ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р.Справа № 915/205/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.

при секретарі судового засідання Бєлянкіній Г.Є.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, пенсійне посвідчення НОМЕР_1;

від відповідача - Козирєв А.В., за довіреністю;

від третіх осіб - не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз"

на рішення господарського суду Миколаївської області від 05 травня 2015 року

у справі №915/205/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз"

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1. ОСОБА_4;

2. ОСОБА_5;

3. ОСОБА_6;

4. ОСОБА_7;

5. ОСОБА_8;

6. ОСОБА_9;

7. ОСОБА_10;

8. ОСОБА_11;

9. ОСОБА_12;

10. ОСОБА_13;

11. ОСОБА_14;

12. ОСОБА_15;

13. ОСОБА_16;

14. ОСОБА_17;

15. ОСОБА_18;

16. ОСОБА_19;

17. ОСОБА_20;

18. ОСОБА_21

19. ОСОБА_22

20. ОСОБА_23

21. ОСОБА_24

22. ОСОБА_25

23. ОСОБА_26

24. ОСОБА_27

25. ОСОБА_28

про зобов'язання припинити і заборонити газопостачання абонентам

встановив:

У лютому 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" (далі-відповідач), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_29, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 про зобов'язання припинити і заборонити газопостачання абонентам.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 05 травня 2015 року (суддя Смородінова О.Г.) позов задоволено повністю. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню і газифікації "Миколаївгаз" за власний рахунок припинити газопостачання від належної ФОП ОСОБА_1 газової мережі в смт. Арбузинка Миколаївської області шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на вхідному крані дворових відводів до будинків абонентів: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_29, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28 та заборонено без надання письмового дозволу ФОП ОСОБА_1 надавати послуги з газопостачання, використовуючи для надання цих послуг газову мережу, що належить ФОП ОСОБА_1 вказаним споживачам. Стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 2436,00 грн. судового збору.

Рішення суду мотивовано наступним.

У відповідності до рішення господарського суду Миколаївської області від 26.02.2009р. у справі № 6/86/09, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 14.05.2014р. позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Арбузинської селищної ради Миколаївської області задоволено, визнано за ОСОБА_1 право власності на збудовані мережі газопроводу високого, середнього, низького тиску загальною протяжністю 51 852 м, змонтовані ШП-2 одиниці, ШРП-1 одиниця, ГШРП-2 одиниці в смт. Арбузинка Миколаївської області.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Судом першої інстанції встановлено, що після закінчення 25.03.2011р. строку дії наданих позивачем дозволів третім особам на користування вуличною газовою мережею відповідач продовжує користуватись цією газовою мережею для надання послуг з постачання природного газу третім особам та отримувати за це плату, чим порушуються права позивача на власність.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована наступним.

Як зазначає скаржник, договір на виконання соціального замовлення від 02.08.2006р. укладено між позивачем та органом місцевого самоврядування, а тому жодного відношення до скаржника цей договір не має.

Також господарський суд, задовольняючи позов, послався на правовідносини, що виникли на підставі укладеного між позивачем та Арбузинською селищною радою (органом місцевого самоврядування) договору, яким передбачено обов'язок третіх осіб відшкодувати вартість будівництва газопроводу позивачу. При цьому, як стверджує скаржник, оцінка зазначеного договору в частині розповсюдження його дії на обов'язки третіх осіб судом не надана.

Судом не надано відповідної оцінки діям позивача щодо примусу третіх осіб до укладання додаткових договорів і додаткових угод та несення додаткових витрат на відшкодування вартості будівництва газопроводу і цим самим не вказано відповідність способу захисту порушених прав третіх осіб.

Також судом не було з'ясовано за яких обставин ОСОБА_1 надавав тимчасові дозволи на право підключення та користування газовою мережею.

Апелянт зазначає, що при винесенні рішення суд першої інстанції порушив п.4 Постанови Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», оскільки було проігноровано письмові пояснення (відзиви) третіх осіб з доданими до них документами. Судом не з'ясовано, яке саме порушення було вчинено ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз".

У додаткових поясненнях до апеляційної скарги скаржник посилається на рішення Миколаївського обласного територіального відділення АМКУ від 11.12.2008р. по справі №1-26.213/6-2008 №14-рш, згідно якого ФОП ОСОБА_1 зобов'язано припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а саме:

не обумовлювати видачу дозволів на підключення житлових будинків мешканців смт.Арбузинка до розподільчого газопроводу терміном, протягом якого споживач може підключитись та користуватись розподільчою газовою мережею,

привести у відповідність до зазначених вище вимог умови договору з ВАТ «Миколаївгаз» від 25.03.2008р. №1/2008-07, передбачивши обов'язок ФОП ОСОБА_1 видавати дозволи на підключення до розподільчого газопроводу у разі, коли громадяни внесли плату за видачу такого дозволу.

Позивач оскаржував вказане рішення до суду, проте рішенням господарського суду Миколаївської області від 08.04.2009р. та постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.06.2009р. по справі №16/71/09 воно скасоване не було.

Відповідач вважає, що ним жодним чином не порушено прав та охоронюваних законом інтересів позивача на отримання від третіх осіб сплати частки вартості будівництва газопроводу і оплати витрат на його утримання.

Відзиви на апеляційну скаргу від позивача та третіх осіб не надходили.

Про день, час і місце розгляду апеляційної скарги сторони та треті особи заздалегідь були повідомлені судом належним чином, проте треті особи не скористалися наданим законом правом на участь в засіданні суду.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, рішенням виконавчого комітету Арбузинської селищної ради Миколаївської області від 02.08.2006р. №77 приватному підприємцю ОСОБА_1, як підряднику, було делеговано функції замовника на будівництво газопостачання селища Арбузинка.

На виконання даного рішення, між Арбузинською селищною радою Миколаївської області та приватним підприємцем ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір на виконання соціального замовлення від 02.08.2006р., за умовами якого сторони взяли на себе обов'язки у спільній пайовій участі здійснити будівництво газопроводів високого, середнього, низького тиску відстанню 64 578 м, монтажу ШРП-7шт., ГШРП-2шт., ПГРК-1шт. для забезпечення газопостачання смт. Арбузинка.

За умовами п. 3.1, 3.1.7 даного договору Арбузинська селищна рада зобов'язалася після закінчення будівництва та введення об'єкта в експлуатацію надати виконавцю право власності на збудовані газопроводи до повних розрахунків з ним.

Підприємець ОСОБА_1, на виконання зазначеного договору, здійснив будівництво мережі газопроводів у смт. Арбузинка. Це підтверджується розпорядженнями Арбузинської райдержадміністрації та актами державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту за період з 25.07.2007р. по 30.12.2008р.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 26.02.2009р. у справі № 6/86/09, що набрало законної сили, позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Арбузинської селищної ради Миколаївської області задоволено, визнано за позивачем право власності на збудовані мережі газопроводу високого, середнього, низького тиску загальною протяжністю 51 852 м, змонтовані ШП-2 одиниці, ШРП-1 одиниця, ГШРП-2 одиниці в смт. Арбузинка Миколаївської області.

05.03.2009 року між Арбузинською селищною радою Миколаївської області та приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 1 до договору від 02.08.2006 року, відповідно до якої Арбузинська селищна рада зобов'язувалася забезпечити ФОП ОСОБА_1 (виконавець) укладання договорів з населенням щодо відшкодування з боку споживачів, що газифікували своє житло, вартості будівництва газопровідних мереж у сумі 12 768,00 грн. з кожної особи та надання кожному споживачу, який сплатить свою частку у вартості будівництва газопровідних мереж, безстрокового дозволу на підключення і користування газовими мережами.

З 10.12.2007р. по 26.03.2008р. ФОП ОСОБА_1 були видані письмові дозволи третім особам на право підключення до вуличної розподільчої газової мережі та користування нею, строком дії до 25.03.2011 року.

Вказані дозволи видані на підставі письмових заяв третіх осіб, в яких вони, крім іншого, гарантували оплату на розвиток газифікації селища Арбузинка.

У зв'язку з закінченням строку дії дозволів, ФОП ОСОБА_1 надіслав третім особам повідомлення з пропозицією укласти договір про спільне користування газопроводом та провести оплату за користування вуличною газовою мережею. В разі невиконання вищезазначених пропозицій ОСОБА_1 попередив третіх осіб про заборону користування вуличною газовою мережею після 25.03.2011 року.

З аналогічним повідомленням позивач звернувся до відповідача (лист № 27 від 10.10.2013р.).

ПАТ "Миколаївгаз" листом від 06.11.2013р. повідомило позивачу про відмову у відключенні споживачів (в т.ч. третіх осіб у справі) від вуличної газової мережі, мотивуючи свою відмову тим, що порушення умов договорів по оплаті пайової частки не відноситься до випадків припинення газопостачання споживачам, передбачених п.6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, тому не є підставою для припинення газопостачання споживачам.

Приписами ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 2 цієї статті способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення.

При цьому, колегія суддів враховує, що право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного позивачем способу захисту змісту порушеного права. Обраний спосіб захисту не лише повинен бути встановлений договором або законом, але і бути ефективним засобом захисту, таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч.1 ст. 321)

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

При цьому згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У зв'язку із тим, що ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" постачає третім особам у справі природний газ по належним позивачу газопроводам, тобто користується та розпоряджається приватним майном позивача без його згоди, чим порушує право власності позивача, то місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо зобов'язання відповідача за власний рахунок припинити газопостачання третім особам у справі та заборонити відповідачу, без надання позивачем письмового дозволу, надавати послуги з газопостачання абонентам - третім особам у справі з використанням належної позивачеві газової мережі.

При цьому, надавши належну правову оцінку усім наявним у матеріалах справи доводам сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, зокрема укладений між позивачем і відповідачем договір № 1/2008-07 від 25.03.2008р. про виконання технічного обслуговування зовнішніх систем газопостачання, який є чинним на момент розгляду справи, господарський суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що ПАТ «Миколаївгаз» має технічну можливість припинити постачання третім особам у справі природній газ по належним позивачу газопроводам шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломб на цих пристроях.

Таким чином, припиненням та забороною газопостачання третім особам від належної позивачеві газової мережі, тобто припиненням дії, яка порушує право, відновлюється становище, що існувало до порушення прав та охоронюваних законом інтересів власника (ч.2 ст. 16 ЦК України). Тому, обраний позивачем спосіб захисту встановлений законом є ефективним засобом захисту, відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

При розгляді справи судом апеляційної інстанції скаржником не надано ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів, які б спростували висновки, викладені в рішенні суду першої інстанції, та всупереч вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України не доведені ті обставини, на які скаржник посилався, як на підставу своїх вимог.

Посилання скаржника на рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 11.12.2008р. за №14 по справі №1-26.213/6-2008 не впливає на законність висновків суду першої інстанції, оскільки вказаним рішенням зобов'язано ФОП ОСОБА_1 привести у відповідність умови договору з ВАТ "Миколаївгаз" від 25.03.2008р. №1/2008-07, передбачивши обов'язок ФОП ОСОБА_1 видавати дозволи на підключення до розподільчого газопроводу у разі, коли громадяни внесли плату за видачу такого дозволу.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні дозволи були видані ОСОБА_1 до рішення адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення АМКУ. В подальшому ФОП ОСОБА_1 звернувся до третіх осіб з пропозицією провести оплату за користування вуличною газовою мережею та отримати безстроковий дозвіл на подальше користування газовою мережею. Однак треті особи не погодились на умови, запропоновані ФОП ОСОБА_1

Доводи третіх осіб щодо відсутності у позивача права на відключення від газопостачання судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки вони не спростовують факту відмови третіх осіб здійснити оплату за підключення до вуличної газової мережі. По суті, треті особи наполягають на своєму праві користуватись газовими мережами, що є власністю позивача, без його дозволу та без будь-якої плати за це користування.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, що дає підстави для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 05 травня 2015 року у справі №915/205/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 13.07.2015р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

Таран С.В.