ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.07.2015 Справа № 920/795/15
Господарський суд Сумської області, у складі судді Зайцевої І.В. при секретарі судового засідання Мітіній Н.М.., розглянувши матеріали справи № 920/795/15:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитехпроектекспертиза», с. Косівщина, Сумський район;

до відповідача: Відділу освіти Сумської районної державної адміністрації, м. Суми;

про стягнення 52119 грн 85 коп

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 24-а від 08.06.2015 року);

ОСОБА_2 (довіреність № 24 від 08.06.2015 року);

Від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність № б/н від 06.07.2015 року);

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу за договором № 10-71 від 22.12.2014 року та договором № 10-73 від 22.12.2014 року у розмірі 33987 грн 47 коп, пеню за двома договорами у розмірі 6550 грн 04 коп, збитки, завдані інфляцією за двома договорами у сумі 11249 грн 92 коп та 3% річних за двома договорами у сумі 332 грн 42 коп, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

06.07.2015 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу за договором № 10-71 від 22.12.2014 року та договором № 10-73 від 22.12.2014 року у розмірі 33987 грн 47 коп, пеню за двома договорами у розмірі 8226 грн 14 коп, збитки, завдані інфляцією за двома договорами у сумі 11997 грн 64 коп та 3% річних за двома договорами у сумі 488 грн 86 коп, а також судові витрати, повязані з розглядом справи.

Враховуючи передбачене ст. 22 Господарського процесуального кодексу України право позивача до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог суд приймає подану заяву до розгляду.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав суму основного боргу та заперечував проти стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних.. В обґрунтування своєї позиції по справі, 11.06.2015 року подав до суду відзив на позовну заяву.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

22 грудня 2014 року між ТОВ «Сумитехпроектекспертиза» (позивач) і Відділом освіти Сумської РДА (відповідач) було укладено договір №10-71, відповідно до умов якого, позивач прийняв на себе зобов'язання здійснити розробку, за завданням відповідача, робочого проекту, по об'єкту : «Капітальний ремонт котельні (заміна котлів) Хотінської спеціалізованої школи І-ПІ ступенів Сумського району», а відповідач зобов'язався за виконану роботу з виготовлення проектної документації перерахувати позивачу вартість робіт в :розмірі 31750гри.97 коп.

На виконання умов договору, на підставі Акту здачі - приймання робіт (надання послуг) № 10-71 від 25 грудня 2014 року позивачем умови договору виконані в повному обсязі та передано відповідачу проекти (Архітекрурно-будівельний розділ - 3 шт., тепломеханічні рішення - 3 шт., електротехнічні рішення - 3 шт.), кошторисну документацію - 3 шт. Отримання вище зазначених документів відповідачем здійснювалося через начальника Відділу Сумської; РДА ОСОБА_4 згідно накладної № 10-71, яка до теперішнього часу відповідачем не повернена після підпису.

Згідно з п. 2.1 договору за виконану роботу з виготовлення проектної документації замовник перераховує виконавцеві 31750 грн. 97 коп. в т.ч. 5% єдиного податку згідно кошторисних розрахунків, що додаються до договору..

Відповідно до п. 2.3 договору остаточний розрахунок за виконану роботу проводиться не пізніше 7 днів після підписання акту здачі-приймання робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, в акті № 10-71 наданих послуг від 25.12.2014 року, підписаному обома сторонами, зазначається, що послуги надані в повному обсязі, претензій замовника до виконавця не має.

Крім того, 22 грудня 2014 року 22 грудня 2014 року між ТОВ «Сумитехпроектекспертиза» (позивач) і Відділом освіти Сумської РДА (відповідач) було укладено договір №10-73, відповідно до умов якого, позивач прийняв на себе зобов'язання виконати роботи зі здійснення авторського нагляду по об'єкту: «Капітальний ремонт котельні (заміна котлів) Хотінської спеціалізованої школи І-ПІ ступенів Сумського району», а відповідач зобов'язався за виконані роботи зі здійснення авторського нагляду перерахувати позивачу вартість робіт в сумі 2236 грн. 50 коп.

Акт № 10-73 наданих послуг від 25.12.2014 року, підписаний обома сторонами свідчить про те, що послуги надані в повному обсязі, претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг ) не має.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладених між сторонами договорів не оплатив в повному обсязі вартість виконаних робіт, в зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем за двома договорами в сумі 33987грн. 47 коп.

Згідно статей 526, 629 Цивільного кодексу України, пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Приписами статті 610 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до частиною першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Частиною 1 статті 530 цього ж Кодексу, визначено, якщо в зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 33987 грн. 47 коп. заборгованості за виконані роботи за договорами № 10-71, № 10-73 від 22.12.2014 року суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002 року, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 4.4. договорів за порушення строку розрахунку стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від сум боргу за кожний день прострочення.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачеві нараховано пеню за договором №10-71 від 22.12.2014 року за період з 02.01.2015 року по 25.06.2015 року на суму 7684 грн. 44 коп. та за договором № 10-73 від 22.12.2014 року за період з 02.01.2015 року по 25.06.2015 року на суму 541 грн. 70 коп.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Відповідно до поданого розрахунку, відповідачеві нараховано: за договором № 10-71 від 22.12.2014 року 3% річних в сумі 456 грн. 69 коп. з січня 2015 року по червень 2015 року та інфляційні збитки у сумі 11208 грн. 06 коп. за період з січня 2015 року по травень 2015 року; за договором № 10-73 від 22.12.2014 року 3% річних в сумі 32 грн. 17 коп. з січня 2015 року по червень 2015 року та інфляційні збитки у сумі 789 грн. 58 коп. за період з січня 2015 року по травень 2015 року

З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати виконаних робіт, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача основного боргу за договором № 10-71 від 22.12.2014 року та договором № 10-73 від 22.12.2014 року у розмірі 33987 грн 47 коп, пеню за двома договорами у розмірі 8226 грн 14 коп, збитки, завдані інфляцією за двома договорами у сумі 11997 грн 64 коп та 3% річних за двома договорами у сумі 488 грн 86 коп.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача, щодо нарахування штрафних санкцій, оскільки, затримка бюджетного фінансування не є підставою для звільнення від виконання договірних зобовязань.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, а саме, не своєчасної оплати виконаних робіт, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1827 грн. 00 коп. за рахунок відповідача відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Сумської районної державної адміністрації (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 97 код 02147836) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитехпроектекспертиза» (43342, Сумська область, Сумський район, с. Косівщина, вул. Шкільна, 16А і.к. 36324985) 33987 грн. 47 коп. основного боргу, 8226 грн. 14 коп. пені, 11997 грн. 64 коп. інфляційні збитки, 488 грн. 86 коп. 3% річних та 1827грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.07.2015 року.

Суддя І.В. Зайцева