номер провадження справи 2/72/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 Справа № 908/3167/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Концерну "Міські теплові мережі" в особі філії концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району, м. Запоріжжя,

до відповідача: Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Офіс-Центр", м.Запоріжжя,

про стягнення 64585,36 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Сипко І.А. (довіреність № 144/20-19 від 05.05.2015 р.);

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернувся Концерн "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Орджонікідзевського району з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Офіс-Центр" 51560,18 грн. основного боргу, 2251,71 грн. пені, 1374,56 грн. - 3% річних та 9398,91 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в порушення умов договору про постачання та використання теплової енергії № 1635/2309 від 23.09.2002 р. відповідач не оплатив в повному обсязі вартість теплової енергії, спожитої за період з лютого по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по лютий 2015 року, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 51560,18 грн. На суму боргу позивачем нараховано пеню в сумі 2251,71 грн. за період з 25.11.2014 р. по 25.04.2015 р., 3% річних в сумі 1374,56 грн. за період з 25.03.2013 р. по 25.04.2015 р. та інфляційні втрати в сумі 9398,91 грн. за період з квітня 2013 року по лютий 2015 року.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 11, 15, 16, 258, 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 193, 232, 276 Господарського кодексу України, Закону України від 02.06.2005 р. № 2633-ІV «Про теплопостачання», Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 р. № 1198.

Ухвалою господарського суду від 15.05.2015 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/72/15 та призначено розгляд справи на 23.06.2015 р.

В судовому засіданні 23.06.2015 р. був присутнім лише представник позивача. За його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач не надав відзиву на позовну заяву, не направив в судове засідання уповноваженого представника, не повідомив причин неявки.

Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся ухвалою суду від 15.05.2015р., яка завчасно надсилалась на адресу відповідача, зазначену в позові та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (вул. Патріотична, 80, м. Запоріжжя, 69000), відповідач з реєстру не виключений, що підтверджується витягом з цього реєстру. Надіслана відповідачу кореспонденція до суду не поверталась.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 64 ГПК України, суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення по суті спору, і розгляд справи можливий без присутності представника відповідача.

В судовому засіданні 23.06.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

23.09.2002 р. Приватним підприємством "Спеціалізоване підприємство "Офіс-Центр" (споживач, відповідач) та Концерном «Міські теплові мережі» в особі повіреного КП «Теплові мережі Орджонікідзевського району» (теплопостачальна організація, позивач) укладено договір № 1635/2309 про постачання та використання теплової енергії на об'єкт: нежитлове приміщення по вул. Патріотична, 80, м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 1 договору за цим договором теплопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими цінами (тарифами) в терміни, передбачені цим договором. Основним споживачем теплової енергії є Житлово-експлуатаційне підприємство, на підставі якого знаходяться внутрішньо будинкові теплові мережі.

Згідно з п. 2.1 договору енергопостачальна організація постачає споживачу теплову енергію з 01.08.2002 р. на опалення - в період опалювального сезону (з 1 листопада до 1 квітня), якщо інше не буде встановлено рішенням (розпорядженням, постановою) місцевих органів влади, з тепловим навантаженням 0,012327 Гкал/годину.

У п. 3.2.2 договору споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Сторони погодили в пунктах 6.3 - 6.7 договору, що ціни (тарифи) на теплову енергію визначаються органами влади та управління відповідно до вимог чинного законодавства України і можуть змінюватися в період дії цього договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує Концерну «Міські теплові мережі» вартість зазначеної в договорі планової кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Споживач розраховується за показаннями приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад планове та сплачене до початку розрахункового періоду, це перевищення оплачується споживачем не пізніше 25-го числа поточного місяця;

- у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче планового та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактично спожиту теплову енергію за показаннями приладів обліку.

Споживачі, що не мають приладів обліку, розраховуються за кількість спожитої теплової енергії згідно з договірними навантаженнями розрахунковим методом. Термін оплати визначений у п. п. 6.5, 6.6 цього договору.

У пунктах 10.1, 10.2 договору зазначено, що цей договір набирає сили з моменту його підписання. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення не буде письмово повідомлено однією із сторін.

Додатковою угодою № 5 від 01.10.2004 р. до договору сторони внесли зміни у преамбулу договору, визначивши, що енергопостачальною організацією є Концерн «Міські теплові мережі» в особі директора філії Концерну «Міські теплові мережі» Орджонікідзевського району.

Додатковою угодою від 01.08.2008 р. договір доповнено пунктом 6.3 про те що у разі зміни тарифів на теплову в період дії договору споживач сплачує за спожиту теплову енергію за новими тарифами з дати їх введення. Про зміну тарифів теплопостачальна організація повідомляє споживача у письмовій формі або засобами масової інформації. Розрахунки із споживачем за відпущену теплову енергію теплопостачальною організацією проводяться згідно з тарифами, які складаються з плати за одиницю приєднаного теплового навантаження за місяць протягом року та плати за спожиту теплову енергію.

Додатковими угодами від 01.03.2010 р. та від 01.10.2014 р. сторонами вносились зміни в розділ договору про реквізити сторін.

Доказів припинення дії договору сторони не надали, отже в силу п. 10.2 договору його умови є чинними на момент розгляду даної справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з лютого по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по лютий 2015 року відповідачем спожито теплову енергію на загальну суму 51560,18 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії № 2309 та рахунками від 28.02.2013 р. на суму 3315,16 грн. (за лютий 2013 р.), від 31.03.2013 р. на суму 3734,00 грн. (за березень 2013 р.), від 30.04.2013 р. на суму 294,62 грн. (за квітень 2013 р.), від 31.10.2013 р. на суму 3052,56 грн. (за жовтень 2013 р.), від 30.11.2013 р. на суму 3449,30 грн. (за листопад 2013 р.), від 31.12.2013 р. на суму 3988,60 грн. (за грудень 2013 р.), від 31.01.2014 р. на суму 4024,01 грн. (за січень 2014 р.), від 28.02.2014 р. на суму 3331,70 грн. (за лютий 2014 р.), від 31.03.2014 р. на суму 3111,14 грн. (за березень 2014 р.), від 30.04.2014р. на суму 911,81 грн. (за квітень 2014 р.), від 31.10.2014 р. на суму 854,96 грн. (за жовтень 2014 р.), від 30.11.2014 р. на суму 3929,81 грн. (за листопад 2014 р.), від 31.12.2014р. на суму 6197,00 грн. (за грудень 2014 р.), від 31.01.2015 р. на суму 6104,05 грн. (за січень 2015 р.), від 28.02.2015 р. на суму 5261,46 грн. (за лютий 2015 р.).

Направлення актів та рахунків відповідачу підтверджується реєстрами відправлених рахунків, актів виконаних робіт, податкових накладних за вказаний період.

Відповідачем акти не підписані. Однак матеріалами справи підтверджується, що відповідач знаходиться у приміщенні, яке є об'єктом теплопостачання згідно договору, а до цього приміщення подається теплова енергія. Так, у листі КП «ВРЕЖО № 1» від 14.04.2009р. №1181/05 зазначається, що згідно договору купівлі-продажу від 20.05.2008 р. № 95 приватне підприємство «СП «Офіс-Центр» приватизувало шляхом викупу нежитлове приміщення №62 цокольного поверху (літера А-5) загальною площею 135,80 кв.м., яке розташовано за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 80 і на теперішній час є власником вищевказаного нежитлового приміщення. Дана адреса також є юридичним місцезнаходженням відповідача згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Подача теплової енергії у житловий будинок по вул. Патріотичній, 80, м.Запоріжжя підтверджується актами готовності до опалювального періоду 2013/2014, 2014/2015 років. Враховуючи те, що приміщення відповідача знаходиться у будинку, до якого централізовано подавалась теплова енергія, суд вважає підтвердженим факт споживання відповідачем теплової енергії у спірному періоді. Зауважень до актів приймання-передачі теплової енергії відповідач позивачу не направляв.

За спірний період оплата теплової енергії відповідачем не здійснювалась.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов п. п. 6.6, 6.7 договору відповідач не оплатив до 25 числа поточного місця вартість теплової енергії, спожитої в період з лютого по квітень 2013 року, з жовтня 2013 року по квітень 2014 року, з жовтня 2014 року по лютий 2015 року, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 51560,18 грн.

19.09.2014 р. позивач направив відповідачу претензію від 17.09.2014 р. № 1850/05-юр про сплату заборгованості в сумі 29212,90 грн. за період лютий 2013 року - квітень 2014 року. Також 27.03.2015 р. позивач направив відповідачу претензію на суму 51560,18 грн. за весь спірний період з актом звірки та актами приймання-передачі теплової енергії і рахунками. Відповіді на претензії позивач не отримав.

На час розгляду справи відповідач не надав доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача 51560,18 грн. основного боргу за спожиту теплову енергію в гарячій воді є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.3.3 договору передбачено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію у вигляді пені в розмірі 1% від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше 100% загальної суми боргу.

На суму заборгованості позивачем нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за загальний період з 25.11.2014 р. по 25.04.2015 р. в сумі 2251,71 грн.

Суд визнав вимоги про стягнення пені обґрунтованими. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 2251,71 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано на суму заборгованості 3% річних в сумі 1374,56 грн. за період з 25.03.2013 р. по 25.04.2015 р. та інфляційні втрати в сумі 9398,91 грн. за період з квітня 2013 року по лютий 2015 року.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом повірений. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 1374,56 грн. та інфляційних втрат в сумі 9398,91 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі.

Відповідно до 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Офіс-Центр" (Патріотична, 80, м. Запоріжжя, 69000, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957, ) 51560,18 грн. (п'ятдесят одна тисяча п'ятсот шістдесят грн. 18 коп.) основного боргу.

Видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Офіс-Центр" (Патріотична, 80, м. Запоріжжя, 69000, ) на користь Концерну "Міські теплові мережі" (бул. Гвардійський, 137, м. Запоріжжя, 69091, на рахунок № 1951 у Філії - Запорізьке обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України», код МФО 313957, ) 2251,71 грн. (дві тисячі двісті п'ятдесят одна грн. 71 коп.) пені, 1374,56 грн. (одна тисяча триста сімдесят чотири грн. 56 коп.) - 3% річних, 9398,91 грн. (дев'ять тисяч триста дев'яносто вісім грн. 91 коп.) - інфляційних втрат та 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) витрат на сплату судового збору.

Видати наказ.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 06.07.2015р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.