ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" липня 2015 р. Справа № 13/104-12

за заявою комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства», м. Славутич від 23.06.2014р. № 01.07015/1096 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 27.01.2014р.

у справі №13/104-12

за позовом Київської міжрайонної екологічної прокуратури Дніпровської екологічної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції в Київській області, м. Київ;

до відповідача комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» м. Славутич Київської області,

про стягнення 11558129,70 грн.

Суддя О.В. Конюх

за участю представників сторін:

від заявника (відповідача): ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 18.06.2015р. № 01.01/1057;

від прокуратури: ОСОБА_2, посвідчення від 02.02.2015 №031858;

від позивача: ОСОБА_3, уповноважена, довіреність від 01.04.15 № 4;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ухвалою господарського суду Київської області від 09.07.2014р. прийнято до провадження заяву комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства м. Славутич про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 27.01.2014р. у справі № 13/104-12 про стягнення з відповідача збитків, завданих навколишньому природному середовищу.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.01.2014р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.04.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 17.06.2014р. позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Київській області 9503699,49 грн. збитків, стягнуто з відповідача на користь державного бюджету України судовий збір.

Рішення обґрунтоване тим, що згідно акту перевірки від 28-29.02.2012р. дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища відповідач користувався підземними водами без спеціального дозволу на користування надрами. 05.03.2012р. з метою усунення виявлених порушень Державною екологічною інспекцією винесено припис, яким відповідача зобов'язано протягом місяця отримати зазначений спеціальний дозвіл. Окружним адміністративним судом м. Києва постановою від 01.08.2012р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013р. встановлено законність дій щодо складення акту та винесення припису. На підставі розрахунку позивача, виходячи з обсягу води 769842 куб.м., піднятого позивачем за період з 08.08.2011р. по 31.12.2011р. без відповідного дозволу на користування надрами, судом визначено суму збитків, належних до стягнення.

Відповідач КП Управління житлово-комунального господарства м. Славутич (далі по тексту КП «УЖКГ») звернувся до господарського суду Київської області із заявою від 23.06.2014р. № 01.07-15/1096 про перегляд рішення від 27.01.2014р. за нововиявленими обставинами. Заявник посилається на те, що на момент розгляду справи та прийняття рішення відповідач не був ознайомлений з вимогою (листом) від 21.02.2012р. № 376-вих12, згідно якої було проведено перевірку. Ознайомившись з даною вимогою (листом) відповідач зясував, що Державна екологічна інспекція не мала права проводити перевірку, оскільки на момент її проведення вже сплив встановлений для перевірки строк.

Також відповідач посилається на те, що згідно вимог ст. 7 Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності факт отримання документа дозвільного характеру засвідчується особистим підписом керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи по предявленні документа, що засвідчує його особу. Оскільки ОСОБА_4,яка отримала Акт перевірки від імені відповідача, не є уповноваженим представником КП УЖКГ м. Славутич в порядку ст.ст. 237, 239 ЦК України (відсутня довіреність), то за твердженням відповідача акт перевірки не вважається таким, що належним чином вручений відповідачу.

Також відповідач твердить, що згідно документу Строки проходження документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами, термін для отримання спеціального дозволу на користування надрами складає 660 днів, відповідно фізично та законодавчо неможливо виконати вимогу припису від 05.03.2012р. та отримати зазначений дозвіл протягом місяця до 05.04.2012р.

Ухвалою від 29.07.2014р. провадження у справі за заявою КП «Управління житлово-комунального господарства» м. Славутич про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було зупинено до завершення розгляду адміністративної справи за позовом КП УЖКГ м. Славутич до Державної екологічної інспекції в Київській області про визнання протиправним направлення на проведення позапланової перевірки № 000101, визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису від 05.03.2012р. та набрання остаточним рішенням у цій справі законної сили. Так, відповідачем подано суду докази, які свідчать про те, що Вищим адміністративним судом України здійснюється перевірка законності дій позивача, які мали наслідком складення Акту перевірки від 28-29.02.2012р. та видачу припису від 05.03.2012р., які в свою чергу, були покладені в основу рішення господарського суду Київської області від 27.01.2014р. у справі № 13/104-12, яке переглядається за нововиявленими обставинами, при цьому заявник посилається на незаконність дій позивача як на нововиявлену обставину.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2012р., залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013р. у задоволені адміністративного позову Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства було відмовлено.

Ухвалою від 04.11.2014р. Вищий адміністративний суд України касаційну скаргу Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства залишив без задоволення та залишив без змін постанову окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2012р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 17.04.2013р. у справі за позовом Комунального підприємства Управління житлово-комунального господарства до Державної екологічної інспекції у Київській області, за участю Київської міжрайонної екологічної прокуратури про визнання протиправним направлення на проведення позапланової перевірки № 000101, визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису від 05.03.2012р. без змін.

У звязку з вищевикладеним ухвалою від 12.06.2015р. провадження у справі № 13/104-12 поновлено.

Від заявника надійшло клопотання від 24.06.2015р. № 01-07-15/1085 про зупинення провадження у справі. Клопотання мотивоване тим, що КП «Управління житлово-комунального господарства» подало заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.08.2012р., і ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.02.2015р., якою заяву про перегляд постанови від 01.08.2012р. за нововиявленими обставинами залишено без задоволення, не набрала законної сили, оскільки заявником із дотриманням належних строків подано апеляційну скаргу на вказану ухвалу.

Розглянувши подане клопотання, суд відмовив в його задоволенні. Так, відповідно до частини першої ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Виходячи із змісту вказаної норми для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку зясовувати: як повязана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

Повязаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Жодних з наведених підстав для зупинення провадження у справі заявником не обґрунтовано та не доведено.

Також представником заявника заявлено клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що представник заявника, який відповідає за ведення даної справи в суді, перебуває у відпустці. Розглянувши вказане клопотання, суд відмовив в його задоволенні, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, здійснюється включно в межах строку розгляду справи і підставою для відкладення є неможливість розгляду справи, зокрема, у випадку недостатності її матеріалів для прийняття обґрунтованого рішення. Враховуючи, що матеріалів справи достатньо для розгляду заяви за нововиявленими обставинами по суті, і в судовому засіданні присутній представник заявника ОСОБА_1, якому дорученням від 01.01/1057 від 18.06.2015р. надано право представляти інтереси заявника, вести від імені підприємства справи в судах з необхідним для цього обсягом прав та повноважень, клопотання заявника про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Розглянувши заяву КП «УЖКГ» про перегляд рішення суду від 27.01.2014р. у справі № 13/104-12, суд встановив, що заява не підлягає задоволенню, а рішення належить залишити без змін з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, підтверджені належними і допустимими доказами.

По-перше, заявник посилається на те, що на момент розгляду справи та прийняття рішення відповідач не був ознайомлений з вимогою(листом) від 21.02.2012р. № 376-вих12, згідно якої було проведено перевірку. Ознайомившись з даною вимогою (листом) відповідач зясував, що Державна екологічна інспекція при проведенні перевірки грубо порушила вимоги законодавства та вийшла за межі своїх повноважень, оскільки на момент проведення перевірки вже сплив встановлений для перевірки строк. За таких обставин, Державна екологічна інспекція в Київськівй області не мала права виходити на перевірку, складати Акт та виносити Припис. На думку заявника, дана обставина є суттєвою, оскільки якщо б заявнику зазначена обставина була відома, вім мав би право не допускати інспекторів державної екологічної інспекції в Київській області до проведення перевірки.

Існування даної обставини спростовується висновками Вищого адміністативного суду України, викладеними в ухвалі від 04.11.2014р. у справі за позовом КП «УЖКГ» до Державної екологічної інспекції в Київській області про визнання протиправним направлення на проведення позапланової перевірки № 00101, визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування припису від 05.03.2012р. Так, адміністративним судом було встановлено, що Державною екологічною інспекцією у Київській області не було порушено вимог закону при проведенні перевірки, та припис від 05.03.2012р. було винесено в порядку, встановленому чиним законодавством.

По-друге, заявник посилається на те, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» факт отримання документа дозвільного характеру засвідчується особистим підписом керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи при предявленні документа, що засвідчує його особу. Заявник твердить, що оскільки у гр. ОСОБА_4 відсутня довіреність від КП «УЖКГ», оформлена у встановленому законом порядку, підпис зазначеної особи не свідчить про отримання примірнику Акту перевірки з боку КП «УЖКГ», а відтак Акт перевірки не вважається таким, що вручений заявнику.

Зазначена обставина не є нововиявленою в розумінні ст. 112 ГПК України, оскільки, по-перше, на цю обставину відповідач посилався під час розгляду справи № 13/104-12, зокрема при поданні касаційної скарги до ВГСУ, а відтак вона досліджувалась судом, а по-друге, вона спростовується наявною в матеріалах справи (том 2 аркуш справи 77) копією наказу від 12.09.2011р. № 381, пунктом 4 якого засвідчено, що провідний інженер ОСОБА_4 є особою, відповідальною за природоохоронну роботу в КП «УЖКГ».

По-третє, заявник, посилаючись на доданий до заяви від 23.06.2014р. № 01.07-15/1096 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами документ «Строки проходження документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами» посилається на те, що такий дозвіл згідно встановлених нормативів проходження документів можна отримати за 660 днів, відповідно для КП «УЖКГ» фізично неможливо було виконати вимоги Припису від 05.03.2012р. протягом місяця. Щодо зазначених посилань, суд зазначає, що необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, протоколи, розрахунки, тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, підтверджені належними і допустимими доказами.

Складений заявником документ «Строки проходження документів для отримання спеціального дозволу на користування надрами» взагалі не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 34 ГПК України, та не підтверджує наявність жодних фактичних обставин, які б спростували факт відсутності у відповідача спеціального дозволу на користування надрами. Обовязковість отримання такого дозволу для відповідача встановлена законом, а саме ст. 16, 17 Закону України Про питну воду та питне водопостачання ст. 19 , ст. 21 Кодексу України про надра, а не виникла на підставі припису Державної екологічної інспекції у Київській області.

Додатково у поданій заяві від 23.06.2014р. № 01.07-15/1096 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на невідповідність висновків та недостовірність відомостей, викладених в Акті проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства. Суд звертає увагу відповідача на те, що зміст Акту був відповідачу відомий з моменту його вручення, досліджувався судом при первісному розгляді справи і незгода з його висновками є підставою для оскарження рішення суду в установленому законом апеляційному та касаційному порядку, а не підставою для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суду першої інстанції в межах розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не надано повноважень переоцінювати ті обставини та докази на їх підтвердження, яким вже було надано оцінку під час розгляду справи, винесення рішення та здійснення апеляційного та касаційного перегляду. Також суду першої інстанції в межах розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не надано повноважень оцінювати відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм законодавства.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались господарським судом. Ця правова позиція викладена також в пункті 2 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 17 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за ново виявленими обставинами».

За таких обставин, заява комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» від 23.06.2014р. № 01.07-15/1096 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 27.01.2014р. у справі № 13/104-12 задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 112-114 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву комунального підприємства «Управління житлово-комунального господарства» від 23.06.2014р. № 01.07-15/1096 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 27.01.2014р. у справі № 13/104-12 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 27.01.2014р. у справі № 13/104-12 залишити без змін.

Повний текст ухвали складений та підписаний 08.07.2015р.

Суддя О.В. Конюх