ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" липня 2015 р.Справа № 916/1737/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, )

до відповідача: Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ" (65003, м. Одеса, вул. Церковна, 29, )

про стягнення заборгованості у розмірі 2 958 461,28 грн., з яких 2 659 176,16 грн. - інфляційні втрати, 299 285,12 грн. - 3% річних.

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - Єгоров В.С. (довіреність від 13.05.2014 №14-137);

Від відповідача - Бондаренко Н.В. (довіреність від 19.01.2015 № 13/24-7).

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу природного газу від 26.01.2012 № 22/12-ПР-23 у розмірі 2 958 461,28 грн., з яких 2 659 176,16 грн. - інфляційні втрати, 299 285,12 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 27.04.2015 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 21.05.2015.

Ухвалою суду від 21.05.2015 відкладено розгляд справи на 22.06.2015.

Ухвалою суду від 22.06.2015 продовжено строк розгляду спору до 09.07.2015 та відкладено розгляд справи на 08.07.2015.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 525, 526, 599, 611, 625 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані простроченням оплати за поставлений в березні-квітні 2012 року газ за Договором купівлі-продажу природного газу від 26.01.2012 № 22/12-ПР-23.

Позивач заперечує проти задоволення заяви Відповідача про відстрочку виконання рішення суду через відсутність, на його думку, обставин, які ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При цьому важкий фінансовий стан, на який посилається Відповідач не є такою обставиною. Окрім того, Позивач зазначає, що надання цієї відстрочки суперечить його інтересам, адже його діяльність є збитковою. Позивачем надано суду Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014 року (Форма 2) і Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 30.09.2014 (Форма 1), на підтвердження наявності збитків, довгострокових (кредитів банків) та поточних зобов'язань у ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України".

Представник Відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги в частині стягнення суми 299 285,12 грн. - 3% річних, та 2 615 261,48 грн. - суми інфляційних збитків. Відповідач заперечує проти задоволення позову в частині стягнення - суми інфляційних збитків у розмірі 43 914,68 грн., оскільки вважає, що інфляційне збільшення суми боргу не за визначений Позивачем період з 02.11.2013 по 16.03.2015, а за весь період прострочення з червня 2012 року по лютий 2015 року. Окрім того, у Відзиві на позовну заяву від 21.05.2015 № 13/03-180 Відповідач просив надати відстрочку виконання рішення терміном на 1 рік з моменту набрання ним законної сили /а.с. 51-52/.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, матеріали справи №916/548/14, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в :

26.01.2012 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір купівлі-продажу природного газу № 22/12-ПР-23 (далі - Договір від 26.01.2012) /а.с. 14-23/.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 3.1, 4.1 Договору від 26.01.2012 пункту 2.2 додатку № 1 до договору, продавець (Позивач) зобов'язався поставити покупцеві (Відповідачу) імпортний природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00), ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ. Продавець передає покупцеві з 01.01.2012 по 31.12.2012 природний газ в обсязі до 30 800 тис. куб. м. Приймання-передача газу, поставленого продавцем у відповідному місяці поставки газу, оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу, його ціна та вартість. Акт приймання-передачі газу складається на підставі технічних актів приймання-передачі газу між газорозподільним підприємством та покупцем. Ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 3 509,00 грн., без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%; податок на додану вартість за ставкою 0%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 305,60 грн., крім того ПДВ - 61,12 грн., всього з ПДВ - 366,72 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу - 3 884,78 грн., крім того, ПДВ - 61,12 грн., а всього 3 945,90 грн. Оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплата в розмірі 35% від вартості запланованих місячних обсягів - до 5 числа та до 15 числа поточного місяця поставки;

- остаточний розрахунок - до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (частина перша статті 691 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини третьої статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Одеської області від 01.07.2013, скасованим в частині стягнення з Відповідача пені в сумі 773 050,55 грн., 7% штрафу в розмірі 652 652,32 грн., інфляційних нарахувань в розмірі 62 101,92 грн., залишеним без змін у решті постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 у справі № 916/1159/13, а також рішенням господарського суду Одеської області від 14.04.2014 у справі № 916/548/14, яке набрало законної сили 29.04.2014, встановлені наступні обставини /а.с. 43-44, 41-42/.

На виконання умов Договору від 26.01.2012 Позивачем поставлено Відповідачу природний газ в обсязі 13 544,480 тис. куб.м. на загальну суму 53 445 163,63 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу:

від 31.01.2012 № 13 за січень на суму 17 600 343,65 грн. (а.с. 24);

від 29.02.2012 № 20 за лютий на суму 16 392 401,07 грн. (а.с. 25);

від 31.03.2012 № 21 за березень на суму 15 926 658,61 грн. (а.с. 26);

від 30.04.2012 № 21за квітень на суму 3 525 760,30 грн. (а.с. 27).

Однак, Відповідачем оплату вартості отриманого природного газу сплачено не у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 7 282 604,54 грн., вимоги про стягнення якої були задоволенні рішенням господарського суду Одеської області від 01.07.2013, залишеним без змін в цій частині постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 у справі № 916/1159/13.

Приписами частини другої статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем, відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нараховані суми 3% річних, а саме: 154 390,86 грн. за період з 02.11.2013 по 16.03.2015 за зобов'язаннями березня 2012 року; 144 894,26 грн. за період з 02.11.2013 по 16.03.2015 зобов'язаннями квітня 2012 року, а всього 299 285,12 грн.

Окрім того, відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України Позивачем нараховані суми інфляційних втрат, а саме: 1 371 777,17 грн. за період листопад 2013 - лютий 2015 за зобов'язаннями березня 2012; 1 287 398,99 грн. за період листопад 2013 - лютий 2015, за зобов'язаннями квітня 2012, а всього 2 659 176,16 грн.

Судом встановлено, що сума 3% річних за прострочення оплати поставленого газу за Договором від 26.01.2012, за період визначений Позивачем, з 02.11.2013 по 16.03.2015, становить суму у розмірі 299 285,12 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір відсотків річних Загальна сума відсотків (грн.)
3 756 844,2402.11.2013-16.03.4 390,86
3 525 760,30 02.11.2013-16.03.4 894,26
Всього: 299 285,12

Судом встановлено, що сума інфляційних збитків за прострочення оплати поставленого газу за Договором від 26.01.2012, за період визначений Позивачем, з листопада 2013 року по лютий 2015 року, становить суму у розмірі 2 659 176,16 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіСукупний індекс інфляції за періодСума боргу з врахуванням індексу інфляціїІнфляційне збільшення суми боргу
3 756 844,2401.03.2013-31.03.20131,3655 128 621,411 371 777,17
3 525 760,30 01.04.2013-30.04.20131,3654 813 159,291 287 398,99
Всього: 2 659 176,16

Суд не приймає довід Відповідача про необхідність нарахування інфляційного збільшення суми боргу не за визначений Позивачем період з 02.11.2013 по 16.03.2015, а за весь період прострочення з червня 2012 року по лютий 2015 року, з огляду на наступне.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому, прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14).

У постанові від 13.08.2013 у справі № 916/1159/13 Одеський апеляційний господарський суд, скасовуючи рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2013 в частині стягнення з Відповідача інфляційних нарахувань в розмірі 62 101,92 грн., нарахованих з 16.01.2012 по 15.10.2012, врахував, що у період з лютого 2012 року (момент виникнення заборгованості і права на нарахування втрат від інфляції) по квітень 2013 року (по момент звернення до суду з позовом про таке стягнення) в сукупності мала місце дефляція, у зв'язку з чим дійшов висновку про відсутність знецінення грошових коштів.

Тобто, інфляційне збільшення суми боргу у розмірі 7 282 604,54 грн. за Договором від 26.01.2012 у період з лютого 2012 по квітень 2013, вже було предметом розгляду в інший судовій справі, за результатами якого судом враховано й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (дефляція), та відмовлено в задоволені позову в цій частині.

Інфляційні нарахування та нарахування трьох процентів річних на заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 ЦК України з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням про задоволення вимог кредитора (пункт 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14)

Отже, нарахування інфляційного збільшення суми боргу після набрання законної сили судовим рішенням - постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 у справі № 916/1159/13, без повторного врахування дефляції у період, що передував періоду прострочення, який розглядався у цій справі, відповідає положенням частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Слід також зазначити, що у заявлений Позивачем період з листопада 2013 року по лютий 2015 року, і в подальшому до моменту подання позову - 24.04.2015, та ухвалення судового рішення - 08.07.2015, була відсутня дефляція, тобто, було наявне знецінення грошових коштів, які не були сплачені Позивачем за Договором від 26.01.2012.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги про стягнення з Відповідача заборгованості за Договором купівлі-продажу природного газу від 26.01.2012 № 22/12-ПР-23 у розмірі 2 958 461,28 грн., з яких 2 659 176,16 грн. - інфляційні втрати, 299 285,12 грн. - 3% річних.

Не підлягає задоволенню заява Відповідача про відстрочку виконання рішення суду терміном на 1 рік з моменту набрання ним законної сили, оскільки важкий фінансовий стан, на який посилається ПАТ „Одеська ТЕЦ" не є обставиною, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим. Окрім того, надання відстрочки виконання рішення суду на такий тривалий термін порушить законні інтереси Позивача.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими при задоволенні позову судовий збір покладається на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 13 липня 2015 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 691, частинами першою, другою статті 712 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, пунктами 3.2, 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14, статтями 33, 34, 35, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ" (65003, м. Одеса, вул. Церковна, 29, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) суму інфляційних втрат у розмірі 2 659 176,16 грн. (два мільйона шістсот п'ятдесят дев'ять тисяч сто сімдесят шість гривень 16 коп.) та 299 285,12 грн. (двісті дев'яносто дев'ять тисяч двісті вісімдесят п'ять гривень 12 коп.) - 3% річних.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Одеська ТЕЦ" (65003, м. Одеса, вул. Церковна, 29, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 59 169,23 грн. (п'ятдесят дев'ять тисяч сто шістдесят дев'ять гривень 23 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов