РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015Справа №910/10340/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ»
до За участю про Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» стягнення 30 204 грн. 77 коп.
Представники:

від Позивача: Яценко А.С. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Мартинюк С.М. (представник за Довіреністю);

від Третьої особи: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» (надалі також - «Позивач») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» (надалі також - «Відповідач») про стягнення 30 204 грн. 77 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.03.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» (Замовник) було укладено Договір про надання Медичних послуг застрахованим особам №03/13-32/1198мед, відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов»язання, за замовленням Замовника надавати Медичні послуги Клієнту. Як зазначає Позивач, він належним чином виконав свої зобов»язання за цим Договором, у зв»язку з чим було виставлено рахунки - фактури та складені Акти виконаних робіт, проте Відповідач порушив свої зобов»язання щодо своєчасного здійснення оплати за надані послуги в повному обсязі. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» становить 16 469 грн. 85 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» пеню у розмірі 5 105 грн. 20 коп., 3% річних у розмірі 557 грн. 72 коп. та інфляційні у розмірі 8 072 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.04.2015 р. порушено провадження у справі № 910/10340/15, судове засідання призначено на 27.05.2015 р.

26.05.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 23.04.2015 року.

27.05.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог та подав письмові заперечення.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача:

1) надати докази на підтвердження оплати заборгованості за Договором про надання медичних послуг №03/13-32/1198 МЕД від 01.03.2013 року.

2) надати докази на підтвердження направлення в строки, передбачені Договором про надання медичних послуг №03/13-32/1198 МЕД від 01.03.2013 року, вмостив он/ваної відмови стосовно претензій, які направлялись Товариством з обмеженою відповідальністю "ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року відкладено розгляд справи на 10.06.2015 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

10.06.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін. Представник відповідача вимог ухвали суду від 27.05.2015 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав Акт виконаних робіт за 21.12.2013 по 31.12.2013 року, а представник відповідача подав документи для долучення до матеріалів справи. Крім того, представник відповідача заявив усне клопотання про залучення до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Гарант-Авто".

Суд зазначає, що відповідно до п.1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Відповідно до п. 1.6 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" ГПК передбачає можливість участі в судовому процесі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, якщо рішення господарського суду зі спору може вплинути на права та обов'язки цієї особи щодо однієї із сторін. Така третя особа виступає в процесі на стороні позивача або відповідача - у залежності від того, з ким із них у неї існують (або існували) певні правові відносини.

Питання про допущення або залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, до участі у справі вирішується ухвалою суду про прийняття позовної заяви до розгляду (із зазначенням про це в ухвалі про порушення провадження у справі) або під час розгляду справи, але до прийняття господарським судом рішення, з урахуванням того, чи є у цієї особи юридичний інтерес у даній справі.

Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з'ясовувати, чи буде у зв'язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов'язки, або змінено її наявні права та/або обов'язки, або позбавлено певних прав та/або обов'язків у майбутньому.

Суд дослідивши матеріали та обставини справи, приходить до висновку про задоволення клопотання представника відповідача про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Публічне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", оскільки рішення по справі може вплинути на його права та обов'язки.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- направити копію позовної заяви Публічному акціонерному товариству "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" та надати Суду докази на підтвердження направлення;

- надати письмові пояснення щодо порядку звернення Замовника з заявою-гарантією до Виконавця про надання медичних послуг за період з 01.01.2014 року по 31.01.2014 року;

- надати консультативні висновки щодо всіх спірних застрахованих осіб;

- надати додаток до Договору про надання медичних послуг №03/13-32/1198 МЕД від 01.03.2013 року.

Крім того, представник відповідача подав клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника відповідача, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 року відкладено розгляд справи на 24.06.2015 року, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду, залученням до участі у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, витребуванням додаткових доказів по справі, клопотанням про продовження строків розгляду спору.

22.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

22.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові заперечення.

24.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про застосування спеціальної позовної давності до вимог Позивача про стягнення пені за період з 28.02.2014 року і по 20.04.2014 року та додаткові заперечення.

24.06.2015 року в судове засідання з'явились представники позивача та відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив.

Суд зазначає, що приймає до розгляду заяву Позивача про застосування спеціальної позовної давності.

В судовому засіданні представник відповідача подав документи для долучення до матеріалів справи та клопотання про виправлення описки в власних письмових поясненнях, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник позивача вимоги ухвали суду віл 10.06.2015 року належним чином не виконав.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.06.2015 р. відкладено розгляд справи на 06.07.2015 р., у зв'язку з неявкою представника третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду.

02.07.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів на виконання вимог ухвали суду, а саме додатку до Договору про надання медичних послуг №03/13-32/1198 МЕД від 01.03.2013 року.

В судовому засіданні 06 липня 2015 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив Суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив Суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судове засідання представник Третьої особи не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується підтверджується відміткою про відправлення на Ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 року у справі № 910/10340/15.

За змістом пункту 32 інформаційного листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України», якщо відмітка про відправку, зроблена у встановленому порядку на першому примірникові процесуального документа, оформлена відповідним чином, вона, як правило, є підтвердженням розсилання процесуального документа сторонам та іншим особам, які брали участь у справі, а коли йдеться про ухвалу, де зазначається про час і місце судового засідання, - підтвердженням повідомлення про час і місце такого засідання.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто» є 01042, м.Київ, ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ, будинок 19/3.

Суд зазначає, що Ухвали Господарського суду міста Києва у справі № 910/10340/15 направлялись на адресу Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Згідно з абзацем 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Третя особа про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Приймаючи до уваги, що Третя особа була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Третьої особи не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 06 липня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.03.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» (Замовник) було укладено Договір про надання Медичних послуг застрахованим особам №03/13-32/1198мед, відповідно до умов якого Замовник доручив, а Виконавець прийняв на себе зобов»язання, за замовленням Замовника надавати Медичні послуги Клієнту.

Пунктом 1.9 Договору визначено, що Заява - гарантія - замовлення Медичних послуг направлене Замовником Виконавцю шляхом телефонограми за тел.: (044) 5-01-02-03 або із застосуванням електронних засобів зв»язку (факс: (044) 5-01-02-03, електронна пошта: )

Відповідно до п. 2.2 Договору конкретний перелік Медичних послуг за цим Договором та тарифи вказуються в Додатку №1, що є невід»ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.2.3 Договору медичні послуги, що надаються Виконавцем Клієнту за цим Договором оплачуються Замовником, за винятком франшизи (франшизу сплачує Клієнт).

При виникненні необхідності надання Медичних послуг для Клієнта Замовник звертається до Виконавця з заявою - гарантією за визначеними номерами з повідомленням таких даних: прізвище, ім»я та по-батькові Клієнта; наявність та розмір франшизи в Договорі страхування. (п.3.1 Договору)

Відповідно до п.5.3 Договору Виконавець протягом 6 календарних днів з моменту закінчення базового (звітного) періоду, в якому були надані Медичні послуги, який дорівнює 10 календарним дням, зобов»язаний надіслати кур»єрською службою доставки Замовнику оригінали наступних документів для оплати: рахунок - фактура; акт про надані Медичні послуги (2 екземпляри); податкова накладна - в разі, якщо Виконавець є платником податку на додану вартість.

Згідно з п.5.4 Договору підтвердженням отримання Замовником оригіналів документів на оплату, які зазначені в п.5.3 цього Договору є опис вмісту кур»єрського відправлення та накладна кур»єрської служби доставки з відміткою Замовника про отримання.

Замовник протягом 9 календарних днів, з моменту отримання документів (відповідно до дати про отримання документів Замовником зазначеної на накладній кур'єрської служби доставки) передбачених в п. 5.3. цього Договору, зобов'язаний, в разі наявності, з'ясувати та узгодити э Виконавцем питання щодо оформлення документів на оплату та/або обсягів наданих Клієнтам Медичних послуг, а різі необхідності, витребувати додаткову інформацію (в тому числі медичну) для вирішення питання про страхову виплату, підписати та повернути акти про надані Медичні послуги або, в разі незгоди з об'ємом, вартістю, якістю надання Медичних послуг, надати мотивовану відмову від підписання акту про надані Медичні послуги. Якщо Замовник протягом 9 календарних днів не з моменту отримання документів, передбачених в п.5.3 цього Договору, не поверне підписаний акт про надані Медичні послуги або не надасть мотивовану відмову від підписання акту про надані Медичні послуги, надані Медичні послуги вважаються прийнятими і підлягають оплаті за одностороннім актом. (п.5.5 Договору)

У п.5.7 Договору передбачено, що Замовник здійснює оплату за надані Виконавцем Медичні послуги на підставі підписаних актів про надані Медичні послуги, в порядку передбаченому п.5.5 цього Договору, шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок Виконавця, протягом 10 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, перелік яких зазначений в п.5.3 цього Договору.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Замовником строків оплати наданих Виконавцем Медичних послуг, Замовник сплачує Виконавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла на момент прострочення.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і укладається на строк до 31.12.2013 р. Договір вважається щорічно продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із Сторін не заявить про свій намір припинити дію цього Договору і не повідомить письмово іншу Сторону за 1 місяць до закінчення строку дії даного Договору. (п.п.7.1, 7.2 Договору)

Додатком №1 до Договору про надання Медичних послуг застрахованим особам №03/13-32/1198мед від 01.03.2013 року Сторони погодили послуги, які надаються Позивачем, їх ціну основного прайсу, % знижки та ціну.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що він належним чином виконав свої зобов»язання за цим Договором, у зв»язку з чим було виставлено рахунки - фактури та складені Акти виконаних робіт, проте Відповідач порушив свої зобов»язання щодо своєчасного здійснення оплати за надані послуги в повному обсязі. Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» становить 16 469 грн. 85 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» пеню у розмірі 5 105 грн. 20 коп., 3% річних у розмірі 557 грн. 72 коп. та інфляційні у розмірі 8 072 грн. 00 коп.

06.02.2014 року Позивачем за допомогою кур»єрської служби доставки були надіслані на адресу Відповідача рахунки - фактури від 10.01.2014 р. на суму 4 962 грн. 50 коп., від 20.01.2014 р. на суму 4 150 грн. 25 коп., від 31.01.2014 р., акти виконаних робіт від 10.01.2014 р., від 21.01.2014 р., 31.01.2014 р., акт звірки, що підтверджується накладною кур»єрської служби доставки №5473158 та описом вмісту кур»єрського відправлення, яка була отримана Відповідачем 07.02.2014 р.

08.04.2015 р. Позивачем за вих. №61 був направлений лист на адресу Відповідача, в якому Позивач зазначає, що 24.03.2015 р. Позивачем було надіслано із застосуванням електронних засобів зв»язку претензію з вимогою оплатити заборгованість за надані медичні послуги на суму 16 251 грн. 35 коп. та штрафні санкції, яка залишена без виконання, а тому Товариством з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» були повторно надіслані рахунки - фактури та акти виконаних робіт. Вказаний лист був отриманий Відповідачем 09.04.2015 р., що підтверджується відповідним підписом представника Відповідача.

16.04.2015 р. Позивачем був надісланий на адресу Відповідача лист №70, з якого вбачається, що наданий рахунок - фактура М-00000026 від 20.01.2014 р. та Акт виконаних робіт від 20.01.2014 р. має технічну помилку і є недійсним, а тому вніс уточнення до раніше направленої претензії про оплату медичних послуг, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 16.04.2015 р. та фіскальним чеком від 16.04.2015 р.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання Медичних послуг застрахованим особам №03/13-32/1198мед від 01.03.2013 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору про надання Медичних послуг застрахованим особам №03/13-32/1198мед від 01.03.2013 року ним були надані Медичні послуги Клієнтам на загальну суму в розмірі 16 469 грн. 85 коп., проте Відповідачем надані послуги не були оплачені в повному обсязі.

На виконання п. 5.3 Договору Позивачем були надіслані на адресу Відповідача рахунки - фактури №М-00000025 від 10.01.2014 р. на суму 4 962 грн. 50 коп., №М-00000026 від 20.01.2014 р. на суму 4 150 грн. 25 коп., №М-00000034 від 31.01.2014 р. на суму 7 357 грн. 10 коп., а також Акти про надані медичні послуги за звітний період 01.01.2014 р. - 10.01.2014 р. на суму 4 962 грн. 50 коп., 11.01.2014 р. - 20.01.2014 р. на суму 4 150 грн. 25 коп., 21.01.2014 р. - 31.01.2014 р. на суму 7 357 грн. 10 коп., що підтверджується накладною кур»єрської служби доставки №5473158 та описом вмісту кур»єрського відправлення, яка була отримана Відповідачем 07.02.2014 р.

Крім того, листом від 08.04.2015 р. №61 на адресу Відповідача повторно були надіслані рахунки - фактури №М-00000025 від 10.01.2014 р., №М-00000026 від 20.01.2014 р.., №М-00000034 від 31.01.2014 р., а також Акти про надані медичні послуги від 10.01.2014 р. на суму 4 962 грн. 50 коп., від 20.01.2014 р. на суму 4 150 грн. 25 коп., від 31.01.2014 р. на суму 7 357 грн. 10 коп., які були отримані Відповідачем 09.04.2015 р., що підтверджується відповідним підписом представника Відповідача. Суд зазначає, що оскільки в Акті виконаних робіт від 20.01.2014 р. невірно зазначена сума, Позивач листом №70 від 16.04.2015 р. вніс уточнення до раніше направленої претензії про оплату медичних послуг, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 16.04.2015 р. та фіскальним чеком від 16.04.2015 р.

Так, статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також, згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1994, господарські операції господарюючих суб'єктів фіксуються та підтверджуються первинними документами, складеними та оформленими відповідно до вимог зазначеного Положення; первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, від імені якого складено документ, назва документа, дата та місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі), посади, підписи та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та складання первинного документу; первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік.

Саме таким вимогам і відповідають Договір про надання Медичних послуг застрахованим особам №03/13-32/1198мед від 01.03.2013 року, рахунки - фактури №М-00000025 від 10.01.2014 р., №М-00000026 від 20.01.2014 р., №М-00000034 від 31.01.2014 р., а також Акти про надані медичні послуги від 10.01.2014 р. на суму 4 962 грн. 50 коп., від 20.01.2014 р. на суму 4 150 грн. 25 коп., від 31.01.2014 р. на суму 7 357 грн. 10 коп., що засвідчують факт здійснення господарської операції та договірних відносин.

Судом розглянуті та відхилені доводи Відповідача щодо неотримання останнім рахунків - фактур та Актів наданих послуг з огляду на наступне.

Згідно з п.5.4 Договору підтвердженням отримання Замовником оригіналів документів на оплату, які зазначені в п.5.3 цього Договору є опис вмісту кур»єрського відправлення та накладна кур»єрської служби доставки з відміткою Замовника про отримання.

Як вбачається з опису вмісту кур»єрського відправлення, на адресу саме Відповідача були направлені рахунки - фактури від 10.01.2014 р. на суму 4 962 грн. 50 коп., від 20.01.2014 р. на суму 4 150 грн. 25 коп., від 31.01.2014 р., акти виконаних робіт від 10.01.2014 р., від 21.01.2014 р., 31.01.2014 р., акт звірки, що також підтверджується накладною кур»єрської служби доставки №5473158. Посилання Відповідача щодо відсутності на накладній номеру пакета, який був переданий, не спростовує доводів Відповідача та не приймаються Судом до уваги як безпідставні.

Крім того, Судом розглянуті та відхилені доводи Відповідача з приводу того, що особа, яка розписалася в отриманні рахунків та актів 07.02.2014 року, не була працівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» з посиланням на наказ №16-к від 31.01.2014 року про переведення Гашімова Рустама Ікмет - огли до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант - Авто», оскільки з накладної кур»єрської служби доставки №5473158 не вбачається, що це одна й та ж сама особа, так як на накладній зазначено лише прізвище отримувача. Тим більше, як пояснив сам представник Відповідача в судовому засіданні, офіс Відповідача та Третьої особи знаходяться в одній будівлі.

Замовник протягом 9 календарних днів, з моменту отримання документів (відповідно до дати про отримання документів Замовником зазначеної на накладній кур'єрської служби доставки) передбачених в п. 5.3. цього Договору, зобов'язаний, в разі наявності, з'ясувати та узгодити э Виконавцем питання щодо оформлення документів на оплату та/або обсягів наданих Клієнтам Медичних послуг, а різі необхідності, витребувати додаткову інформацію (в тому числі медичну) для вирішення питання про страхову виплату, підписати та повернути акти про надані Медичні послуги або, в разі незгоди з об'ємом, вартістю, якістю надання Медичних послуг, надати мотивовану відмову від підписання акту про надані Медичні послуги. Якщо Замовник протягом 9 календарних днів не з моменту отримання документів, передбачених в п.5.3 цього Договору, не поверне підписаний акт про надані Медичні послуги або не надасть мотивовану відмову від підписання акту про надані Медичні послуги, надані Медичні послуги вважаються прийнятими і підлягають оплаті за одностороннім актом. (п.5.5 Договору)

Відповідачем в якості обґрунтування заперечень позовних вимог надано лист №51/15 від 08.05.2015 року, надісланий на адресу Позивача вже після порушення провадження у справі, про неотримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» рахунків та актів за 10.01.2014 р., 20.01.2014 р., 31.01.2014 р., а також відсутності правових підстав для задоволення вимог у зв»язку з незамовленням таких послуг.

Суд не приймає до уваги вказаний лист Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» в якості надання мотивованої відмови від підписання акту про надані Медичні послуги, оскільки відповідно до п. 5.5 Договору мотивована відмова повинна бути надана протягом 9 календарних днів, з моменту отримання документів (відповідно до дати про отримання документів Замовником зазначеної на накладній кур'єрської служби доставки) передбачених в п. 5.3. цього Договору, тобто до 16.02.2014 року.

За таких підстав, Суд зазначає, що Відповідачем не надано жодних обґрунтованих заперечень з посиланням на належні докази щодо невиконання або неналежного виконання Позивачем умов Договору про надання Медичних послуг застрахованим особам №03/13-32/1198мед від 01.03.2013 року за Актами про надані медичні послуги від 10.01.2014 р. на суму 4 962 грн. 50 коп., від 20.01.2014 р. на суму 4 150 грн. 25 коп., від 31.01.2014 р. на суму 7 357 грн. 10 коп.

Крім того, в матеріалах справи наявні докази погодження надання послуг Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» за період 25.12.2013 р. по 25.01.2014 р. на підтвердження належного виконання Позивачем послуг за спірним Договором у спірний період.

За таких підстав, Суд приходить до висновку, що на виконання умов Договору про надання Медичних послуг застрахованим особам №03/13-32/1198мед від 01.03.2013 року Позивачем були надані належним чином медичні послуги за Актами про надані медичні послуги від 10.01.2014 р., від 20.01.2014 р., від 31.01.2014 р., а Відповідачем в свою чергу прийняті вказані послуги відповідно до п.5.5 Договору без заперечень і зауважень, у зв»язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» виник обов»язок по оплаті за надані й прийняті послуги на загальну суму в розмірі 16 469 грн. 85 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» в розмірі 16 469 грн. 85 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 16 469 грн. 85 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 28.02.2014 р. по 15.04.2015 р. у розмірі 557 грн. 72 коп. та інфляційні у розмірі 8 072 грн. 00 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані й прийняті послуги за Договором про надання Медичних послуг застрахованим особам №03/13-32/1198мед від 01.03.2013 року за загальний період прострочки з 28.02.2014 р. по 15.04.2015 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв»язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку прострочки Відповідача. Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних у розмірі 556 грн. 37 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період з 01.03.2014 року по 15.04.2015 року.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов'язання в зв'язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних в розмірі 8 072 грн. 00 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 28.02.2014 р. по 15.04.2015 р. у розмірі 5 105 грн. 20 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. (п.2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов»язань» №14 від 17.12.2013 року)

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Замовником строків оплати наданих Виконавцем Медичних послуг, Замовник сплачує Виконавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення, що діяла на момент прострочення.

24.06.2015 року Відповідачем надано до суду заяву про застосування спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. (п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 року)

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 21.04.2015 р. (згідно вхідного штампу канцелярії суду), а тому до вимог про стягнення пені за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 28.02.2014 року по 15.04.2014 року слід застосувати спеціальні строки позовної давності за заявою Відповідача.

Суд, перевіривши розрахунок пені, у зв»язку з неналежним виконанням умов Договору, за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв»язку з невірним розрахунком Позивача в частині визначення початку прострочки Відповідача та застосування шестимісячного періоду нарахування пені, а тому до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає пеня лише в розмірі 1 603 грн. 22 коп. за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 21.04.2014 року по 30.09.2014 року.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 16 469 грн. 85 коп., 3% річних у розмірі 556 грн. 37 коп., інфляційні у розмірі 8 072 грн. 00 коп. та пеня у розмірі 1 603 грн. 22 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» (04073, м.Київ, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 22, Ідентифікаційний код юридичної особи 34484756) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕЛСІ ЕНД ХЕПІ» (04114 01033, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 39-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 35725498) заборгованість у розмірі 16 469 (шістнадцять тисяч чотириста шістдесят дев'ять) грн. 85 (вісімдесят п'ять) коп., 3% річних у розмірі 556 (п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 37 (тридцять сім) коп., інфляційні у розмірі 8 072 грн. (вісім тисяч сімдесят дві) 00 коп., пеню у розмірі 1 603 (одна тисяча шістсот три) грн. 22 (двадцять дві) коп. та судовий збір у розмірі 1 615 (одна тисяча шістсот п'ятнадцять) грн. 09 (дев'ять) коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10 липня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин