ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.06.15р. Справа № 904/3250/15
За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 1899 від 26.11.14р.;

від відповідача: Стрельченко Я.С., дов .№ 8166-К-Н-О від 16.10.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить зобов'язати з Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" перерахувати на користь позивача грошові кошти в розмірі 53 605 грн. 44 коп. та 2 120,50 доларів США, відповідно до умов договору банківського рахунку від 22.10.2013р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору банківського рахунку від 22.10.2013р. щодо самовільного перерахування коштів з поточного рахунку № НОМЕР_2 на рахунок № НОМЕР_3 в сумі 53 605 грн. 44 коп.; перерахування коштів з поточного рахунку № НОМЕР_4 на рахунок № НОМЕР_5 в сумі 2 120,50 доларів США та подальшого невиконання умов спірного Договору щодо перерахування вказаних грошових коштів на рахунок позивача, зазначений у поданих до банку розрахункових документах.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що позивач, до моменту подання позовної заяви до суду, не звертався до банку з платіжними дорученнями про зарахування/перерахування відповідної суми, яка зазначена у позові, на рахунок клієнта або належного отримувача, тобто з дорученням клієнта про розпорядження коштами, що є його власністю, у зв'язку із чим посилання позивача про порушення банком умов Договору є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, вказує, що додані до позовної заяви копії платіжних доручень по перерахуванню грошових коштів з рахунку класу 29 не можуть підлягати виконанню в межах спірного Договору, адже його умовами передбачено виконання доручень клієнтів з розпорядження грошовими коштами на поточних рахунках класу 26. Водночас, заперечуючи викладеними у відзиві доводами проти позовних вимог, банк ані заперечує, ані підтверджує залишок коштів або хоча б їхню наявність на рахунках позивача, але наполягає на тому, що при поданні позовної заяви позивачем не доведено належними доказами наявності грошових коштів на рахунках, з яких він просить суд зобов'язати банк перевести спірні грошові кошти. Просив в позові відмовити.

30.06.2015р. позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить суд зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" виконати умови договору банківського рахунку від 22.10.2013р. шляхом перерахування на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно платіжних доручень № 1 від 24.04.2015р. грошових коштів на суму 2120,50 доларів США та № 2 від 24.04.2015р. грошових коштів на суму 53 605 грн. 44 коп. на поточний рахунок № НОМЕР_6 відкритий в АТ «Сбербанк Росії» м. Київ МФО 320627.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 21.05.2015р. по 11.06.2015р., 11.06.2015р. по 30.06.2015р.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

22.10.2013р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (клієнт) підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, відповідно до умов якої клієнт приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 22.10.2013р. (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору позивачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 (у гривні) та поточний рахунок № НОМЕР_5 (у доларах США) в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Згідно до звітів відповідача (банківських виписок) від 25.04.2014р.:

- по рахунку № НОМЕР_2 станом на 25.04.2014р. знаходилось 53 605 грн. 44 коп.;

- по рахунку № НОМЕР_4 станом на 25.04.2014р. знаходилось 2 120, 50 доларів США.

28.05.2014р. відповідач в особі Севастопольської філії ПАТ "КБ "Приватбанк" в односторонньому порядку платіжними дорученнями:

- № Е0528L06VZ перерахував 53 605 грн. 44 коп. з рахунку позивача № № НОМЕР_2 на рахунок позивача № НОМЕР_3, МФО 305299 ПАТ "КБ "Приватбанк" з призначенням платежу: "Сальдо рахунку відповідно до наказу 6695879";

- № Е0528L06WO перерахував 2 120, 50 доларів США з рахунку позивача № НОМЕР_4 на рахунок позивача № НОМЕР_5, МФО 305299 ПАТ "КБ "Приватбанк" з призначенням платежу: "Сальдо рахунку відповідно до наказу 6695879".

Позивач вказує, що не ініціював переказ коштів з рахунку та не був поставлений відповідачем до відома про проведення цієї операції.

На лист-звернення позивача від 29.05.2014р. з приводу видачі належних йому та наявних на рахунках в ПАТ КБ «Приватбанк» грошових коштів, останнім була направлена відповідь № 20.1.0.0.0/7-20140529/1117 від 02.06.2014р., в якій банк зазначив, що у зв'язку з тимчасовою окупацією території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя порушено нормальну роботу банківської системи в цьому регіоні країни, що призвело до виникнення загрози інтересам вкладників та інших кредиторів банку, тому, в зв'язку з неможливістю здійснювати банківське регулювання та нагляд валютний контроль і державний фінансовий моніторинг за діяльністю банків та їх відокремлених підрозділів, Правління НБУ прийняло постанову «Про відкликання та анулювання банківських ліцензій та генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій окремих банків і закриття банками відокремлених підрозділів, що розташовані на території Автономної Республіки Крим і міста Севастополя» від 06.05.2014 року № 260 (а.с. 20).

З метою відновлення права на розпорядження грошовими коштами, позивач повторно звернувся до відповідача з заявою від 27.11.2014р., в якій повідомив банк про своє бажання розірвати договір банківського обслуговування від 22.10.2013р. та вимагав видати спірні грошові кошти за його зверненням особисто у відділенні банку за місцем реєстрації (21).

Крім того, 10.04.2015р. та 224.04.2015р. позивач направив на адресу Чернігівського РУ ПАТ КБ „Приватбанк" платіжні доручення № 1 на суму 2 120,50 доларів США та № 2 на суму 53 605 грн. 44 коп. про перерахування вищезазначених сум з рахунків № НОМЕР_5, № НОМЕР_3 на поточний рахунок № НОМЕР_6 відкритий в АТ «Сбербанк Росії» м. Київ МФО 320627 (а.с.49-56).

Як зазначає позивач, його звернення залишені відповідачем без відповіді, вказані платіжні доручення банком виконані не були, у зв'язку із чим позивач позбавлений можливості розпоряджатися належними йому на праві власності грошовими коштами, що і є причиною виникнення спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відносини між банком та клієнтом (володільцем банківського рахунка) щодо укладення договору банківського рахунка та здійснення операцій за рахунком клієнта урегульовано положеннями глави 72 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Згідно з ст. 1071 Цивільного кодексу України, яка регулює порядок списання коштів з рахунку клієнта, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Пунктом 3.1.1.3. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що банк має право використовувати кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Нарахування відсотків на залишки вільних коштів на рахунку клієнта (розміри, порядок оплати і терміни) здійснюється відповідно до діючих тарифів банку на розрахункове інкасове обслуговування клієнта.

Клієнт (в даному випадку позивач) є власником наявних у нього на рахунку грошових коштів, і яке (права власності) є непорушним в силу приписів ст. 41 Конституції України.

Пункт 3.1.1.26. Умов та правил надання банківських послуг унормовує, що розрахункові документи, які надійшли в банк протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли в банк після операційного часу, банк виконує його наступним операційним днем. Розрахункові документи на списання коштів з рахунків платника, що надійшли в банк в післяопераційний час, виконуються поточним днем за наявності технічної можливості з одночасною оплатою такої послуги відповідно до тарифів банку.

Відповідно до пункту 3.4.1.18. Умов та правил надання банківських послуг банк і клієнти зобов'язані дотримуватись вимог законодавства України з питань відкриття і ведення рахунків. За порушення зазначених вимог банки і клієнти несуть відповідальність, передбачену законодавством України.

За приписами ст. 21.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ініціювання переказу проводиться шляхом, зокрема, подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа.

Розрахунковим є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (п. 1.35 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Одним із видів розрахункових документів є платіжне доручення, що містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (ст. 1.30, ст. 22.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги - доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання (ст. ст. 22.3, 22.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту (ст. 22.9 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (ст. 30.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Право розпорядження коштами, що знаходяться на рахунку, відкритому в банку, надане лише власникові рахунку.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Відповідно до листа НБУ від 23.11.2014р. №25-118/1918-12202 кошти клієнтів, перенесені на балансовий рахунок 2903 "Кошти клієнтів за недіючими рахунками", мають обліковуватись банком на цьому рахунку до моменту звернення власників цих коштів щодо розпорядження ними.

Як свідчать матеріали справи, позивач дотримався встановлених законом правил переказу коштів та ініціював в належний спосіб переказ коштів з рахунку в ПАТ КБ "ПриватБанк" на рахунок в АТ „Сбербанк Росії" згідно платіжних доручень № 1 від 24.04.2015р. на суму 2120,50 доларів США та № 2 від 24.04.2015р. на суму 53 605 грн. 44 коп.

Заперечення відповідача судом відхиляються, оскільки банком не наведено підстав, передбачених законодавством або Договором, для невиконання платіжних доручень Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про перерахування грошових коштів, які належать йому на праві власності на рахунок позивача, відкритий в АТ „Сбербанк Росії".

Водночас, господарський суд не приймає до уваги посилання банку щодо недоведеності позивачем належними та допустимими доказами наявності належних йому грошових коштів на рахунках, з яких він просить суд зобов'язати банк перевести спірні грошові кошти, з тих підста, що банк має інформацію про кошти будь-якого свого клієнта, однак до даної справи відповідач спростовуючих доказів не надав.

За приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, позовні вимоги позивача про зобов'язання ПАТ КБ "Приватбанк" виконати умови договору банківського рахунку від 22.10.2013р. шляхом перерахування на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 згідно платіжних доручень № 1 від 24.04.2015р. грошових коштів на суму 2120,50 доларів США та № 2 від 24.04.2015р. грошових коштів на суму 53 605 грн. 44 коп. на поточний рахунок № НОМЕР_6 відкритий в АТ «Сбербанк Росії» м. Київ МФО 320627, обґрунтовані, підтверджені належними доказами та є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Водночас, оскільки позивачем при зверненні до суду із даним позовом зайво сплачені 848 грн. 20 коп. судового збору, вказана сума підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України на підставі п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" шляхом винесення судом відповідної ухвали.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул.. Набережна Перемоги, б. 50, ) виконати умови договору банківського рахунку від 22.10.2013р. шляхом перерахування на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) згідно платіжних доручень № 1 від 24.04.2015р. грошових коштів на суму 2120,50 доларів США та № 2 від 24.04.2015р. грошових коштів на суму 53 605 грн. 44 коп. на поточний рахунок № НОМЕР_6 відкритий в АТ «Сбербанк Росії» м. Київ МФО 320627.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, б. 50, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 39 663 грн. 00 коп. (тридцять дев'ять тисяч шістсот шістдесят три грн.. 00 коп.), 1 314 грн. 35 коп. (одну тисячу триста чотирнадцять грн. 35 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)з Державного бюджету України зайво сплачену суму судового збору у розмірі 848 грн. 20 коп. (вісімсот сорок вісім грн. 20 коп.), перерахованого згідно платіжного доручення № 1 від 07.04.2015р., яке знаходиться в матеріалах справи № 904/3250/15.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено -03.07.15р.