ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р.Справа № 922/3112/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Ленінського району м. Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України Харківській області, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгмаш", м. Харків
про стягнення 24816,77 грн.
за участю представників сторін:

прокурора - Хряк О.О., посвідчення №028256 від 15.08.2014 року;

позивача - Анонюка В.М., довіреність №03 від 12.01.2015 року;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ленінського району міста Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення фонду державного майна України Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгмаш" про стягнення заборгованості з орендної плати за період з 14.03.2015 року по 07.05.2015 року в сумі 12038, 61 грн. та стягнення пені в сумі 12778, 16 грн. на користь Регіонального відділення фонду державного майна України Харківській області. Заборгованість виникла на підставі договору оренди №2131-Н від 28.12.2005 року, укладеного між позивачем та відповідачем.

Ухвалою господарського суду від 25 травня 2015 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 16 червня 2015 року об 11:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 червня 2015 року розгляд справи був відкладений на 02.07.2015 року об 11:30 год.

У призначеному судовому засіданні був присутній прокурор та представник позивача, які підтримують позовні вимоги в повному обсязі та просять суд задовольнити позов.

Представник позивача надав клопотання за вх. № 26420 про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Надані документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Відповідач свого повноважного представника в судове засідання не направив, відзив на позов та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав. Проте, в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи - поштове повідомлення № 022408 про вручення поштового відправлення.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

28 грудня 2005 року між позивачем - Регіональним відділення Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавцем) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгмаш" (орендарем) було укладено договір оренди № 2131-Н.

Відповідно до пункту 1.1 договору з урахуванням додаткових угод № 3 від 10.10.2008 року та № 4 від 28.07.2009 року, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: окремо розташовані одноповерхові нежитлові приміщення - літ. "А-1" - 298,6 кв. м., загальною площею 298,6 кв. м., за адресою: м. Харків, вул. Чоботарська, 75, що перебуває на балансі Відокремленого підрозділу "Харківське будівельне-монтажне експлуатаційне управління Державного підприємства "Південна залізниця (м. Харків) (балансоутримувач), вартість якого з урахуванням змін, внесених додатковою угодою №10 від 20.08.2012 року визначена згідно з незалежною оцінкою станом на 25 квітня 2012 року і становить 614000 грн. без ПДВ.

Майно передається в оренду з метою виробництва машин для переробки сільгосппродуктів, інших машин і обладнання загального призначення, столярних виробів.

Вказані приміщення були передані відповідачу згідно двостороннього акту приймання-передачі орендованого майна від 28 грудня 2005 року.

Згідно пункту 3.1 договору оренди (з урахуванням змін згідно додаткової угоди №16 від 03.10.2014 року), орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786 (зі змінами) , і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - серпень 2014 року - 6041,02 грн. (згідно додатку № 1 до цієї додаткової угоди).

Згідно пункту 3.2 договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

У відповідності до пункту 3.3 договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої методики, у співвідношенні:

- безпосередньо до Державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 70%;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 30%.

Пунктом 5.2 договору зобов'язано відповідача своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач протягом всього терміну дії договору оренди належним чином виконував взяті на себе зобов'язання, однак, в порушення умов спірного договору, відповідач не сплачував своєчасно та в повному обсязі орендну плату на користь позивача передбачену умовами договору.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що за рішенням суду від 28.01.2015 року по справі № 922/5502/14 вже були стягнуті з відповідача на користь позивача за Договором № 2131-Н від 28.12.2005 року заборгованість у розмірі 24588,51 грн. та пеня в розмірі 2591,35 грн. за період з січня 2014 року по жовтень 2014 року.

Крім того, за період з листопада 2014 року по лютий 2015 року за рішенням суду від 20.04.2015 року по справі № 922/1616/14 року з відповідача на користь позивача були стягнуті заборгованість у розмірі 19115,90 грн. та пеня у розмірі 18154,15 грн.

Проте, внаслідок невиконання відповідачем своїх обов'язків за договором оренди № 2131-Н, за останнім утворилася перед позивачем заборгованість з орендної плати в сумі 12038,61 грн. за період з 14 березня 2015 року по 07 травня 2015 року, яка до цього часу не погашена.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Окрім того, суд відзначає, що на вказані правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10 квітня 1992 року із наступними змінами та доповненнями, відповідно до ч. 1 ст. 2 якого, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, згідно частини 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до частини 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області за період з березня 2015 року по травень 2015 року в розмірі 12038,61 грн. за користування нежитловим приміщенням за договором оренди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені за несвоєчасну орендну плату за договором оренди, суд встановив наступне.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.3.5 договору, сторони погодили, що орендна плата , перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується до державного бюджету, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Прокурор за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором оренди, нарахував останньому пеню в розмірі 12778,16 грн., яку просить стягнути на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Дослідивши матеріали справи, позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 12778,16 грн. на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ст.3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Прокурором та позивачем здійснено розрахунок пені в розмірі 0,5%, що значно перевищує розмір подвійної облікової ставки НБУ та суперечить вимогам Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Наведеної правової позиції дотримується також Верховний Суд України при здійсненні перегляду судових рішень господарських судів у справах зі спорів, що виникають з подібних правовідносин (постанова ВСУ від 07.11.2011р. у справі № 5002-2/5109-2010), зазначаючи про те, що яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який встановлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Крім того, у п.2.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено про те, що за приписом ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч.2 ст. 343 Господарського кодексу України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Крім того, суд звертає увагу, що в наданих розрахунках до позовної заяви, пеня необгрунтовано нарахована на всю суму заборгованості за договором № 2131-Н, включаючи суми заборгованості, які вже були предметом розгляду в інших господарських справах та на які була нарахована й стягнута за рішеннями суду пеня.

Здійснивши вірний розрахунок пені за період з 14.03.2015 року по 07.05.2015 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області підлягають частковому задоволенню в розмірі 793,25 грн. В частині стягнення пені у розмірі 11984,91 грн. суд вважає за необхідне відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат за подання позову до суду, суд дійшов висновку, що судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. ст.49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову частково судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, згідно із ч. 2 ст.49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Виходячи із викладеного та враховуючи те, що спір доведено до суду з вини відповідача, а також те, що мінімальна сума судового збору за подання позовної заяви майнового характеру складає 1 827,00грн., відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір в дохід держави покладається на відповідача в розмірі 1827,00грн.

На підставі ч.1 ст.13, ч.3 ст.18, ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 526, 530, 546, 549, 610, 611, 762 Цивільного Кодексу України та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 22, 29, 32, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгмаш" (61052, м.Харків, вул. Чоботарська, 75, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18, код 23148337, отримувач коштів: УК Ленінський м.Харкова 22080300, код ЄДРПОУ УДКСУ: 37999696, номер рахунку: 0006, установа банку: ГУДКСУ у Харківській області, МФО банку 851011) 12038,61 грн. заборгованості з орендної плати за період з 14.03. 2015 року по 07.05.2015 року та 793,25 грн. пені.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгмаш" (61052, м.Харків, вул. Чоботарська, 75, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення пені у розмірі 11984,91 грн. - відмовити.

Повне рішення складено 07.07.2015 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3112/15