УХВАЛА

04.06.2015Справа № 910/8176/15-г

За позовом Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-мастер»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача -

Міністерство юстиції України,

про визнання договору недійсним

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Мельниченко Р.В.;

від відповідача: Бородкін Д.І.;

від третьої особи: Сидорчук А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-мастер» (далі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство юстиції України, про визнання авторського (ліцензійного) договору № 1/26.12.12 про надання виключного права на використання комп'ютерної програми від 26.12.2012 р. недійсним.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент укладення договору у позивача не було необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення відповідного правочину та зміст оспорюваного договору суперечить актам цивільного законодавства на момент його укладення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.04.2015 р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 23.04.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Зокрема, судом залучено до участі у справі Міністерство юстиції України третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

22.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, обґрунтовуючи тим, що цивільна правоздатність позивача, в тому числі право набувати позивачем у використання об'єкти права інтелектуальної власності могла би бути обмежена або за рішенням суду, або у випадку віднесення такої діяльності до таких, що потребують отримання ліцензії. Однак, відносини між позивачем та відповідачем щодо укладення та його виконання не є діяльністю, що потребує отримання спеціального дозволу (ліцензії). Також позивач не посилається, і відповідачу невідомо про будь-які судові рішення, які б забороняли позивачу набувати у використання об'єкти права інтелектуальної власності. Тож позивач наділений можливістю мати усі цивільні права та обов'язки, що випливають із норм цивільного законодавства, у тому числі право набуття у використання комп'ютерної програми, розробленої відповідачем, тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

23.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник третьої особи подав письмові пояснення, в яких просить суд задовольнити позовні вимоги, оскільки на момент вчинення правочину актами цивільного законодавства було визначено єдиного суб'єкта створення та ведення реєстру, яким є позивач. За таких обставин, на думку третьої особи, на момент вчинення правочину зміст договору суперечив актам цивільного законодавства, а також інтересам держави. Крім того, при здійсненні позивачем технічного, технологічного та програмного забезпечення реєстру вказані у позовній заяві негативні наслідки унеможливлюють збереження та захист даних, які містяться у реєстрі.

23.04.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд справи на іншу дату, оскільки представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Арт-мастер» перебуває у службовій відпустці з 22.04.2015 р. по 24.04.2015 р. включно.

Розгляд справи відкладався у порядку п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

13.05.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що на момент укладення спірного договору, у фінансовому плані позивача були заплановані витрати на роялті, тобто витрати на виплату авторської винагороди, що підтверджується як самим фінансовим планом так і актом Державної фінансової інспекції України, складеним за результатами позапланової виїзної ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП «ІЦ» за період 01.01.2012 р. по 30.06.2013 р., тож твердження позивача про укладення договору всупереч фінансовому плану ДП «ІЦ» безпідставні.

У судовому засіданні 18.05.2015 р. оголошувалась перерва до 04.06.2015 р.

04.06.2015 р. через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав додаткові пояснення, в яких повідомляє, що позивач не набув майнових прав на об'єкт інтелектуальної власності, а отримав тільки часткове виключне право на користування, при цьому за позивачем закріплювався обов'язок постійно сплачувати роялті у визначеному розмірі, тобто майнові права не перебувають у власності держави.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги.

Також, представник відповідача подав клопотання про продовження строків вирішення спору.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше як на п'ятнадцять днів.

Розглянувши подане клопотання, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, колегія суддів вважає за доцільне задовольнити клопотання та продовжити строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 69, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Продовжити строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Суддя Бондарчук В.В.