ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015 року Справа № 904/6303/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г.. (доповідач)

суддів: Чоха Л.В., Чимбар Л.О.

секретар судового засідання: Мудрак О.М.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №89 від 19.02.15, представник;

від третьої особи: ОСОБА_2, довіреність №383 від 24.03.15, представник;

від третьої особи: ОСОБА_3, довіреність № 319 від 17.03.05, представник ;

від відповідача-1-2: ОСОБА_4, довіреність №4/10-141 від 18.03.15, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "НАУКОВА" Національної академії аграрних наук України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2015р. у справі № 904/6303/14

за позовом Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "НАУКОВА" Національної академії аграрних наук України, с. Горького, Дніпропетровській район, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради, м.Дніпропетровськ

третя особа що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на сторні відповідача: ОСОБА_5

про визнання незаконним та скасування рішення; визнання права власності на об'єкт нерухомості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2015р. року (суддя Ліпинський О.В.) в позові відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оскаржуване рішення Відповідача прийнято в межах його компетенції, визначеної Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні». Також суд посилається на ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст..26 якого передбачає обов'язкову, безумовну передачу у разі банкрутства підприємства об'єктів житлового фонду до комунальної власності відповідних територіальних громад. Суд зазначає, що незалежно від наявності чи відсутності ініціативи уповноваженої особи підприємства банкрута щодо передачі майна, об'єкти житлового фонду в будь-якому разі підлягає передачі до комунальної власності міста.

Не погодившись з рішенням, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі вказує, що оскаржуване позивачем рішення Дніпропетровської міської ради прийнято з порушенням законодавства, в т.ч. і ст.. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції, чинній до 19.01.2013р., зазначає. що житловий фонд передається до комунальної власності в порядку. встановленому законодавством, що не було прийнято до уваги судом першої інстанції, чим порушено ст..43 ГПК України. Позивач є власником спірного нерухомого майна. Квартира придбана за кошти підприємства. Ні з ДП НВД АФ Наукова НААН, ні з трудовим колективом ДП НВД АФ Наукова НААН не було погоджено передачу квартири в комунальну власність. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності передача об'єктів здійснюється комісією з питань передачі об'єктів, до складу якої входять представники виконавчих органів відповідних рад, місцевих органів виконавчої влади, органів, уповноважених управляти державним майном, самоврядних організацій, фінансових органів, підприємств, трудових колективів підприємств, майно яких підлягає передачі. ДП НВД АФ Наукова НААН, майно якого було привласнено Відповідачем-1 на підставі рішення Відповідача-2, не входило до комісії з питань передачі об'єктів. Матеріали справи не містять документів щодо створення такої комісії і участі в ній ДП НВД АФ Наукова НААН. Вищезазначене рішення Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 21.06.2014р. прийнято на підставі заяви, підписаної від імені позивача не уповноваженою особою, оскільки починаючи з 29.08.2011р., повноваження щодо розпорядження майном позивача належить лише ліквідатору підприємства, яке постановою господарського суду Дніпропетровської області у справі № Б29/59/04 від 29.08.2011р. визнано банкрутом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі та зазначила, що суд не визначився із статусом квартири. Відповідно до ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» чітко визначає, що до комунальної власності передаються обєкти житлового фонду. Перелік обєктів, які відносяться до житлового фонду наведено в ст.4 Житлового кодексу Української РСР. Дана норма не відносить до житлового фонду жилі приміщення, які належать юридичним особам ( за виключенням різних кооперативних організацій, колгоспів та обєднань). Спірна квартира не відповідає критеріям зазначеним в ст.4 ЖК УРСР, а отже на неї не розповсюджується положення ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Вона придбана позивачем за договором купівлі-продажу, не була виділена в управління, як і будинок, в якій знаходиться квартира. Квартира не є відомчим житловим фондом. Також звертає увагу, що рішення про прийняття квартири до комунальної власності прийняте виконавчим комітетом тоді, як згідно з п.51 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування», питання щодо надання згоди на передачу обєктів з державної у комунальну власність є виключною компетенцією міської ради. Просить апеляційну скаргу задовольнити.

Представники відповідачів відзив на апеляційну скаргу не надали. Представник відповідачів в судовому засіданні вказала, що рішення виконавчим комітетом про прийняття до комунальної власності квартири № 53 по пр..Гагаріна, 3 приймалося на підставі відповідного письмового звернення генерального директора позивача рішення прийнято в межах повноважень, оскільки рішенням міської ради від 06.11.2002р. надано право виконкому міської ради приймати до комунальної власності обєктів житлового фонду. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа та її представники в судовому засіданні вказали, що господарським судом рішення прийняте на підставі достеменно досліджених обставин та з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ст.26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» при ліквідації підприємства житловий фонд підлягає безумовній передачі до комунальної власності. Рішення про прийняття до комунальної власності прийнято в межах повноважень. Просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, встановила наступне.

Позивач 02.04.1997р. на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбав квартиру № 54, що знаходиться у м. Дніпропетровськ по пр. Гагаріна, в будинку № 3.

Згідно реєстраційного посвідчення на обєкти нерухомого майна, які належать юридичній особі від 02.07.1998 року дана квартира зареєстрована за Верховною радою України (Науково-виробничою дослідною агрофірмою «Наукова» на праві державної власності (т.1 а.с.74, 203 об.).

27.03.2014р. Генеральний директор АФ «Наукова» ОСОБА_6 звернувся листом № 3/141 звернувся до міського голови з проханням надати вказівку відповідним службам щодо підготовки рішення виконкому міськради з питання передачі кв. № 54 по пр..Гагаріна, 3 у комунальну власність територіальної громади міста. Дана квартира знаходиться на балансі АФ «Наукова».

21.05.2014р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради прийнято рішення № 257 "Про житловий фонд, придбаний "Науково-виробничою дослідною агрофірма"Наукова" (квартира АДРЕСА_1), яким вирішено на підставі листа НВД АФ «Наукова» від 28.03.2014 року вх.. № 11/479 та рішення міської ради від 06.11.2002 року № 36/4 "Про надання згоди на прийняття житлового фонду та гуртожитків у комунальну власність територіальної громади міста", прийняти спірну квартиру до комунальної власності територіальної громади міста (т.1 а.с.198).

Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири № 54 по пр..Гагаріна, 3 є ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності від 28.01.2015р.

ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України звернулося до суду з позовом про визнання незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 257 від 21.06.2014р. та визнати за позивачем право власності на об'єкт нерухомого майна, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Як встановлено матеріалами справи, 07.04.2004р. господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі № Б29/59/04 про банкрутство ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України.

29.08.2011р. постановою господарського суду Дніпропетровської області ДП "Науково-виробнича дослідна агрофірма "Наукова" Національної академії аграрних наук України визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

19.01.2013р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яким були внесенні зміни до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури".

Оскільки провадження про банкрутство позивача порушено та постанова про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури прийнято до набрання чинності Законом (19.01.2013р.) то господарський суд правильно зазначив, що при вирішенні даного спору слід керуватися Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції до 19.01.2013р.

Відповідно до ч.1ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Дана норма беззаперечно передбачає передачу до комунальної власності обєктів житлового фонду, які належать банкруту на праві власності або повного господарського відання.

Поняття житлового фонду наведено в ст.4 Житлового кодексу Української РСР.

Згідно даної норми жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд.

Житловий фонд включає:

жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать

державі (державний житловий фонд);

жилі будинки і жилі приміщення в інших будівлях, що належать

колгоспам та іншим кооперативним організаціям, їх об'єднанням,

профспілковим та іншим громадським організаціям (громадський

житловий фонд);

жилі будинки, що належать житлово-будівельним кооперативам

(фонд житлово-будівельних кооперативів);

жилі будинки (частини будинків), квартири, що належать

громадянам на праві приватної власності (приватний житловий фонд);

квартири в багатоквартирних жилих будинках, садибні

(одноквартирні) жилі будинки, а також жилі приміщення в інших

будівлях усіх форм власності, що надаються громадянам, які

відповідно до закону потребують соціального захисту (житловий фонд

соціального призначення).

До житлового фонду включаються також жилі будинки, що

належать державно-колгоспним та іншим державно-кооперативним

об'єднанням, підприємствам і організаціям. Відповідно до Основ

житлового законодавства Союзу РСР і союзних республік до цих

будинків застосовуються правила, встановлені для громадського

житлового фонду.

До житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих

будинках, призначені для торговельних, побутових та інших потреб

непромислового характеру.

Таким чином до житлового фонду поміж іншого входить жилі будинки і жилі приміщення, що належать державі.

Згідно з додатком Б «Терміни та визначення понять» ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення», житлове приміщення опалюване приміщення, розташоване у наземному поверсі, призначене для цілорічного проживання і яке відповідає санітарно-гігієнічним вимогам щодо мікроклімату і повітряного середовища, природного освітлення, допустимих рівнів нормованих параметрів відносно шуму, вібрації,ультразвуку та інфразвуку, електричних та електромагнітних полів та іонізованого випромінювання.

Виходячи з поняття житлового приміщення, окрема квартира є житловим приміщенням і відноситься до житлового фонду.

Оскільки на час прийняття оспорюваного рішення квартира № 54 по пр..Гагаріна, 3 була зареєстрована за Верховною радою України на праві державної власності то вона відносилась, згідно ст.4 ЖК УРСР, до державного житлового фонду.

За вищенаведених підстав господарський суд правильно дійшов висновку, що квартира № 54 по пр..Гагаріна, 3 не може включатися до ліквідаційної маси та підлягає передачі до комунальної власності територіальної громади.

Однак колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду про те, що рішення про прийняття до комунальної власності квартири № 54 по пр..Гагаріна, 3 прийнято Відповідачем в межах його компетенції, визначеної Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі. в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.51 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо надання згоди на передачу обєктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу обєктів з комунальної у державну власність, а також щодо придбання обєктів державної власності.

Пунктом 31 даної статті Закону надано право міській раді приймати рішення про передачу іншим органам окремих повноважень лише щодо управління майном, яке належить до комунальної власності відповідної територіальної громади, визначення меж цих повноважень та умов їх здійснення.

Таким чином, прийняти рішення про прийняття квартири № 54 по пр..Гагаріна, 3 до комунальної власності може лише міська рада. розглянувши це питання на пленарному засіданні. І законом не надано право міській раді передавати ці повноваження до виконкому, оскільки вони (повноваження) є виключними повноваженнями міської ради.

З цих підстав позовні вимоги в частині визнання незаконним рішення виконкому Дніпропетровської міськради № 257 від 21.05.2014р. «Про житловий фонд, придбаний Науково-виробничою дослідною агрофірмою «Наукова» (квартира №54 по просп..Гагаріна, 3) підлягають задоволенню. а рішення суду скасуванню. у звязку з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Що стосується визнання права власності то колегія зазначає наступне.

Як встановлено матеріалами справи майно закріплене за позивачем на праві повного господарського відання.

Відповідно до ч.3 ст.136 ГК України, щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивачем не надано жодних доказів того, що відповідачами оспорювалось право позивача. Прийняття ж рішення про прийняття спірної квартири до комунальної власності не оспорює права позивача і право це визнавалось, оскільки квартира приймалася саме від позивача. Крім того на даний час власником квартири є третя особа.

Тому у задоволенні позову про визнання права власності слід відмовити.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду частковому скасуванню з прийняттям нового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.101 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Науково-виробнича дослідна агрофірма "НАУКОВА" Національної академії аграрних наук України задовольнити частково.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2015р. у справі № 904/6303/14 скасувати частково. Прийняти нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 257 від 21.05.2014р. «Про житловий фонд, придбаний Науково-виробничою дослідною агрофірмою «Наукова» (квартира №54 по просп..Гагаріна, 3).

В іншій частині позову відмовити.

Повний текст постанови складено 09.07.2015р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Л.О.Чимбар

__________________ ОСОБА_7