РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015Справа №910/13052/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ"

про стягнення 12409,13 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін:

Від позивача: Ладан А.І. (дов.)

Від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 07.07.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ" 12409,13 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 30/08-13 від 30.08.2013, з яких: 6969,00 грн. - заборгованість, 5095,97 грн. - інфляційне збільшення боргу, 344,16 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу № 30/08-13 від 30.08.2013 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 порушено провадження у справі № 910/13052/15 та призначено її до розгляду на 16.06.2015.

11.06.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" надійшли документи по справі.

В судове засідання 16.06.2015 з'явився представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005".

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ" в судове засідання 16.06.2015 не з'явився, витребуваних ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 у справі № 910/13052/15 документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2015 розгляд справи відкладено на 07.07.2015.

Представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" в судовому засіданні 07.07.2015 надав суду письмові пояснення щодо відсутності відповідача за юридичною адресою, надав пояснення по суті позовних вимог, просив їх задовольнити.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ" в судове засідання 07.07.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та інших витребуваних судом документів не надав.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відповідно до витягу від 06.07.2015 з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, вбачається, що поштове відправлення за номером 461 (за яким здійснено направлення ухвали Господарського суду міста Києва від 16.06.2015 на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) вручене адресату за довіреністю 22.06.2015.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2015.

Згідно із п. 3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 07.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

30.08.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БМБ" (покупець, відповідач) укладено договір купівлі - продажу №30/08-13 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого, продавець зобов'язується передати у власність покупця яблука врожаю 2013 року, а покупець зобов'язується приймати товар та оплачувати його на умовах, встановлених цим договором.

Відповідно до п. 2.2. договору, орієнтовна кількість товару, що підлягає передачі встановлюється сторонами та становить 80000,00 кг.

Згідно із п. 3.1. договору, ціна за одиницю товару, на умовах цього договору, встановлюється сторонами у видаткових та податкових накладних.

Загальна вартість товару, на умовах цього договору, встановлюється сторонами шляхом сумування всіх видаткових та податкових накладних (п. 3.2.).

Пунктами 4.2., 4.3. договору, сторонами погоджено, що розрахунки за товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця, на протязі 5 банківських днів з моменту отримання товару згідно видаткової накладної.

Відповідно до п. 6.1. договору, термін передачі товару: до 30 грудня 2013 року.

Передача-приймання товару по кількості та якості здійснюється в порядку, що визначається чинним законодавством України (п. 7.1.).

Згідно із п. 8.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та засвідчений печатками, і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Позивач, на виконання умов договору, передав відповідачу товар на загальну суму 6969,00 грн., що підтверджується видатковими накладними №24 від 30.08.2013 та №25 від 12.09.2013, що були підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств.

Відповідачем, в порушення умов договору, не здійснено оплату за поставлений товар, у зв'язку із чим, заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 6969,00 грн.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу №30/08-13 від 30.08.2013 в частині оплати за поставлений товар позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 6969,00 грн. - заборгованості, 5095,97 грн. - інфляційного збільшення боргу, 344,16 грн. - 3% річних.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню. При цьому господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що позивачем, згідно наявних в матеріалах справи видаткових накладних №24 від 30.08.2013 та №25 від 12.09.2013, поставлено відповідачу товар на загальну суму 6969,00 грн., однак відповідач, допустив порушення умов договору в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по договору купівлі-продажу №30/08-13 від 30.08.2013 у сумі 6969,00 грн. належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем визнана.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки, невиконане зобов'язання за договором у розмірі 6969,00 грн. підтверджується матеріалами справи, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 6969,00 грн.

Враховуючи те, що відповідачем порушено зобов'язання за договором поставки в частині своєчасної оплати за поставлений товар, позивачем нараховані 3% річних у розмірі 344,16 грн. та інфляційні втрати у розмірі 5095,97 грн.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

З розрахунку доданого до позову вбачається, що позивачем за видатковою накладною №24 від 30.08.2013 на суму 544,50 грн. здійснено нарахування 3% річних з 09.09.2013 по 12.05.2015 у розмірі 27,34 грн., інфляційні втрати з 01.10.2013 по 12.05.2015 у розмірі 398,16 грн.;

за видатковою накладною №25 від 12.09.2013 на суму 6424,50 грн. здійснено нарахування 3% річних з 20.09.2013 по 12.05.2015 у розмірі 316,82 грн., інфляційні втрати з 01.10.2013 по 12.05.2015 у розмірі 4697,81 грн.

Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційного втрат, суд встановив, що дані розрахунки є вірними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційне збільшення у розмірі 5095,97 грн. та 3% річних у розмірі 344,16 грн.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" до Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ" про стягнення 12409,13 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БМБ" (03062, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 67, корпус Б, офіс 108, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросад-2005" (60222, Чернівецька область, Сокирянський район, с. Вашківці, вул. Грушевського, 22, ) заборгованість у розмірі 6969 (шість тисяч дев'ятсот шістдесят дев'ять) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 344 (триста сорок чотири) грн. 16 коп., інфляційне збільшення боргу у розмірі 5095 (п'ять тисяч дев'яносто п'ять) грн. 97 коп., судовий збір у розмірі 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 13.07.2015.

Суддя О.В. Гулевець