ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. Справа № 917/1591/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Івакіна В.О.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Станішевського І.С., довіреність № 14-125, від 13.05.14р.;

відповідача - Міняйло Г.Ю., довіреність № 29-14/17, від 05.01.15р.;

ДВС України - Фоміної В.І., довіреність № 20-22/172, від 28.04.15р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №3323 П/1-42) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 02.06.15 у справі № 917/1591/14

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ 1,01001;

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул. Комарова, 2а, м. Полтава, Полтавська область,36008;

про стягнення 34 856 331,22 грн. заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 02 червня 2015 року (суддя Тимощенко О.М.) скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено. Визнано незаконними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення 20.03.2015 постанови про зупинення виконавчого провадження ВП №45926817 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 06.11.14 у справі №917/1591/14 про стягнення з комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 28673902,42 грн. основного боргу; 1264428,60 грн. пені; 3159326,77 грн. інфляційних; 494244,84 грн. 3% річних; 73080,00 грн. судового збору. Визнано недійсною постанову від 20.03.15 року старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. про зупинення виконавчого провадження ВП №45926817 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 06.11.14 у справі №917/1591/14 про стягнення з комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 28673902,42 грн. основного боргу; 1264428,60 грн. пені; 3159326,77 грн. інфляційних; 494244,84 грн. 3% річних; 73080,00 грн. судового збору.

Відповідач з вказаною ухвалою суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати.

Державна виконавча служба України з вказаною ухвалою суду також не погодилась, звернулась з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила її скасувати.

Розпорядженням секретаря першої судової палати від 22 червня 2015 року у зв'язку з відрядженням судді Тихого П.В. для розгляду справи було сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Івакіна В.О.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22 червня 2015 року з огляду на той факт, що Державною виконавчою службою України при поданні апеляційної скарги не було надано доказів сплати судового збору за її подання, апеляційна скарга була повернута скаржнику.

У судове засідання, яке відбулось 02 липня 2015 року з'явились належні представники сторін, які підтримали свої правові вимоги по справі.

Дослідивши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 26.08.2014 р. у справі №917/1591/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було задоволено частково та стягнуто з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 28673902,42 грн. основного боргу, 1264428,60 грн. пені, 3159326,77 грн. інфляційних, 494244,84 грн. 3% річних, 73080,00 грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року рішення господарського суду Полтавської області від 26.08.2014р. у справі №917/1591/14 залишено без змін.

06.11.2014 року господарським судом Полтавської області на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 26.08.2014 р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року по справі № 917/1591/14 було видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2014 року постанову Харківського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року у справі №917/1591/14 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 20.01.2015 року заява відповідача (боржника) про визнання наказу господарського суду Полтавської області від 06.11.2014 року в частині стягнення 28673902,42 грн. таким, що не підлягає виконанню, була задоволена та визнано наказ господарського суду Полтавської області від 06.11.2014 року в частині стягнення 28673902,42 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 20.01.15 року (залишеною без змін постановою ВГСУ від 30.04.2015р.) заяву Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" про розстрочку виконання рішення у справі №917/1591/14 задоволено частково. Розстрочено виконання рішення господарського суду Полтавської області від 26.08.14 на суму 4991080,21 грн. на два роки шляхом сплати належних до стягнення сум рівними щоквартальними платежами, а саме: до 15 квітня 2015 р. - 554564,47 грн.; до 15 липня 2015 р. - 554564,47 грн.; до 15 жовтня 2015 р. - 554564,47 грн.; до15 січня 2016 р. - 554564,47 грн.; до 15 квітня 2016 р. - 554564,47 грн.; до 15 липня 2016 р. - 554564,47 грн.; до 15 жовтня 2016 р. - 554564,47 грн.; до 15 січня 2017 р. - 554564,47 грн.; до 15 квітня 2017 р. - 554564,45 грн.

Матеріали справи свідчать, що наказ суду у даній справі перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з 26.12.14 року - виконавче провадження № 45926817.

20.03.2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 45926817 з посиланням на п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

На думку позивача, постанова про зупинення виконавчого провадження ВП № 45926817 від 20.03.2015р. прийнята старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кедою М.В. безпідставно, з грубим порушенням вимог Закону № 606 та Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" № 2711-IV, у зв'язку з чим є незаконною та підлягає скасуванню.

У зв'язку з чим, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" просить суд:

-визнати незаконними дії Державної виконавчої служби України щодо винесення 20.03.2015 постанови про зупинення виконавчого провадження ВП №45926817 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 06.11.14 у справі №917/1591/14 про стягнення з комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 28673902,42 грн. основного боргу; 1264428,60 грн. пені; 3159326,77 грн. інфляційних; 494244,84 грн. 3% річних; 73080,00 грн. судового збору;

-визнати недійсною постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кеди М.В. щодо винесення 20.03.15 постанови про зупинення виконавчого провадження ВП №45926817 з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 06.11.14 у справі №917/1591/14 про стягнення з комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 28673902,42 грн. основного боргу; 1264428,60 грн. пені; 3159326,77 грн. інфляційних; 494244,84 грн. 3% річних; 73080,00 грн. судового збору.

Ухвалою суду від 02.06.2015 року скаргу було задоволено з огляду на той факт, що матеріали справи не містять доказів того, що сума заборгованості, яка стягнута за рішенням суду, була підтверджена сторонами станом на 01.01.2013 року, як обов'язкової підстави застосування положень п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись з вказаною позицією суду першої інстанції відповідач в обґрунтуванні апеляційної скарги вказує, що чинне законодавство не ставить умову щодо зупинення виконавчого провадження в залежність від часу виникнення заборгованості внаслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 11 Закону "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Положеннями пункту 15 ч. 1 ст. 37 Закону "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Перелік підприємств паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості та відповідають вимогам п. 1.1.ст. 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" затверджено наказом Міністерства палива та енергетики України від 10.11.2005 N 568 "Про затвердження переліку підприємств".

У відповідності до копії виписки з реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 17 лютого 2015 року №57 (матеріали оскарження ухвали Том 1 а.с.55) Комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" входить до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Частиною 2 ст. 2 Закону "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" передбачено, що його дія поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла в наслідок неповних розрахунків за енергоносії.

Для цілей названого Закону, в п. 1.4. ст. 1 поняття заборгованості визначено як сума коштів, підтверджена учасниками розрахунків на розрахункову дату.

В свою чергу, згідно п. 1.8. ст. 1 Закону, розрахунковою датою, є дата фіксації учасниками розрахунків сум кредиторської та дебіторської заборгованостей, що належать до погашення з використанням передбачених цим Законом механізмів. Розрахунковою датою встановлюється 1 січня 2013 року.

Отже, положеннями Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" встановлено вичерпний перелік сум коштів, що підпадають під визначення заборгованості при його застосуванні, до яких, зокрема, віднесено суми коштів зазначені в п. 1.4. ст. 1 Закону, які виникли станом на 01.01.2013 року, і на які в свою чергу поширюється положення п. 15 ч. 1ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" щодо обов'язкового зупинення виконавчого провадження відносно підприємства, яке бере участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до цьогоЗакону.

Пунктами 3.1., 3.2. ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" передбачено, що для участі у процедурі погашення заборгованості шляхом застосування механізмів, визначених цим Законом, орган управління підприємства паливно-енергетичного комплексу приймає відповідне рішення. Підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у процедурі погашення заборгованості, підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру.

Відповідно до абз. 6 п. 3.7. ст. 3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" на строк участі підприємства паливно-енергетичного комплексу у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства із стягнення заборгованості, яка виникла до 1 січня 2013 року. Відтак, заходи примусового виконання рішення щодо заборгованості, яка виникла після 1 січня 2013 року повинні застосовуватися на загальних підставах в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Наведена вище норма має логічний зв'язок з визначеною метою цього Закону, якою є погашення заборгованості, що виникла станом на 01.01.2013 року, за допомогою механізмів, запроваджених цим Законом, тобто поза межами порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", при цьому, заборгованість, яка виникла після 01.01.2013, на яку не розповсюджується визначені даним Законом механізми погашення, підлягає стягненню в загальному порядку, включаючи примусове стягнення в рамках виконавчого провадження.

В рішенні Конституційного Суду України N 18-рп/2012 від 13.12.2012 року по справі N 1-26/2012 (справа про стягнення заборгованості з підприємств паливно-енергетичного комплексу) зазначено, що:

-обов'язкове зупинення виконавчого провадженнята заходів примусового виконання судових рішень здійснюється лише щодо стягнення заборгованості, яка виникла через неповні розрахунки за енергоносії, та щодо учасників розрахунків, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу";

-внесення юридичної особи, незалежно від форми власності, до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є підставою для зупинення виконавчого провадження та заходів примусового виконання судових рішень щодо стягнення з неї заборгованості, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії і не визначена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Відтак, за змістом рішення Конституційного Суду України, положення Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" не регулюють правовідносини стосовно погашення заборгованості, не визначеної у пункті 1.4. ст. 1 цього Закону.

Отже, внесення юридичної особи до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є самодостатньою підставою для зупинення виконавчого провадження.

Слід зазначити, що для застосування п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" обставини внесення до Реєстру повинні поєднуватись з характеристикою заборгованості боржника у виконавчому провадженні, що передбачена Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", така заборгованість має бути визначена за цим Законом.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанова від 22.04.2015 по справі N 904/2440/14, постанова від 22.04.2015 по справі N 909/653/13, постанова від 13.05.2015 по справі N 904/8184/13).

Колегією суддів встановлено, що сума, яка підлягає стягненню з відповідача, є заборгованістю з оплати природного газу, виникла на підставі договору № 13/3980-ТЕ-24 від 25.09.2013 р. за актами прийому-передачі природного газу від 30.09.2013 року, 31.10.2013 року, 30.11.2013 року, 31.12.2013 року та підтверджується рішенням суду від 26.08.2014 року. Таким чином, заборгованість відповідача виникла вже після 01.01.2013 року і станом на розрахункову дату її не існувало.

За таких обставин, правомірним є висновок суду першої інстанції, що сума боргу стягнута за рішенням суду у даній справі, не є заборгованістю підприємства паливно-енергетичного комплексу в розумінні Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", і перебуває поза межами регулювання цього Закону.

При цьому, сам лише факт включення відповідача до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, не є достатньою підставою для зупинення виконання наказу господарського суду у даній справі, а дії державної виконавчої служби щодо зупинення виконавчого провадження, суперечать вимогам діючого законодавства, що є підставою для задоволення скарги в повному обсязі.

Доводи відповідача щодо наявності у державного виконавця самостійних безумовних підстав для зупинення виконавчого провадження, незалежно від періоду виникнення заборгованості, за наявності лише доказів внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки такі доводи спростовуються вищенаведеним.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верхового Суду України від 26.12.2003 N 14 "Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" передбачено, що у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Відповідно до пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що господарського суду Полтавської області від 02.06.15 у справі № 917/1591/14 прийнята при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм процесуального права та відсутні підстави для її скасування, в зв'язку з чим, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтею 105, 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 02.06.15 у справі № 917/1591/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06 липня 2015 року.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Івакіна В.О.