ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.15р. Справа № 904/4079/15
За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Кондитер", м. Дніпропетровськ

про стягнення 67 020 грн. 23 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №1332 від 11.02.15р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Кондитер" заборгованість за поставлений товар в розмірі 67 020 грн. 23 коп., відповідно до умов договору поставки від 03.01.2013р. № 3.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

У письмових поясненнях від 06.07.2015р., наданих на вимогу суду, позивач додатково зазначив, що з урахуванням здійсненої відповідачем у 2014 році часткової оплати поставленої позивачем за спірним договором продукції на суму 69 000 грн. 00 коп., розмір заборгованості ТОВ «Дніпро-Кондитер» перед ФОП ОСОБА_1 становив 93 991 грн. 31 коп. Зважаючи на здійснену у 2014 році оплату на суму 26 971 грн. 08 коп., що перевищувала розмір заборгованості за фактами поставок у 2014 році, сторонами шляхом підписання акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2014р. узгоджено остаточну заборгованість відповідача в сумі 67 020 грн. 23 коп., що і складає ціну позову по даній справі. Що стосується здійсненої у січні 2013 року відповідачем оплати «за конд вироби згідно з дог №37/1 від 16.02.2011р.» (згідно призначення платежу, вчиненого на платіжних дорученнях), позивач зазначив, що, дійсно, 16.02.2011р. між сторонами укладено договір поставки №37/1 зі строком дії до 30.12.2011р., який додатковою угодою № 1 від 03.01.2012р. продовжено до 31.12.2012р. У період виконання взаємних зобов'язань за договором, сторонами неодноразово здійснювалось звіряння взаємної заборгованості. В подальшому, зважаючи на припинення чинності договірних взаємовідносин між сторонами за договором від 16.02.2011р., між позивачем і відповідачем 03.01.2013р. укладено спірний договір поставки №3, за яким і було проведено відвантаження продукції відповідачеві у період з 08.01.2013р. по 25.12.2013р. Крім того, зважаючи на припинення чинності попереднього договору поставки, 08.01.2014р. між сторонами укладено договір поставки №10 із аналогічними попереднім укладеним договорам умовами.

Відповідач явку повноважного представника в призначені судові засідання не забезпечив та не надав витребувані судом документи.

На адресу суду повернулися конверти з ухвалами, що направлялися на адресу відповідача, з відміткою відділення поштового зв'язку: "Фірма вибула".

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача, тому що позовна заява з доданими до неї документами і ухвали суду направлялися за юридичною адресою, зазначеною у позовній заяві, яка співпадає з адресою місцезнаходження юридичної особи відповідача, що значаться у спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 14.05.2015р., наданого за електронним запитом суду. Згідно стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

встановив:

03.01.2013р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Кондитер" (покупець) укладено договір поставки № 3 (надалі-Договір), відповідно до умов якого протягом строку, зазначеного в п. 8.1 Договору, постачальник зобов'язується постачати товар покупцю, а покупець приймати та оплачувати його на умовах, визначених даним Договором. Асортимент та кількість товару, що поставляється, вказуються покупцем в заявці на постачання товару, яка оформлюється покупцем на кожну поставку товару (п. п.1.1, 1.2 Договору).

За умовами п. п. 8.1, 8.2 Договору постачальник здійснює поставку товару по даному Договору до 31 грудня 2013 року. Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором.

Підпунктом 1.2.4 пункту 1.2 Договору визначено, що ціна за одиницю товару та його загальна вартість вказуються в накладній ( видатковій накладній) на товар, складеною постачальником на підставі заявки на постачання товару. Приймання товару покупцем є підтвердженням того що покупець згоден з ціною на товар.

Згідно п. 3.5 Договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту передачі товару постачальником покупцю або перевізнику, який постачає товар. Датою постачання товару вважається дата, яка вказана постачальником в накладній (видатковій накладній).

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2 Договору покупець здійснює оплату за отриманий товар протягом 21 календарного дня з дня отримання товару покупцем, крім випадку, вказаного п. 4.2 даного Договору. Покупець здійснює оплату за перші три поставки товару по цьому Договору на умовах повної (100% )передплати вартості товару.

Покупець здійснює оплату товару шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 11 даного Договору, згідно рахунку на оплату або накладної (видаткової накладної) постачальника. Постачальник зобов'язаний письмово інформувати покупця про зміну реквізитів своїх банківських рахунків (п. 4.3 Договору).

На виконання умов Договору позивач у період з 08.01.2013р. по 25.12.2013р. своєчасно поставив відповідачу товар належної якості та в узгодженій кількості на загальну суму 729 834 грн. 68 коп., який прийнятий покупцем, що підтверджується копіями видаткових накладних, наявних в матеріалах справи (т. 1, а.с. 14-54), оригінали яких оглянуті судом в судовому засіданні.

В порушення умов Договору відповідач свої зобов'язання по повній та своєчасній оплаті вартості поставленого товару здійснив частково, сплативши у 2013 році на користь позивача 566 843 грн. 37 коп. у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 162 991 грн. 31 коп.

У 2014 року відповідачем здійснено оплату за договором №3 від 03.01.2013р. на загальну суму 69 000 грн. 00 коп., згідно платіжних доручень №77 від 09.01.2014р., №1106 від 10.01.2014р., №1110 від 14.01.2014р., №1122 від 15.01.2014р.,. №НSАV4ВQ6YI від 24.02.2014р., №140 від 10.02.2014р., №1144 від 21.02.2014р., №183 від 26.02.2014р., №189 від 28.02.2014р., №1175 від 13.03.2014р., №1178 від 14.03.2014р., що підтверджується банківськими виписками, долученими позивачем до матеріалів справи (т.1, а.с76-125).

Як зазначає позивач, розмір заборгованості відповідача за спірним Договором становив 93 991 грн. 31 коп. та зважаючи на здійснену у 2014 році оплату на суму 26 971 грн. 08 коп., що перевищувала розмір заборгованості за фактами поставок у 2014 році, сторонами шляхом підписання акту звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2014р. узгоджено остаточну заборгованість відповідача в сумі 67 020 грн. 23 коп. (т. 1, а.с. 128).

З метою досудового врегулювання спору позивач 07.04.2015р. звертався до відповідача з претензією № б/н та без дати про сплату заборгованості в розмірі 67 020 грн. 23 коп., яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення (т.1, а.с. 126-127).

Заборгованість відповідача підтверджується: Договором, видатковими накладними, банківськими виписками про часткову оплату поставленого товару, обґрунтованим розрахунком суми позову, двостороннім актом звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2014р. тощо.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За вимогами п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на стороні, що подала позов лежить зобов'язання доведення тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, встановлені договором поставки, майново-господарські зобов'язання перед позивачем з оплати поставленого на його замовлення товару, чим порушив умови укладеного із позивачем Договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар в сумі 67 020 грн. 23 коп. - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Кондитер" (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Петровського, б. 34, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 67 020 грн. 23 коп. (шістдесят сім тисяч двадцять грн. 23 коп.) основного боргу, 1 827 грн. 00 коп. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складене - 14.07.15р.