ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.07.15р. Справа № 904/3875/15

За позовом Дніпродзержинського державного технічного університету, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області

про стягнення 10 961,81 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Хлопко О.С. - дов. № 107-38/45 від 22.05.15р., юрисконсульт;

від відповідача: Сорока В.М., - дов. № 00.01.0158 від 15.05.2015р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпродзержинський державний технічний університет звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" про стягнення 10 961 грн. 81 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що плановою ревізією фінансово-господарської діяльності Дніпродзержинського економічного коледжу державного технічного університету за період з 01.04.2012р. по 31.07.2013р. Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області було встановлено зайве перерахування постачальнику коштів за надані послуги за договорами про постачання теплової енергії № 145т від 09.10.2007р., № 145т від 05.06.2012р., № 145т від 01.02.2013р. в сумі 10 961,81 грн., що було відображено в довідці ревізії фінансово - господарської діяльності Дніпродзержинського державного технічного університету від 12.09.2013р. Вказані порушення призвели до матеріальної шкоди (збитків) учбовому закладу. В ході ревізії порушення не відшкодовано. В добровільному порядку відповідач повернути зайво сплачені кошти на рахунок університету відмовляється, у зв'язку з чим позивач просить суму у розмірі 10 961,81 грн. стягнути з відповідача в судовому порядку.

Відповідач позов не визнає, просить суд відмовити позивачу в задоволення позову, подав відповідний позов.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між комунальним підприємством "Дніпродзержинськтепломережа" та Дніпродзержинським комерційним технікумом були укладені договори № 145т від 09.10.2007р., № 145т від 05.06.2012р., № 145т від 01.02.2013р на відпуск теплової енергії умови яких є аналогічними.

Предметом цих договорів є продаж Постачальником Споживачеві теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в Договорі, Постачальник проводить відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно з діючими ДБН по об'єктах Споживача згідно адрес: 1) вул. Коваленко, 10 - учбовий заклад; 2) проспект Аношкіна, 84 - гуртожиток власні потреби; 3) проспект Аношкіна, 84 - гуртожиток (п.2.2. Договору1).

Відповідно до п.5.1. Договору 1, розрахунки за теплову енергію, що споживається проводяться в грошовій формі відповідно до тарифів встановлених рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради, або в іншій формі згідно з Постановою НКРЕ від 14.12.2010 №1857, рішення облдержадміністрації від 06.04.2000 №121-р. Тариф за 1 Гкал складає 583/273 грн. 55/19 коп. з ПДВ.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач самостійно одержує платіжну вимогу у Постачальника, після 10-го числа наступного за розрахунковим місяця.

Споживач на протязі розрахункового періоду сплачує постачальнику вартість зазначеної в договорі місячної кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведена планова ревізія фінансово-господарської діяльності Дніпродзержинського державного технічного університету за результатами якої було встановлено зайве перерахування постачальнику коштів за надані послуги за договорами про постачання теплової енергії в сумі 10 961,81 грн. за період квітень-грудень 2012р., що було відображено в довідці ревізії фінансово - господарської діяльності Дніпродзержинського державного технічного університету від 12.09.2013р. Вказані порушення призвели до матеріальної шкоди (збитків) учбовому закладу. В ході ревізії порушення не відшкодовано. В добровільному порядку відповідач повернути зайво сплачені кошти на рахунок університету відмовляється, що і стало причиною звернення позивача до господарського суду.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши представників сторін суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог Дніпродзержинського державного технічного університету з огляду на таке.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності зі ст. 638 Цивільного кодексу України, правочин у вигляді договору вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди в усіх істотних умов.

Положеннями частин 1, 3 ст.639 Цивільного кодексу встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у письмовій формі, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницький діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення містить і ст.265 Господарського кодексу України.

Надані позивачем договори, викладені в письмовій формі у вигляді єдиного документа, підписані та скріплені печатками позивача та відповідача, а отже є укладеними.

Оскільки між сторонами укладені договори на постачання теплової енергії і кошти, які просить стягнути позивач сплачувались ним за спожиту електроенергію і відповідачем отримані як плата за відпущену теплову енергію, то такі кошти набуті за наявності правової підстави - договору.

Більш того, господарським судом Дніпропетровської області розглядалась справа № 904/3592/13 предметом розгляду якої було стягнення з заборгованості за спожиту, але не оплачену теплову енергію в сумі 280 487,73 грн., пені - 28 011,76 грн. за період прострочення з 21.01.2012 по 29.03.2013р.

Під час розгляду цієї справи судами як першої так і апеляційної та касаційної інстанцій визначались підстави виникнення зобов'язань їх суми та правомірність вимог щодо оплати спожитої теплової енергії за вказаний вище період.

За результатом розгляду цієї справи позов було задоволено частково, в частині стягнення суми основного боргу позов задоволено повністю та стягнуто з Дніпродзержинського державного технічного університету на користь комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" 280 487,73грн., розрахунок пені позивачем було зроблено з помилками, тому ця вимога була задоволена частково в сумі 13 771,10 грн.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи не доводяться знову при вирішенні інших спрів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З огляду на те, що період (квітень-грудень 2012р.) за який позивач просить стягнути зайво сплачені, на його думку, кошти є частиною періоду заборгованості стягнутої за рішенням суду у справі № 904/3592/13 правомірність визначення відповідачем розміру зобов'язань з оплати за отриману теплову енергію не потребує додаткового доведення.

За таких обставин, правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати пов'язані з розглядом справи при задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

07.07.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік