ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р.Справа № 922/2995/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Міський інформаційний центр", м. Харків
до Приватного підприємства "Компанія Лот-Сервіс ХХІ", м. Харків
про стягнення 12 215,59 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов. № 679/0/2-15 від 04.03.2015 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Міський інформаційний центр", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Компанія Лот-Сервіс ХХІ" (надалі - Відповідач) заборгованості у сумі 12 215,59 грн. (де: 7 195,93 грн. -заборгованість за щомісячне користування місцем за Договором №3284 від 02.06.2014 р.; 1 243,44 грн. - пеня; 3 776,22 грн. - неустойка за прострочення повернення місця), а також просить суд зобов'язати Відповідача повернути на підставі акту прийому-передачі місце, що знаходиться у комунальній власності, за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 276-Б, вул. Олексіївська, привівши це місце в належний стан відповідно до п. 5.3. Договору №3284 від 02.06.2014 р. Витрати по сплаті судового збору покласти на Відповідача.

Від Позивача заяв та клопотань не надійшло. У судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Вимоги ухвали суду не виконав. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 р. та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28, а тому суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, як це передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (розяснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України (надалі ГПК України), не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши присутніх представників сторін, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

02 червня 2014 року між комунальним підприємством Міський інформаційний центр та приватним підприємством Компанія Лот-Сервіс ХХІ (було укладено договір №3284 про надання у користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій (далі Договір). ОСОБА_2 до Договору та Акту прийому-передачі від 01 липня 2014 року до Договору Позивач надав в користування Відповідачу місце, що знаходиться у комунальній власності, для розміщення спеціальної конструкції щит стаціонарний (2,00х4,50х2) за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 276-Б вул. Олексіївська, строком з 01 липня 2014 р. по 30 червня 2015р. (п.1.4 Договору).

Згідно до умов Договору №3284 від 02.06.2014р., а саме: п.п. 3.4.6., 4.1.,4.5. Договору та Додатку № 1 до Договору №3284 від 02.06.2014р. Відповідач зобовязаний кожний місяць здійснювати оплату за користування наданими йому місцями авансом до 25 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата, у розмірі -1458 грн. 00 коп., у т.ч. ПДВ 20%.

Відповідач, у свою чергу, порушив своє зобовязання за Договором щодо оплати за місце, надане у користування, а саме, неповністю сплачував платежі, передбачені розділом 4 Договору.

Згідно до п. 6.1. Договору за несплату, несвоєчасну або неповну сплату платежів, передбачених розділом 4 цього Договору, Відповідач повинен сплатити Позивачеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого (або не повністю сплаченого) платежу за кожен день прострочення.

ОСОБА_2 до п.6.6. Договору № 3284 від 02.06.2014 р. у випадках, передбачених пунктами 6.1.-6.5. Договору, нарахування штрафних санкцій через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, не припиняється.

Відповідач повинен сплатити Позивачеві суму заборгованості за користування місцем за Договором №3284 від 02.06.2014р. за весь час у розмірі 7195 грн. 93 коп. та пеню за неповну сплату за цим Договором у розмірі - 1243 грн. 44 коп.

Позивач направив на адресу Відповідача повідомлення №13493 (вих.№783/0/2/-15 від 18.03.2015) з вимогою погасити заборгованість, яка виникла за спірним Договором, та попередженням про те, що у випадку невиконання вимог даного повідомлення у встановлений строк, спеціальну конструкцію буде демонтовано Позивачем з покладенням на Відповідача витрат, понесених у звязку з демонтажем спеціальної конструкції та її зберіганням.

ОСОБА_2 до п.п.8.1.2. Договору №3284 від 02.06.2014р.:Цей договір припиняє свою дію, якщо Користувач не платить, несвоєчасно або в неповному обсязі вносить платежі за користування місцями, передбаченими розділом 4 цього Договору.

ОСОБА_2 до абз.1 п.8.2. Договору №3284 від 02.06.2014р.: У разі припинення дії цього Договору на підставах, передбачених підпунктами 8.1.2., 8.1.3., 8.1.8 пункту 8.1 розділу 8 цього Договору, він вважається таким, що припинив свою дію через 10 днів з дати відправлення (за допомогою поштового звязку) письмового повідомлення Користувачу про припинення дії Договору (або його частини), при цьому КП залишає за собою право відкликати своє погодження у дозволі на розміщення зовнішньої реклами.

19 березня 2015 року Позивач направив на адресу Відповідача повідомлення (вих.№784/0/2-15 від 18.03.2015р.) про припинення дії спірного Договору через 10 днів з дати відправлення даного повідомлення, а також з вимогою погасити заборгованість за даним Договором. ОСОБА_2 на дане повідомлення не прореагував, ніяких дій не вчинив.

Cтаном на 29 березня 2015 року Договір №3284 від 02.06.2014р. вважається таким, що припинив свою дію.

ОСОБА_2 до п.5.1. Договору №3284 від 02.06.2014р.: Протягом семи календарних днів після припинення дії Договору на будь-яких підставах, передбачених пунктами 8.1., 8.3. Договору або з дати виключення місць з Переліку місць, які надаються Користувачу для розташування спеціальних конструкцій та розміру плати за користування (Додаток №1), Користувач зобовязаний звільнити надані в користування місця і передати їх КП. Повернення місць, наданих в користування, здійснюється Користувачем на підставі Актів прийому-передачі, які складаються Користувачем та підписуються уповноваженими представниками КП та Користувача.

ОСОБА_2 до п.5.2 Договору №3284 від 02.06.2014р.: Місця вважаються фактично повернутими КП з моменту підписання Актів прийому передачі. Акт прийому-передачі місця підписується КП після надання Користувачем фото місця демонтованої спеціальної конструкції, а у разі неможливості визначення стану місця по наданим фотознімкам, після виїзду представника КП на місце розташування спеціальної конструкції. У випадку неналежного стану місця розташування спеціальної конструкції (засмічення території, пошкодження місць, наявності фундаменту конструкції тощо) Акт прийому-передачі місця з боку КП не підписується, а складається Акт огляду місця з зазначенням виявлених порушень.

Повторний виїзд представника КП на місце розташування спеціальної конструкції здійснюється після усунення порушень, що зазначені в Акті огляду місця, за рахунок Користувача.

ОСОБА_2 до п.5.3. Договору №3284 від 02.06.2014р.: Місця, надані в користування Користувачу за цим Договором, повинні бути повернуті КП у належному стані (демонтована спеціальна конструкція та її частини (фундаменти, елементи кріплень, тощо), відновлена тротуарна плитка, асфальтне або травяне покриття, вивезене сміття та інше).

ОСОБА_2 до п. 6.2. Договору №3284 від 02.06.2014р.: У разі прострочення повернення місць, наданих у користування, Користувач сплачує КП неустойку у розмірі 7% від розміру плати за використання місць (ПДВ), встановленої Додатком №1 цього Договору, за кожен день прострочення виконання зобовязання щодо повернення місць за цим Договором.

ОСОБА_2 до умов Договору, Відповідач повинен був станом на 05.04.2015 року повернути місце Позивачеві на підставі акту прийому-передачі.

Оскільки Відповідач порушив умови спірного Договору, а саме, не повернув місце на підставі акту прийому-передачі, то з 06.04.2015р. по 12.05.2015 року (на момент подачі позову) на Відповідача Позивачем було нараховано неустойку за кожний день затримки повернення місця, яка складає 3776 грн. 22 коп.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

ОСОБА_2 до ст. 1 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

На підставі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків виникають з договорів та інші правочини. Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649,651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюються або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

ОСОБА_2 до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

ОСОБА_2 до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), а у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

ОСОБА_2 до ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

Згідно до п. 6.1 договору сторонами встановлено відповідальність за несплату, несвоєчасну або неповну сплату платежів, передбачених розділом 4 цього договору у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого (або не повністю сплаченого) платежу за кожен день прострочення.

У відповідності до п. 6.2 Договору сторонами встановлено, що у разі прострочення повернення місць, наданих у користування, "користувач" сплачує "КП" неустойку, яка складає 7% від розміру плати за користування неповернутим місцем, встановленої додатком № 1 цього договору (з ПДВ), за кожний день затримки повернення вказаного місця.

У відповідності до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В частині 2 ст. 343 ГК України прямо зазначається, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ.

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У відповідності до п. 6.6 договору сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, не припиняється.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав передбачені договором зобовязання по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, суд приходить до висновку, про те, що нарахована пеня в розмірі 1 243,44 грн. та неустойка в розмірі 3 776,22 грн. є обґрунтованими, правомірними, вірно розрахованими та такими, що підлягають задоволенню.

ОСОБА_2 до п. 5.1. Договору, протягом семи календарних днів після припинення дії договору на будь-яких підставах, передбачених пунктами 8.1, 8.3 договору, або з дати виключення місць з Переліку місць, які надаються "користувачу" для розташування спеціальних конструкцій та розміру плати за їх користування (додаток № 1), "користувач" зобовязаний звільнити надані в користування місця і передати їх "КП". Повернення місць, наданих в користування, здійснюється "користувачем" на підставі актів прийому-передачі, які складаються "користувачем" та підписуються уповноваженими представниками "КП" та "користувача".

ОСОБА_2 до п. 5.2 Договору, місця вважаються фактично повернутими "КП" з моменту підписання актів прийому-передачі. Акт прийому-передачі місця підписується "КП" після надання "користувачем" фото місця демонтованої спеціальної конструкції, а у разі неможливості визначення стану місця по наданим фотознімкам, після виїзду представника "КП" на місце розташування спеціальної конструкції. У випадку неналежного стану місця розташування спеціальної конструкції (засмічення території, пошкодження місць, наявності фундаменту конструкції тощо) акт прийому-передачі місця з боку "КП" не підписується, а складається акт огляду місця з зазначенням виявлених порушень.

Повторний виїзд представника "КП" на місце розташування спеціальної конструкції здійснюється після усунення порушень, що зазначені в акті огляду місця, за рахунок "користувача".

ОСОБА_2 до п. 5.3 Договору, місця, надані в користування "користувачу" за цим договором, повинні бути повернуті "КП" у належному стані (демонтована спеціальна конструкція та її частини (фундаменти, елементи кріплень, тощо), відновлена тротуарна плитка, асфальтне або травяне покриття, вивезене сміття та інше).

Враховуючи викладене суд, приходить до обґрунтованого висновку, що вимога позивача щодо зобов'язання останнього повернути йому на підставі Акту приймання - передачі місця, що знаходиться у комунальній власності, для розміщення спеціальної конструкції - щит стаціонарний (2,00х4,50х2), за адресою м. Харків, вул. Клочківська, 276-Б - вул. Олексіївська, є обґрунтована, правомірна та така, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_2 статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, суд бере до уваги, що в п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12. 2011 року, зазначено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 44, 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, у зв'язку з чим витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 530, 546, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст.173, 179, 193, 216, 217, 230, 343 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства «Компанія Лот-Сервіс ХХІ» (61052, м. Харків, вул. Суздальські ряди, буд. 12, Код ) на користь Комунального підприємства «Міський інформаційний центр» (61166, м. Харків, пр. Леніна, 38, оф.618, ) грошові кошти у сумі - 12215 грн. 59 коп. (де: заборгованість за щомісячне користування місцем за Договором №3284 від 02.06.2014р. у розмірі 7195 грн. 93 коп.; пеня за несплату платежів за Договором №3284 від 02.06.2014р. у розмірі 1243 грн. 44 коп.; неустойка за прострочення повернення місця за Договором №3284 від 02.06.2014р. у розмірі 3776 грн. 22 коп.), а також суму судового збору у розмірі 3 045,00 грн.

Зобовязати Приватне підприємство «Компанія Лот-Сервіс ХХІ» (61052, м. Харків, вул. Суздальські ряди, буд. 12, Код ) повернути Комунальному підприємству «Міський інформаційний центр» (61166, м. Харків, пр. Леніна, 38, оф.618, ) на підставі акту прийому-передачі місце, що знаходиться у комунальній власності, за адресою: м. Харків, вул. Клочківська 276-Б, вул. Олексіївська, привівши це місце в належний стан відповідно до п.5.3. Договору №3284 від 02.06.2014р.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.07.2015 р.

Суддя ОСОБА_3