріалах справи довіреностей на отримання товару за накладними від 06.06.2014р. № 5 та від 05.07.2014р. №6 також виключає можливість встановити факт поставки товару відповідачу саме на підставі специфікації №1 за договором від 07.04.2014р. №07/04-А.

До того ж, матеріали справи жодним належним та допустимим доказом не підтверджують здійснення позивачем поставки лікарських рослин за договором №07/04-А від 07.04.2014р. у відповідності до специфікації №1.

Так, найменування лікарських рослин в накладній від 03.06.2014р. №03/06 не співпадають зі специфікацією №1 до договору №07/04-А від 07.04.2014р.; в накладній від 03.06.2014р. №03/06 відсутнє посилання на спірний договір (в порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в графі «Основа» зазначено «місце складання м. Кролевець» та відсутнє посилання щодо здійснення поставки саме за договором від 07.04.2014р. №07/04-А); корінь сабельника, поставка якого передбачена специфікацією №1 до спірного договору, поставлений відповідачу за іншою ціною та в іншій кількості, ніж передбачено в специфікації №1 до договору.

Таким чином, позивач не довів факт здійснення відповідачу поставки лікарських рослин саме у відповідності до специфікації №1 до договору №07.04.2014р. №07/04-А, до того ж оригіналів накладних від 06.06.2014р. № 5 та від 05.07.2014р. №6 на вимогу суду не надав.

Колегія суддів не заперечує, що поставка товару (лікарських рослин) відповідачу була здійснена позивачем, що підтверджується актом звіряння взаємних розрахунків від 13.10.2014р., проте поза межами укладеного між сторонами договору від 07.04.2014р. №07/04-А, як на це посилається позивач. Зазначене також встановлено рішенням господарського суду Сумської області від 10.11.2014р. у справі №920/1656/14.

Отже, колегія суддів вважає, що саме накладна № 03/06 від 03.06.2014р. є належним доказом здійснення позивачем поставки товару відповідачу, що свідчить про позадоговірні відносини між сторонами в частині поставки за вказаною накладною.

Посилання позивача на те, що факт поставки товару відповідачу за накладними від 06.06.2014р. № 5 та від 05.07.2014р.№6 по специфікації № 1 до договору № 07/04-А від 07.04.2014р. на загальну суму 42328 грн. 00 коп. встановлений рішенням господарського суду Сумської області у справі № 920/1656/14, яке набрало законної сили, є неправомірним, оскільки предметом доказування у цій справі є здійснення позивачем поставки за специфікацією №2 за договором від 07.04.2014р. №07/04-А, яка в даному випадку не має відношення до правовідносин у даній справі, та встановлює факт поставки лікарських рослин відповідачу за іншими найменуваннями, ціною та кількістю.

За таких обставин, колегія суддів зазначає, що посилання позивача на порушення його прав з боку відповідача при невиконанні саме умов договору №07/04-А від 07.04.2014р. не знайшло свого відображення в матеріалах справи, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт здійснення позивачем поставки по специфікації № 1 до договору № 07/04-А від 07.04.2014р. на загальну суму 144750,00 грн., а враховуючи наявність передплати у розмірі 30000,00 грн., здійсненої відповідачем на виконання умов вказаного договору, а також підтверджений матеріалами справи факт поставки позивачем товару згідно накладної від 03.06.2014р. №03/06, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 12328,00 грн. за поставлений товар за накладними від 06.06.2014р. № 5 та від 05.07.2014р. №6 по специфікації № 1 до договору № 07/04-А від 07.04.2014р. на загальну суму 42328 грн. 00 коп. є недоведені позивачем.

Тому, враховуючи відсутність підстав задоволення позову в частині стягнення з відповідача основного боргу, відповідно відсутні правові підстави для стягнення з відповідача суми пені, інфляційних та річних.

За таких обставин, доводи, викладені в апеляційній скарзі не відповідають приписам чинного законодавства та не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 23.03.2012р. № 6 «Про судове рішення», рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваного рішення нормам чинного законодавства та матеріалам справи, на підставі чого, рішення господарського суду Сумської області від 23.04.2015р. у справі № 920/453/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Іваницького В.В. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 23.04.2015р. по справі № 920/453/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 13.07.2015 р.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.В. Плахов

Суддя О.В. Шевель