ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015 р. Справа№ 914/1171/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Приватне підприємство "Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла "Лапаївка" м. Львів

про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за незалежне виконання грошового зобов'язання.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: Козак Н.В. - представник за довіреністю від 24.06.2014р. № 14-174.

Від відповідача: Маковський І.Я. - представник за довіреністю від 24.04.2015р.

На розгляд господарського суду Львівської області Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано позов до Приватного підприємства "Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла "Лапаївка" про стягнення заборгованості, інфляційних втрат, трьох відсотків річних та штрафних санкцій за незалежне виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.04.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 27.04.2015р.

В судовому засіданні 27.04.2015р. було оголошено перерву до 25.05.2015р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 25.05.215р. розгляд справи відкладено на 08.06.2015р.

08.06.2015р. судом винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 22.06.2015р.

В судовому засіданні 22.06.2015р. оголошено перерву до 30.06.2015р.

Позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов договору №13/2894-ТЕ-21 купівлі-продажу природного газу від 28.12.2012р. не своєчасно та не в повному обсязі оплатив вартість поставленого газу (з простроченням строків передбачених умовами договору), у зв'язку з цим позивач просить стягнути 58 992,36 грн. - основного боргу, 4 884,80 грн. - пені, 7 075,04 грн. - 3% річних та 11 470,02 грн. - інфляційні втрати.

В судовому засіданні 30.06.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві та заперечень на відзив (вх.№ 26754/15 від 30.06.2015р.). Просить позов задоволити повністю.

В судовому засіданні 30.06.2015р. представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує повністю, просить в позові відмовити повністю з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву (вх. № 17253/15/15 від 27.04.2015р.) та з врахуванням письмових пояснень (вх. № 25337/15 від 22.06.2015р.).

У судовому засіданні 30.06.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази судом встановлено таке.

Між сторонами у справі укладено договір №13/2894/- ТЕ - 21 купівлі - продажу природного газу від 28.12. 2012 року.

Відповідно до п.1.1 договору продавець (позивач у справі) зобов'язується передати у власність покупцю (відповідач у справі) у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України», а покупець зобов'язується прийняти та оплатити це природний газ на умовах цього договору.

Факт поставки газу за спірний період підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 22 січня 2014 року за період січня, лютого, березня 2013 року, що підписані сторонами та скріплені печатками. Відповідно до п.3.4. Договору не пізніше 5-го числа місяці, наступного за місяцем продажу газу, Покупець (відповідач) зобов'язується надати Продавцеві (позивачу) підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість.

Відповідно до п.6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У зв'язку з неоплатою, на думку позивача, поставки газу, продавець просить стягнути 58 992, 36 грн. основного боргу.

Також, керуючись умовами п.7.2. договору №13/2894/- ТЕ - 21 купівлі - продажу природного газу від 28.12. 2012 року, у зв'язку із порушенням покупцем умов п.6.1 цього договору та ст.625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого ним розрахунку становить 4 884, 80грн., 3 075,04 грн. 3% річних, 11 470,02 грн. інфляційних нарахувань.

Судом встановлено, що між сторонами укладено та підписано Спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №2162 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 17.11.2014 року, підписане за участі Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області (сторона №1), Департаменту фінансів Львівської облдержадміністрації (сторона №2), ПП «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» (сторона №3, відповідач у справі) та Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (позивач у справі, остання сторона)(надалі- Спільне протокольне рішення).

Відповідно до п.1 предметом Спільного протокольного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій».

Положення п.п. 2.1 п. 1 даного Спільного протокольного рішення сторони погодили перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення.

Згідно вищевказаного Спільного протокольного рішення (п.2), Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду державного бюджету України стороні № 1 у сумі 74 240,00 грн. з приміткою «Постанова Кабінету міністрів України від 11.01.2005 № 20». Сторона № 1 перераховує на рахунок сторони № 2 кошти в сумі 74 240,00 грн. з таким записом у графі «призначення платежу»: за жовтень місяць 2014р. «п» - 45 940,00 грн., «с» - 28 300,00 грн. та «Постанова Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20». Сторона №2 перераховує на рахунок сторони №3 кошти в сумі 74 240,00 грн. з таким записом у графі «призначення платежу»: за жовтень місяць 2014р. «п» - 45 940,00 грн., «с» - 28 300,00 грн. та «Постанова Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20». Сторона №3 перераховує на рахунок сторони останньої кошти в сумі 74 240,00 грн.. у т.ч., зокрема 36 779,00 грн., за природний газ 2013р. згідно з договором від 28.12.2012р. №13/2894-ТЕ-21, у т.ч. ПДВ 6 129,83грн. з таким записом у графі «призначення платежу»: Постанова Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20, № та дата Спільного протокольного рішення, за природній газ 2013 року, договір від 28.12.2013р. №13/2894-ТЕ-21, у т.ч. ПДВ 6 129,83грн.».

Спільне протокольне рішення набирає чинності з моменту його підписання всіма сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за даним рішенням. Воно є чинним, лише у разі проведення відповідного фінансування.(п.п. 5.2., 5.3 протокольного рішення ).

Доданими до відзиву платіжним дорученням №1 від 17 грудня 2014 року на загальну суму 74 240, 00 грн. підтверджується факт оплати відповідачем 36 779, 00 грн. за договором від 28.12.2013р. №13/2894-ТЕ-21 на підставі постанови Кабінету міністрів України від 11.01.2005 №20 та Спільного протокольного рішення, а платіжним дорученням №92 від 16.04.2015 року факт оплати 22 213, 36 грн., що складає 58 992, 36 грн. і становить вимогу позивача про стягнення основного боргу за договором.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. 193 ГК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору №13/2894/- ТЕ - 21 купівлі - продажу природного газу від 28.12.2012 року.

Факт поставки газу за спірний період підтверджується актами приймання - передачі природного газу від 22 січня 2014 року за період січня, лютого, березня 2013 року, що підписані сторонами та скріплені печатками. Відповідно до п.3.4. Договору не пізніше 5-го числа місяці, наступного за місяцем продажу газу, Покупець (відповідач) зобов'язується надати Продавцеві (позивачу) підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість.

У відзиві на позов відповідач вказав про те, що у спірних відносинах він є фактично посередником в ланці отримання населенням, релігійним організаціям та національни творчим спілкам природного газу. При цьому посилається на Спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №2162 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 17.11.2014 року, підписане за участі Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області, Департаменту фінансів Львівської облдержадміністрації, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (позивач у справі) та ПП «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» (відповідач у справі).

Відповідно до п.1 предметом спільного рішення є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій».

Отже, виконання договірного зобов'язання відповідачем невід'ємно пов'язано із виконанням спеціальних нормативно-правових актів щодо необхідності здійснення проведення взаєморозрахунків з Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та надання населенню пільг, субсидій і компенсацій (одночасно це є розрахунком вартості поставленого природного газу по договору №13/2894/- ТЕ - 21 купівлі - продажу природного газу від 28.12. 2012 року), а саме, Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009 № 55/57/43.

Згідно Спільного протокольного рішення, який додано до відзиву на позов, сторонами, що підписали ці Спільні протокольні рішення, проводилась організація взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій».

Здійснення взаєморозрахунків на підставі підписаних сторонами вказаного Спільного протокольного рішення відбулось за межами строку оплати відповідачем вартості природного газу, передбаченого Розділом 6 договору №13/2894/-ТЕ-21 купівлі - продажу природного газу від 28.12.2012 року (до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу), оскільки в даному випадку згідно із пунктом 1.1 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК «Нафтогаз України» Державного казначейства України від 03.02.2009 № 55/57/43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2009 року за №342/16358 розрахунки проводились за згодою сторін на підставі актів звірення за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у Додатку 1. За згодою всіх сторін укладених у 2012 році спільних протокольних рішень, якими визначено взаємовідносини між учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання, у тому числі позивачем і відповідачем, проводились розрахунки у відносинах з перерахування по ланцюгу субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання пільг, субсидій та компенсацій населенню, виключно на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню, в Преамбулі кожного із Спільних протокольних рішень, складених для проведення розрахунків, у тому числі за участі позивача і відповідача, з надання пільг і субсидій населенню у 2012 році, зазначена мета його укладання - погашення взаємної заборгованості. Згідно з п.п. 2.1, 2.2., 2.3., 2.4., 2.5., 2.6. Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 (із змінами), складають щомісяця до 10-го числа з розпорядниками коштів акти звіряння. Один примірник акта звіряння надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння. Зведені реєстри актів звіряння підписуються керівниками місцевих фінансових органів і постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) та надаються відповідним головним фінансовим управлінням. Відповідні фінансові управління узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20-го числа у формі узгоджених з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними реєстрами актів звіряння або договорами. Такі документи подаються окремо щодо кожного постачальника та транспортувальника ресурсів (надавача товарів, послуг), який братиме участь у розрахунках. Відповідні головні фінансові управління надають головним управлінням Державної казначейської служби довідку-заявку на перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг і житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати до 20-го числа поточного місяця у частині розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію. Головні управління Державної казначейської служби зазначену інформацію доводять до відома Державної казначейської служби України. Не пізніше ніж за два дні до проведення розрахунків усі учасники розрахунків, які підписали спірні протокольні рішення, надають до Державної казначейської служби України та його територіальних органів, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення. Відповідач негайно після отримання коштів від попередньої сторони за схемою розрахунків, визначеною Спільним протокольним рішенням, перераховував грошові кошти останній стороні Спільного прокольного рішення - позивачу.

Слід зазначити, що в даному випадку взаєморозрахунки між постачальниками та транспортувальниками ресурсів і розпорядниками коштів, виділених з державного бюджету для надання пільг, субсидій та компенсацій населенню, могли здійснюватись у рахунок погашення заборгованості за природний газ на підставі складених та підписаних актів звіряння за нарахованими пільгами субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів, однак у будь якому випадку при наявності Спільного протокольного рішення. При цьому у кожному Спільному протокольному рішенні, як і платіжному дорученні про перерахування відповідачем позивачу отриманих по ланцюгу коштів як вартість пільг і субсидій населенню, вказано про те, що такі розрахунки між сторонами здійснюються в межах договору №13/2894/- ТЕ - 21 купівлі - продажу природного газу від 28.12. 2012 року, укладеного між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та ПП «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка», і є одночасно процедурою погашення зобов'язань відповідача з остаточної оплати вартості поставленого позивачем природного газу в розмірі отриманих по Спільному протокольному рішенню сум пільг і субсидій населенню.

Доданими до відзиву платіжним дорученням №1 від 17 грудня 2014 року на загальну суму 74 240, 00 грн. підтверджується факт оплати відповідачем 36 779, 00 грн. за спірним договором на підставі Спільного протокольного рішення, а платіжним дорученням №92 від 16.04.2015 року факт оплати 22 213, 36 грн., що складає 58 992, 36 грн. і становить вимогу позивача про стягнення основного боргу за договором.

Відповідно до п.4.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, суд доходить висновку про відмову в частині стягнення основної заборгованості за договором у розмірі 36 779,00 грн., оскільки вона сплачена відповідачем до подання позову і порушення провадження. В частині стягнення 22 213, 36 грн. заборгованості провадження у справі слід припинити на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, оскільки вона сплачена відповідачем після подання позову і порушення провадження у справі, а тому відсутній предмет спору.

Слід також зазначити, що відповідно до п.4 Спільного протокольного рішення сторони, що підписали його домовилися, що несуть відповідальність за недотримання вимог Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК "Нафтогаз України", Державного казначейства України від 03.02.2009 № 55/57/43, і не виконання своїх зобов'язань за цим Спільним протокольним рішенням відповідно до чинного законодавства.

Позивач, керуючись умовами п.7.2. договору №13/2894/- ТЕ - 21 купівлі - продажу природного газу від 28.12. 2012 року, у зв'язку із порушенням покупцем умов п.6.1 цього договору та ст. 625 ЦК України, нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого ним розрахунку становить 4 884, 80грн., 3 075,04 грн. 3% річних, 11 470,02 грн. інфляційних нарахувань.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом спору у даній справі є стягнення основної суми заборгованості, пені у розмірі, 3% річних та інфляційних нарахувань, загалом 78 422,22 грн.

Відповідно до ст.ст.546, 549 ЦК України пеня є одним із видів забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно положень ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Проте, суд вважає, що уклавши та підписавши Спільне протокольне рішення сторони змінили організацію проведення розрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 «Про затвердження деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій». У зв'язку з погашенням основної суми заборгованості на виконання Спільного протокольного рішення, суд приходить до висновку про відмову у стягнення штрафних санкцій: пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.

(З врахуванням правових позицій, викладених у постанові Верховного Суду України від 25 березня 2015 року, постановах Вищого господарського суду України у справі №924/1808/14 від 26.03.2015р., у справі №908/3435/14 від 12.05.2015р.).

При цьому суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не доведено порядок нарахування штрафних санкцій на суму основної заборгованості за період стягнення за договором, враховуючи умови та розмір оплати основного боргу відповідно та на виконання Спільного протокольного рішення та, відповідно, її різницю.

Водночас відповідачем дотримано порядок та умови перерахування коштів відповідно до Спільного протокольного рішення, що підтверджується доданими до клопотання (вх. №21298/15 від 25.05.15р.) копії виписки з рахунку №1643 за період з 17 грудня 2014 року по 17 грудня 2014 року з відміткою Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення 22 213,36 грн. основного боргу, в частині стягнення 36 779,00 грн. основного боргу, 4 884,80 грн. - пені, 11 470,02 грн. - інфляційних втрат та 3 075,04 грн. 3% річних - відмовити повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 38, 49, 69, 80, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 22 213,36 грн. основного боргу.

2. В частині стягнення 36 779,00 грн. основного боргу, 4 884,80 грн. - пені, 11 470,02 грн. - інфляційних втрат та 3 075,04 грн. 3% річних - відмовити.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Приватна фірма по ремонту та обслуговуванню житла «Лапаївка» (79066, м. Львів, вул. Сихівська, буд. 9, кв. 39-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6; ) 517,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.07.2015 року.

Суддя Коссак С.М.