ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 922/319/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Білошкап О.В., Поліщука В.Ю.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль"
на ухвалу та постанову у справігосподарського суду Харківської області від 02.02.2015 Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 № 922/319/15 господарського суду Харківської області
за заявою Приватного підприємства "Володимир"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін: від Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" - Бідоленко Є.І., дов. № 428/12 від 10.10.2012 року, Марченко О.П., дов. № 620/14-Н від 04.12.2014 року,

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.02.2015 у справі № 922/319/15 (суддя - Швидкін А.О.) за заявою Приватного підприємства "Володимир" (далі - ПП "Володимир") порушено провадження у справі № 922/319/15 про банкрутство ПП "Володимир" на підставі ст. ст. 1, 16, 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013 року, далі - Закон про банкрутство).

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 у справі № 922/319/15 (головуючий суддя - Крестьянінов О.О., суддя - Білоусова Я.О., суддя - Плахов О.В.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", Банк) залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 02.02.2015 у справі № 922/319/15 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати увалу господарського суду Харківської області від 02.02.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 у справі № 922/319/15, та припинити провадження у даній справі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч. 3 ст. 11, ст. 16 Закону про банкрутство, ст. ст. 34, 35, 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши уповноважених представників сторін, дослідивши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно зі ст. 41 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Ст. 9 Закону про банкрутство встановлено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

На підставі вимог ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону про банкрутство право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Згідно з вимогами ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Як вбачається із матеріалів справи голова ліквідаційної комісії ПП "Володимир" Беліков О.П. звернувся до господарського суду Харківської області із заявою про порушення справи про банкрутство ПП "Володимир" в порядку, передбаченому ст. 95 Закону про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.01.2015 прийнято заяву ПП "Володимир" про порушення справи про банкрутство до розгляду, призначено підготовче засідання у справі на 02.02.2015.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що виходячи із вимог ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Особлива процедура, що передбачена ст. 95 Закону про банкрутство (банкрутство боржника, що ліквідується власником) випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.

У зв'язку з цим, необхідними передумовами для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону про банкрутство є дотримання вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи.

Такі передумови полягають, зокрема, у наступному.

Прийняття рішення власником майна (або органом, уповноваженим управляти майном) боржника про звернення боржника до господарського суду із заявою, проведення аналізу активів боржника у вигляді проведення інвентаризації наявного майна (у тому числі переданого у заставу майна), його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника, аналіз пасиву боржника шляхом публікації оголошення згідно з вимогами ч. ч. 2, 5 ст. 105 ЦК України, а також повідомлення кредиторів про ліквідацію юридичної особи боржника з метою виявлення кредиторів та встановлення повного обсягу кредиторської заборгованості, у тому числі по податках, зборах (обов'язкових платежах), проведення аналізу активу та пасиву боржника є підставою складення проміжного ліквідаційного балансу, який додається до заяви боржника відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону про банкрутство, повідомлення органу державної податкової служби про ліквідацію підприємства - ч. 7 ст. 111 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ч. 3 ст. 60 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Дотримання зазначених вимог та сукупність вказаних дій із доданням доказів їх проведення є підставою для звернення ліквідатора (ліквідаційної комісії) із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, а докази на підтвердження всіх цих передумов для порушення провадження в порядку цієї статті подаються саме на момент звернення боржника із відповідною заявою.

Отже, суд касаційної інстанції зазначає, що при поданні заяви про порушення справи про банкрутство боржника, що ліквідується власником, заявник зобов'язаний надати господарському суду докази прийняття рішення про припинення юридичної особи її власником або учасниками юридичної особи, докази письмового повідомлення про прийняття такого рішення органу, що здійснює державну реєстрацію, докази розміщення у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації повідомлення про внесення запису до ЄДРПОУ щодо прийняття рішення про припинення юридичної особи-боржника, докази повідомлення податкового органу про здійснювану самоліквідацію. При цьому, заява про порушення справи про банкрутство боржника за ст. 95 Закону про банкрутство має бути подана до суду після спливу строку заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, визначеного ч. 5 ст. 105 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3 ст. 16 Закону про банкрутство перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

У разі звернення до господарського суду боржника із заявою про порушення справи про банкрутство у підготовчому засіданні з'ясовуються ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози.

Згідно з вимогами ч. 6 ст. 16 Закону про банкрутство за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.02.2015 за результатами підготовчого засідання порушено провадження у справі № 922/319/15 про банкрутство ПП "Володимир" на підставі ст. ст. 1, 16, 95 Закону про банкрутство.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 у справі № 922/319/15 ухвалу господарського суду Харківської області від 02.02.2015 у справі № 922/319/15 залишено без змін.

При цьому, судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.09.2013 власником майна прийнято рішення № 3 про припинення ПП "Володимир" у зв'язку з ліквідацією. Головою ліквідаційної комісії обрано Белікова О.П., якому доручено провести всі ліквідаційні заходи відповідно до чинного законодавства.

На виконання вимог ст. 105 ЦК України у Бюлетені державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 260 від 19.09.2013 опубліковано оголошення про ліквідацію ПП "Володимир".

Відповідно до витягу з ЄДРЮОФОП підприємство з 18.09.2013 знаходиться в стані припинення за рішенням засновників.

В ході ліквідаційної процедури до боржника з грошовими вимогами в сумі 12 796 367,05 грн. та 1 101 803,62 грн. звернулось ПАТ "Райффайзен банк Аваль". Вказані вимоги розглянуті, визнані ПП "Володимир" та включені до проміжного ліквідаційного балансу.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що про припинення юридичної особи 10.10.2014 головою ліквідаційної комісії повідомлено УПФУ в Харківському районі Харківської області, Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Харківський обласний центр зайнятості, Виконавчу дирекцію Харківського обласного відділення фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

05.12.2013 головою ліквідаційної комісії повідомлено податкову інспекцію про припинення господарської діяльності підприємства-боржника, шляхом направлення заяви за формою №8-ОПП від 04.12.2013, що підтверджується доданими до матеріалів справи копією опису вкладення у цінний лист та чеком "Укрпошта" від 05.12.2013.

Інвентаризаційною комісією встановлено, що в касі боржника 0,00 грн.; на банківських рахунках - 256,00 грн.; у боржника відсутні товарно - матеріальні цінності, нематеріальні активи та цінні папери; у боржника наявне майно у вигляді 47 одиниць колісних транспортних засобів, вартість яких відповідно до звіту про оцінку вартості майна від 25.12.2013 становить 3 162 100,00 грн.; до активів ПП "Володимир" належить дебіторська заборгованість за рахунками з бюджетом у розмірі 13 807,00 грн. Зазначене підтверджується актами інвентаризації від 20.11.2014, висновком суб'єкта оціночної діяльності про вартість майна.

Відповідно до довідки Державної інспекції сільського господарства в Харківській області за ПП "Володимир" сільськогосподарська техніка, самохідні машини та механізми на праві власності не обліковуються.

Згідно з рішенням Реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області про відмову у наданні інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №10227073 від 24.01.2014, державним реєстратором встановлено відсутність відомостей у Державному реєстрі прав про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження за ПП "Володимир".

Також колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що відповідно до аналізу фінансово - господарського стану приватного підприємства "Володимир", проведеного аудитором Кротовою О.Л., боржник є неспроможним виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами, строк сплати яких настав, а також ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства з боку керівництва або іншої сторони не виявлено.

За даними проміжного ліквідаційного балансу станом на 27.11.2014, який затверджено рішенням власника ПП "Володимир" №5 від 27.11.2014, суд апеляційної інстанції встановив, що розмір активів боржника на кінець звітного періоду становить 3 175,9 тис. грн., в той час як пасив становить 14 332,3 тис. грн., з яких довгострокові зобов'язання - 12 796,4 тис. грн., зобов'язання перед бюджетом - 104,5 тис. грн., зобов'язання зі страхування - 102,4 тис. грн., зобов'язання по оплаті праці - 227,2 тис. грн., інші поточні зобов'язання - 1 101,8 тис. грн., а відтак, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла правомірного висновку, що у боржника недостатньо активів для задоволення визнаних боржником кредиторських вимог.

Враховуючи вищезазначене, зокрема той факт, що при зверненні ліквідатора ПП "Володимир" із заявою про визнання останнього банкрутом дотримано всіх вимог чинного законодавства та виявлено недостатність вартості майна боржника та інших активів боржника для задоволення вимог кредиторів, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованих висновків про наявність правових підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ПП "Володимир" в порядку ст. 95 Закону про банкрутство.

Щодо доводів заявника апеляційної та касаційної скарг ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", що суд першої інстанції повинен був відмовити у порушенні провадження в справі про банкрутство з підстав передбачених абз. 2 ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство, оскільки Банк є єдиним кредитором, вимоги якого повністю забезпечені майном боржника, а саме, в заставі Банку перебуває 49 транспортних засобів, заставна вартість яких складає 16 037 126,28 грн., тоді як розмір вимог заставного кредитора складає 13 898 170,67 грн., що перевищує вимоги на понад 2 000 000,00 грн., інших вимог кредиторів до ПП "Володимир", які б складали триста мінімальних розмірів заробітної плати, немає, а отже і неплатоспроможність боржника не настала, колегія суддів касаційної інстанції погоджується із правомірним висновком суду апеляційної інстанції, що вимоги абз. 2 ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство стосуються звернення із заявою про порушення справи про банкрутство кредитором, вимоги якого повністю забезпечені майном боржника, а в даному випадку, як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередні інстанцій, із заявою про порушення справи про банкрутство звернувся сам боржник.

Стосовно посилання заявника касаційної скарги на те, що боржником, в порушення вимог ч. 3 ст. 60 ГК України (в редакції чинній на момент прийняття рішення власником про ліквідацію), персонально не повідомлено АТ "Райффайзен банк Аваль" про ліквідацію підприємства, суд касаційної інстанції погоджується із висновком суду апеляційної інстанції, що персональне неповідомлення Банку не позбавило його права звернутися у встановлені строки з вимогами до боржника, адже, як встановлено судом другої інстанції матеріали справи містять заяву АТ "Райффайзен банк Аваль" від 04.10.2013 про визнання вимог на суми 12 796 367,05 грн. та 1 101 803,62 грн., зазначені вимоги визнанні боржником та включені до проміжного ліквідаційного балансу.

Щодо доводів заявника касаційної скарги ПАТ "Райффайзен банк Аваль", що заява про припинення платника податків (форма № 8-ОПП) була направлена до Харківської ОДПІ лише 05.12.2013 вже після встановлення строку направлення вимог, вказаного в оголошенні від 19.09.2013, що позбавило податкові органи своєчасно та з достовірними даними провести перевірку платника податків, а також, що матеріали справи не містять доказів отримання податковим органом заяви про припинення платника податків (форма № 8-ОПП), суд касаційної інстанції зазначає, що виходячи із загальних вимог цивільного та господарського законодавства щодо добровільної ліквідації юридичної особи, при поданні заяви про порушення справи про банкрутство боржника, що ліквідується власником, заявник зобов'язаний надати господарському суду, зокрема, докази повідомлення податкового органу про здійснювану самоліквідацію.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові встановив, що головою ліквідаційної комісії, ще 05.12.2013, тобто більше ніж за рік до звернення з заявою про порушення справи про банкрутство, направлено заяву за формою № 8-ОПП податковому органу, що підтверджується доданими до матеріалів справи копією опису вкладення у цінний лист та чеком "Укрпошта" від 05.12.2013, тому, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла правомірного висновку, що податкові органи не були позбавлені права провести позапланову документальну перевірку підприємства банкрута та звернутися з вимогами до боржника у разі їх наявності.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

На думку колегії суддів Вищого господарського суду України, висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, доводи касаційної скарги їх не спростовують.

З огляду на викладене, правові підстави для зміни або скасування прийнятих у справі ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 02.02.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 у справі № 922/319/15 залишити без змін.

Головуючий Погребняк В.Я.

Судді Білошкап О.В.

Поліщук В.Ю.