ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року Справа № 904/370/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Чоха Л.В.

при секретарі Мудрак О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Шмельова І.К., довіреність №б/н від 12.01.15, представник;

представник відповідача не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Ротор" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 року у справі №904/370/15

за позовом Приватного підприємства "Ротор", (м. Дніпропетровськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохліб № 8", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 12 824,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015р. у справі №904/370/15 (суддя Дубінін І.Ю.) у задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ПП "Ротор" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права та задовольнити позовні вимоги.

Посилається на те, що договір поставки та договір переведення боргу мають різний предмет.

Також посилається на те, що висновок суду першої інстанції щодо зміни підстави позову на підставі того, що у видаткових накладних зазначений інший номер та дата договору, який не має ніякого відношення до поставок, оплату за які намагається стягнути позивач, є невірним.

Скаржник зазначає, що навіть якщо допустити, що у видаткових накладних не вказано номеру та дати договору або вказано з помилкою, немає в наявності специфікацій, суд міг би віднести ці відносини до позадоговірних зобов'язань, тобто не за договором, а по видатковим накладним, та зобов'язати відповідача сплатити на користь позивача суму боргу, індекс інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, представник відповідача у судове засідання не з'явився. Враховуючи те, що коло представників у судовому засіданні не обмежено та те, що залучені до справи докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача, якого належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 01.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 31 липня 2014 року між приватним підприємством "Ротор", як постачальник, та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпрохліб № 8", як покупець, було укладено договір № 45.

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар згідно з цим договором (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором..

Пунктом 1.2. договору передбачено, що кількість, асортимент, найменування, ціну, рядків, адрес і умови поставки товару сторони вказують в специфікаціях.

Специфікації, накладні, рахунок-фактури є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.3. договору).

Відповідно до п. 1.5. договору, поставка товару проводиться партіями відповідно до підписаних та скріпленими печатками сторін специфікаціями.

Постачальник зобов'язаний передати товар у строки та на умовах зазначених у специфікації, при наявності даного товару на складі постачальника. У разі відсутності (повної або часткової) товару або в інших випадках не можливості здійснити поставку, постачальник повідомляє про це покупця засобами факсимільного або телефонного зв'язку, після чого сторони погоджують нові терміни та кількість поставки (п. 2.1. договору).

Датою поставки товару є дата фактичного отримання покупцем товару у постачальника згідно з накладною, підписаною уповноваженими представниками сторін та скріпленою печатками сторін. Право власності на товар переходить в момент фактичного отримання товару.

Якщо товар поставляється в тарі, то покупець отримує право власності тільки на товар, а тара підлягає обов'язковому поверненню постачальникові на протязі 20 календарних днів (п. 2.2. договоу).

Згідно п. 4.1. договору, ціна на товар базується на відомостях, вказаних в прайс-листах постачальника, які не є невід'ємною частиною цього договору і може бути змінена за попереднім погодженням з покупцем згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 4.2. договору, покупець оплачує товар, який поставляється за цінами, погодженими сторонами і зазначеним у специфікації.

Оплата за цим договором здійснюється покупцем в рядки і на умовах зазначених у специфікації (п. 5.2. договору).

Пунктом 9.3. договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати партії товару, покупець зобов'язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також виплатити на користь постачальника штрафні санкції, які нараховуються за весь період прострочення, а саме:

- штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми;

- штрафну неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5 відсотків від суми, простроченої до сплати більш ніж на 30 днів.

На підставі договору поставки № 45 від 31.07.14р. у грудні місяці 2014 року Приватне підприємство "Ротор" поставило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохліб № 8" товар на загальну суму 28 776,00 грн.

Факт поставки підтверджується наступними видатковими накладними:

- № РН-0001941 від 10.12.2014 р. на суму - 6 780,300 грн.;

- № РН-0001972 від 16.12.2014 р. на суму - 19 500,00 грн.;

- № РН-0001973 від 16.12.2014 р. на суму - 2 496,00 грн.

З видаткових накладних вбачається, що вони підписані обома сторонами, в графі "Отримав(ла)" наявний підпис уповноваженої особи, яка прийняла товар. Тобто, за своїми ознаками така накладна є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем товару. Повноваження особи на прийняття товару підтверджуються довіреностями № 285 від 10.12.2014р., № 291 від 16.12.2014р. товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохліб № 8", що видані на ім'я Купріянової Світлани Володимирівни (комірник) для отримання товарно-матеріальних цінностей.

Поставка товару здійснювалась шляхом самостійного вивозу товару покупцем зі складу постачальника. Таким чином, ПП "Ротор", як постачальник, виконало свої зобов'язання у повному обсязі.

В рахунок виконання своїх зобов'язань, ТОВ "Дніпрохліб № 8", як покупець, 24.12.2014р. частково здійснило оплату за поставлений товар у розмірі - 1 442,26 грн., згідно банківської виписки від 24.12.2014р., яка додається до позовної заяви. Цією сумою було частково сплачений товар, що був поставлений позивачем згідно видаткової накладної № РН-0001941 від 10.12.2014 р. на суму - 6 780,300 грн. (залишок - 2 842,24 грн.).

Також товар, що був поставлений позивачем згідно видаткової накладної № РН-0001972 від 16.12.2014р. та № РН-0001973 від 16.12.2014р. 13.01.2015р. був частково повернутий відповідачем, що підтверджується накладною на повернення № 1 від 13.01.2015р. За видатковою накладною № РН-0001972 від 16.12.2014р. товар повернуто на суму - 128,31 грн., залишок - 6 669,00 гри. За видатковою накладною № РН-0001973 від 16.12.2014р. товар повернуто на суму - 312,00 грн., залишок-2 184,00 грн.

Таким чином, сума основного боргу товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохліб № 8" перед приватним підприємством "Ротор" з урахуванням часткового повернення товару та часткової його сплати на момент підготовки позову становить у сумі 11 695,24 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відмовляючи в задоволені позову, господарський суд виходив з того, що недоведено факту поставки за договором № 45 від 31.07.2014р., оскільки усі видаткові накладні, надані позивачем, містять посилання на договір № 53 від 22.08.2014р, тобто мають відношення до правовідносин між позивачем та відповідачем договору № 53 від 22.08.2014р., а не договору поставки № 45 від 31.07.2015р.

Разом з тим, з таким висновком погодитись не можна.

Договір № 53 від 22.08.2014р. є договором про перевід боргу, відповідно до якого на відповідача переходить борг ПАТ «Хліб» перед позивачем (а.с.52).

Як зазначено в письмових поясненнях позивача, в видаткових накладних № РН-0001941 від 10.12.2014 р., № РН-0001972 від 16.12.2014 р., № РН-0001973 від 16.12.2014 р. посилання на договір № 53 від 22.08.2014р. зазначено помилково.

Враховуючи, що інших договорів поставки між сторонами не укладалось, а посилання на договір № 53 від 22.08.2014р. в накладних зазначено помилково, апеляційний суд приходить до висновку про те, що поставки по накладних № РН-0001941 від 10.12.2014 р., № РН-0001972 від 16.12.2014 р., № РН-0001973 від 16.12.2014 р. здійснено в межах договору поставки № 45 від 31.07.2014р. і заборгованість по вказаних поставках підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Стосовно нарахування пені та 3% річних, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

15.01.2015р. позивач звертався до відповідача з листом-вимогою про сплату заборгованості (а.с.98-99), в якому просив відповідача перерахувати на поточний рахунок ПП «Ротор» грошові кошти у розмірі 11695,24грн. у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

З урахуванням викладеного, стягненню підлягає пеня в розмірі 8,97грн. та 3% річних в розмірі 0,96грн. згідно додаткового розрахунку суми пені та 3% річних, зробленого позивачем (а.с. 101).

Враховуючи вищевикладене, рішення господарського суду підлягає скасуванню як незаконне та необґрунтоване, а з відповідача підлягає стягненню основний борг в сумі 11695,24грн., пеня в сумі 8,97грн. та 3% річних в сумі 0,96грн.

Судові витрати по справі в сумі 2740,50грн., у відповідності до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105, ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Ротор" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.03.2015 року у справі №904/370/15 скасувати частково.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпрохліб № 8" на користь приватного підприємства "Ротор" основний борг в сумі 11695,24грн., пеню в сумі 8,97грн., 3% річних в сумі 0,96грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2740,50грн.

Видачу відповідного наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя С.Г. Антонік

Суддя Л.В. Чоха

Постанова виготовлена в повному обсязі 06.07.2015 року.