КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. Справа№ 910/27585/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Мартюк А.І.

Коротун О.М.

за участю представників сторін

від позивача: Сидорук М.І. - представник за дов. №4 від 04.05.2015 року;

від відповідача: Лященко Н.П - представник за дов. №5 від 25.06.2015 року, Гречушкіна-Сухорукова С.Є. - представник за дов. №5 від 25.06.2015 року,

розглянувши апеляційну скаргу Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича"

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.04.2015 року

у справі № 910/27585/14 (головуючий суддя: Гулевець О.В. судді: Пригунова А.Б. Стасюк С.В.)

за позовом Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича"

до Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город"

про стягнення 84746,38 грн. та розірвання договорів оренди

ВСТАНОВИВ:

Національний науковий центр "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Колективного підприємства "Редакція журналу "Дім, сад, город" (далі - відповідач) про стягнення 40 342,00 грн та розірвання договорів оренди.

02.02.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. в якій просить суд стягнути з відповідача 84746,38 грн, з яких 76614,54 грн - основний борг, 4333,17 грн - пеня, 478,67 грн - 3% річних, 3320,24 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відшкодування відповідачем земельного податку проводиться на підставі виставлених позивачем рахунків. Відшкодування земельного податку за договором оренди № 8/4 від 04.04. 2013 року становить 5 343,72 грн. на місяць та за договором оренди № 9/4 від 04.04.2013 року 9 268,70 грн. відповідно, що разом становить 14612,42 грн. на місяць. Однак, починаючи із серпня 2014 року відповідач відшкодовує позивачу 1843,33 грн. земельного податку замість 14612,42 грн.

З огляду на невиконання відповідачем п. 5.11. договорів в частині відшкодування податку на землю позивачем, також, на підставі ч. 3. ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", заявлено вимогу про розірвання договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності № 8/4 від 04.04.2013 року та № 9/4 від 04.04.2013 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року у справі № 910/27585/14 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Національний науковий центр "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права.

Так, скаржник зазначав, що відповідач отримавши договір-пропозицію про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого майна та прилеглої території почав його виконувати, тобто останній вступив в силу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 року апеляційну скаргу Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" було прийнято до провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича"- без задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 04.04.2013 року між Національним науковим центром "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича" (орендодавець) та Колективним підприємством "Редакція журналу "Дім, сад, город" (орендар) було укладено договори оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 та №9/4.

Відповідно до п. 1.1. договору № 8/4 від 04.04.2013 року, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення (далі - майно) площею 167,3 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 19, в будівлі лабораторного корпусу (корпус №8), що перебуває на балансі орендодавця, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.03.2013 рік і становить за незалежною оцінкою 443980,00 грн.

Згідно із п. 3.1. договору № 8/4 від 04.04.2013 року, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (березень 2013 р.) - 3699,83 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2013 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за квітень 2013 р.

Відповідно до п. 1.1. договору № 9/4 від 04.04.2013 року, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - приміщення площею 290,16 кв. м, розміщене за адресою: м. Київ, вул. Академіка Заболотного, 19 в будівлі складу для промцеху (корпус №16), що перебуває на балансі орендодавця, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на 31.03.2013 рік і становить за незалежною оцінкою 430210,00 грн.

Згідно із п. 3.1. договору № 9/4 від 04.04.2013 року, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (березень 2013 р.) - 3585,07 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - квітень 2013 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за квітень 2013 р.

Згідно п. 1.2. договорів майно передається в оренду з метою розміщення редакції періодичних видань.

Відповідно до п. 5.11. договорів орендар зобов'язується здійснювати витрати по відшкодуванню комунальних платежів, відшкодування податку на землю, витрати на утримання будинку та прилеглої території та інші витрати пов'язані з утриманням орендованого майна. Протягом 15 робочих днів після підписання цього Договору укласти з орендодавцем орендованого майна договір про відшкодування витрат орендодавця на утримання орендованого майна, сплати податку на землю та надання комунальних послуг орендарю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст. 797 Цивільного кодексу України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

Статтею 185.1 Податкового кодексу України передбачено, що об'єктом оподаткування є зокрема операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, зокрема за фактичним місцезнаходженням нерухомого майна, у тому числі що будується, для тих послуг, які пов'язані з нерухомим майном.

Відповідно до статті 188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості (у разі здійснення контрольованих операцій - не нижче звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв'язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб'єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче їх собівартості, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення. До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв'язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань. До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Тобто, одночасно з правом оренди майна за договором орендар отримує право користування земельною ділянкою, на якій розташовано об'єкт оренди, і яка прилягає до будинку в розмірі, необхідному для досягнення мети оренди. Разом з тим, орендна плата складається із плати за користування майном та плати за користування земельною ділянкою.

З огляду на викладене та як правильно встановлено судом першої інстанції, відшкодування податку на землю є невід'ємною частиною орендної плати за нерухоме майно, яка підлягає обкладанню ПДВ у складі орендного платежу відповідно п.п. 185.1 і 188.1 Податкового кодексу України.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, сторони укладаючи договори оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04.04.2013 року та №9/4 від 04.04.2013 року погодили, що відповідач зобов'язується здійснювати витрати по відшкодуванню податку на землю. При цьому, сторони дійшли згоди, що договори про відшкодування витрат позивача зі сплати податку на землю укладаються протягом 15 робочих днів після підписання договорів оренди (п. 5.11. договорів).

Тобто, уклавши договори оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04.04.2013 року та №9/4 від 04.04.2013 року сторони дійшли згоди, що відшкодування витрат зі сплати податку на землю має здійснюватись за окремими договорами, які укладаються між позивачем та відповідачем.

Так, матеріали справи містять копію договору про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю б/н від квітня 2013 року (а.с. 20, том 2).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Частина 1 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами (ч. 1). У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся) (ч. 8).

Відповідно до пояснень відповідача, одночасно із укладенням договорів оренди між сторонами було підписано примірник проекту договору про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю. Проте, у зв'язку із тим, що даний договір не містив площ прилеглої території, то другий примірник договору між сторонами підписано не було. Позивачем дані обставини не заперечувались. В листі від 08.04.2013 року №8/4 відповідачем було викладено зауваження щодо договору про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю б/н від квітня 2013 року. Належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України виконання відповідачем вказаного договору ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції надано не було(здійснення плати з відшкодування податку на землю на підставі даного договору, тощо).

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю між сторонами, у відповідності до положень ст. 180 Господарського кодексу України, вважається неукладеним.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне посилання скаржника, що відповідач отримавши договір-пропозицію про відшкодування витрат балансоутримувачу на утримання орендованого майна та прилеглої території почав його виконувати, тобто останній вступив в силу.

Також, Київський апеляційний господарський суд відзначає, що матеріали справи не містять, а позивачем не було надано окремих договорів про відшкодування витрат зі сплати податку на землю укладених між позивачем та відповідачем, в той час як, розрахунок розміру відшкодувань витрат зі сплати податку визначався позивачем виходячи із нормативної грошової оцінки земельної ділянки, загальної площі земельної ділянки, розміру земельної ділянки, що знаходиться під орендованим майном та за доводами позивача, сплата відповідачем витрат із відшкодування податку на землю здійснювалась на підставі рахунків. Однак, умовами договорів оренди не передбачено обов'язку відповідача здійснювати відшкодування земельного податку на підставі виставлених позивачем рахунків, а визначено, що таке відшкодування здійснюється за окремими договорами.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, договорів, на підставі яких відповідачем мали здійснюватись відшкодування земельного податку за спірний період між сторонами укладено не було.

При цьому, колегія суддів зазначає, що здійснення відповідачем платежів з відшкодування податку на землю на підставі рахунків позивача, не підтверджують наявності обов'язку відповідача по відшкодуванню земельного податку із розрахунку та у сумах, що визначались позивачем в односторонньому порядку.

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

З огляду на викладене та враховуючи, що договір про відшкодування земельного податку між сторонами не укладався, факт порушення відповідачем зобов'язань за договорами оренди спростований встановленими обставинами справи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості із відшкодування земельного податку у розмірі 76614,54 грн.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 4333,17 грн, 3% річних у розмірі 478,67 грн та інфляційних втрат 3320,24 грн, оскільки останні є похідними від вимоги про стягнення заборгованості із відшкодування земельного податку у розмірі 76614,54 грн, в задоволенні якої було відмовлено вище.

Згідно з ч. 2. ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 3. ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно п. 10.6. договорів, чинність даного договору припиняється у разі невиконання орендарем п. 5.11. договору.

З огляду на вищевикладене та враховуючи відсутність порушення з боку відповідача умов договорів оренди, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в частині розірвання договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04.04.2013 року та №9/4 від 04.04.2013 року.

При цьому, Київським апеляційним господарським судом прийнято до уваги, що під час розгляду справи сторонами було зазначено про укладення договорів про відшкодування земельного податку та відповідачем було надано відповідні договори про відшкодування балансоутримувачу витрат на утримання орендованого нерухомого майна та прилеглої території, на надання комунальних послуг орендарю та витрат по сплаті податку на землю №5/1 від 19.02.2015 року, №6/1 від 19.02.2015 року зі строком дії від 19.02.2015 року по 03.03.2016 рік, укладених на виконання договорів оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності №8/4 від 04.040.2013 року та №9/4 від 04.04.2013 року.

Отже, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для скасування чи зміни рішення, в тому числі, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року у справі №910/27585/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича"- задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного наукового центру "Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича"залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 15.04.2015 року у справі №910/27585/14 - залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/27585/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді А.І. Мартюк

О.М. Коротун