ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р.Справа № 922/2690/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків
до Жовтневого районного відділення Харківської міської спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів), м.Харків
про стягнення 42671,06 гривень
за участю представників:

позивача - Яновської В.С. (довіреність № 38-1871 від 28 травня 2010 року);

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2015 року позивач, Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Жовтневого районного відділення Харківської міської спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) 42671,06 гривень вартості безпідставно спожитої теплової енергії.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 травня 2015 року було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 18 травня 2015 року.

14 травня 2015 року представник позивача надав через канцелярію суду супровідним листом (вх.№18981) витребувані документи на підтвердження заявлених позовних вимог, які судом було досліджено та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05 травня 2015 року було продовжено строк розгляду спору до 14 липня 2015 року включно та відкладено розгляд справи на 06 липня 2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 06 липня 2015 року підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 06 липня 2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату судового засідання був повідомлений належним чином з огляду на таке.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення розгляду справи) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів. Ці ухвали, направлені на адресу відповідача, повернулись до суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, без участі представника відповідача, в порядку ст.75 ГПК України.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Позивач на підставі Розпоряджень Харківського міського голови "Про початок та кінець опалювального сезону" 2011-2012, 2013-2014, 2014-20151 років здійснювало постачання теплової енергії до нежитлового приміщення житлового будинку за адресою: м.Харкків, вул.Володарського, 57-Б, в якому знаходяться нежитлові приміщення відповідача

Згідно договору позички №1487 від 06 липня 2011 року (далі-Договір) та додаткових угод до нього від 20 серпня 2012 року та 26 березня 2014 року (а.с.42-45), укладеного відповідачем з Управлінням майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, відповідач займає нежитлові приміщення будинку по вул.Володарського, 57-Б у м.Харкові.

Строк дії Договору було продовжено додатковими угодами до нього від 20 серпня 2012 року та від 26 березня 2014 року до 06 липня 2013 року, та до 06 липня 2014 року відповідно (а.с. 44-45).

У листі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради №5124 від 06 квітня 2015 року зазначено, що Договір діє до 06 липня 2015 року (а.с.46).

Система теплопостачання приміщення відповідача є невід'ємною частиною системи теплопостачання відповідного житлового будинку. На підставі зазначеного позивачем направлялись на адресу відповідача рахунки за спожиту теплову енергію.

Станом на 28 квітня 2015 року утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 42671,06 гривень.

Факт споживання теплової енергії та надання відповідних послуг позивачем відповідачу підтверджується актами про включення та відключення теплової енергії, актами обстеження системи теплопостачання об'єктів (а.с.9-16) та актами виконаних робіт про відпустку теплової енергії.

Актами виконаних робіт про відпустку теплової енергії зафіксовано використання теплової енергії без укладання відповідного договору з енергопостачальною організацією. Вищезазначені акти підписані та скріплені печаткою уповноваженими представниками позивача та відповідача (а.с.18-25).

Відповідно до наданих під час розгляду справи учасниками судового процесу пояснень, та як свідчать матеріали справи, до теперішнього часу між сторонами відповідного договору про постачання теплової енергії на потреби опалення до приміщення відповідача так укладено й не було.

Факт споживання відповідачем теплової енергії без достатніх підстав за період з жовтня 2011 року по березень 2015 підтверджується матеріалами справи.

Акти на включення та відключення опалення у приміщенні відповідача були підписані та скріплені печатками уповноваженими представниками позивача та балансоутримувачем житлового будинку за адресою: вул.Володарського, 57-Б, .м.Харків.

Таким чином, сума вартості спожитої відповідачем теплової енергії без достатніх правових підстав за опалювальні періоди з жовтня 2011 року по березень 2015 складає 42671,06 гривень.

У зв'язку з існуючою заборгованістю, позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу: №65 від 24 квітня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Законом України "Про теплопостачання" встановлено, що теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі -продажу.

Відповідно до положень Постанови Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 р. №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" та правил користування тепловою енергією №11-98, теплова енергія є товарною продукцією.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Так, цивільні права і обов'язки виникають, крім угод, також внаслідок інших дій суб'єктів. Такими діями зокрема, може бути користування тепловою енергією без договору.

Статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що суб'єкти відносин у сфері теплопостачання - фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб'єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Статтею 20 Закону України "Про теплопостачання" визначено, що тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб'єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлені деякі пільги для ветеранських організацій, проте суд прийшов до висновку про неможливість їх застосування в даному випадку з огляду на таке.

Так відповідно до ст.20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", ветеранські організації звільняються від сплати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають.

Відповідно до порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №577 від 13 липня 2005 року, громадська організація подає Мінпраці до 30 березня року, що передує періоду, в якому надається фінансова підтримка, заяву та документи, перелік яких визначено вищевказаною постановою. Цей порядок було доповнено у 2007 р. На даний час ці постанови є чинними.

Постановою Кабінету Міністрів України від 7 березня 2012 р. №176 "Про затвердження Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті на фінансову підтримку громадських організацій інвалідів та ветеранів, заходи з відвідування військових поховань і військових пам'ятників та з увічнення Перемоги у Великій Вітчизняній війні 1941-1945 років" встановлений порядок використання бюджетних коштів.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", органи державної виконавчої влади, місцеві органи державної виконавчої влади і самоврядування, у межах своєї компетенції надають ветеранським організаціям фінансову підтримку, кредити з коштів відповідних бюджетів, а також безоплатно надають будинки, приміщення, обладнання та інше майно, необхідне для здійснення їх статутних завдань. Ветеранські організації звільняються від плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) в межах середніх норм споживання (надання), телефоном у приміщеннях та будинках, які вони займають.

Згідно з підпунктом "в" п.9 ст.87 Бюджетного кодексу України, до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення: державну підтримку громадських організацій інвалідів і ветеранів, які мають статус всеукраїнських.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач має статус всеукраїнської організації, а також щодо звернення відповідача з відповідними розрахунками до місцевих фінансових органів про відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг відповідачу щодо користування останнім тепловою енергією.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави на набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, в силу частини 2 вказаної норми, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення зазначеної глави застосовуються, згідно п.4 ч.З ст.1212 Цивільного кодексу України, і до відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно із ст.1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом страви про повернення майна.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, та те, що на момент прийняття рішення по справі, у матеріалах справи відсутні будь-які докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку, суд вважає заявлену вимогу позивача щодо стягнення з відповідача вартості спожитої теплової енергії у розмірі 42671,06 гривень нормативно та документально обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких судовий збір покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та ст.ст.11, 257, 261, 264, 1212, 1213 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст.1, 12, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Жовтневого районного відділення Харківської міської спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) (код 06716277, 61012, м.Харків, вул.Полтавський шлях,13/15, р/р №1717 у відділенні №2 Харківського ДРУ Приват банка, МФО 351533) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (, 61037, м.Харків, вул.Доброхотова, 11, р/р №2313 у ФХОУ ПАТ "Держаний ощадний банк України" м.Харкова, МФО 351823) 42671,06 гривень заборгованості за спожиту теплову енергію.

Стягнути з Жовтневого районного відділення Харківської міської спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів) (код 06716277, 61012, м.Харків, вул.Полтавський шлях,13/15, р/р №1717 у відділенні №2 Харківського ДРУ Приват банка, МФО 351533) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (, 61037, м.Харків, вул.Доброхотова, 11, р/р №13 у ФХОУ ПАТ "Держаний ощадний банк України" м.Харкова, МФО 351823) 1827,00 гривень судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.07.2015 р.

Суддя К.В. Аріт

Справа №922/2690/15