КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" липня 2015 р. Справа №911/2253/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Сотнікова С.В.

Копитової О.С.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Бориспільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на ухвалу господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/2253/15 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою боржника товариства з обмеженою відповідальністю «Волес-Фарм» (код ЄДРПО України 37739680), м. Бориспіль Київської області

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.06.2015 порушено провадження у справі про банкрутство боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, відповідно до ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; вирішено інші процедурні питання у справі (а.с. 76-77).

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Бориспільська об'єднана державна податкова інспекція (надалі за текстом - ОДПІ) Головного управління ДФС у Київській області звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/2253/15 та припинити провадження у справі.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що боржником при зверненні до суду першої інстанції із заявою про порушення справи про банкрутство не доведено дотримання загальних правил проведення ліквідації підприємства, передбачених статтею 95 Закону про банкрутство, статтями 105, 111 ЦК України, у зв'язку з чим, на думку скаржника, правові підстави для порушення провадження у справі про банкрутство за правилами статті 95 Закону про банкрутство відсутні.

Дослідивши апеляційну скаргу Бориспільської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області та додані до неї документи, колегія судів вважає, що у її прийнятті належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до апеляційного господарського суду зі скаргою на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, а також ухвали у випадках визначених статтею 106 цього кодексу мають сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Тобто, згідно зазначених положень, в разі оскарження рішення (ухвали) особою, яка не брала участі у справі, останній необхідно довести, що в оскаржуваному рішенні (ухвалі) господарський суд вирішив питання про її права та обов'язки.

Згідно приписів частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України провадження у справах про банкрутство здійснюється в порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) і боржник (банкрут), а кредитором є юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов'язує з наявністю у особи (як фізичної так юридичної) документально підтверджених грошових вимог до боржника, а припинення статусу кредитора пов'язано з погашенням (припиненням) таких грошових вимог.

При цьому, колегія судів зазначає, що правовий статус органів справляння податків, зборів (обов'язкових платежів), як кредиторів неплатоспроможних боржників визначається і статтею 210 Господарського кодексу України, яка також не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальною нормою законодавства - законом про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Київської області від 29.05.2015 прийнято заяву ТОВ «Волес-Фарм» до розгляду; розгляд заяви у підготовчому засіданні призначено на 09 червня 2015 року; вирішено інші процедурні питання у справі (а.с. 1).

Відповідно до абзацу 2 п. 6 вказаної ухвали, її копія також була направлена Бориспільській ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області, про що, зокрема, свідчить і відмітка від 03.06.2015 на зворотному боці цієї ухвали.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.06.2015 порушено провадження у справі про банкрутство боржника із застосуванням судових процедур, визначених ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»; призначено справу до розгляду у судовому засіданні; вирішено інші процедурні питання у справі (а.с. 76-77).

Відповідно до абзацу 2 п. 8 вказаної ухвали, її копія також була направлена Бориспільській ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області, про що, зокрема, свідчить і відмітка від 10.06.2015 на зворотному боці цієї ухвали.

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», визначені положеннями ч. 3 зазначеної статті, які передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником (в порядку ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»), особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

В даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, постанова господарського суду Київської області у справі № 911/2253/15 була винесена судом першої інстанції 18.06.2015, у зв'язку з чим товариство з обмеженою відповідальністю «Волес-Фарм» було визнано банкрутом та відкрито його ліквідаційну процедуру (а.с. 79-81), про що 19.06.2015 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було здійснено відповідну публікацію.

Враховуючи, що апеляційна скарга Бориспільської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області була передана скаржником до органу поштового зв'язку 22.06.2015 (що підтверджується відбитком поштового штемпеля відділення зв'язку на конверті, в якому було надіслано апеляційну скаргу), тобто на четвертий день після винесення постанови господарським судом Київської області у справі № 911/2253/15, як наслідок на день звернення до суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/2253/15 Бориспільська ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області не підтвердила документально набуття статусу кредитора ТОВ «Волес-Фарм» - сторони у справі про банкрутство № 911/2253/15.

В той же час, в апеляційній скарзі Бориспільської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області відсутні будь-які посилання на те, що господарський суд при винесенні оскаржуваної ухвали вирішив питання про права та обов'язки податкового органу.

Так, в апеляційній скарзі Бориспільська ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області жодним чином не посилається, зокрема, на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові). Відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника у податкового органу не має. Окрім цього, в скарзі відсутнє посилання на будь-які докази, з їх наданням, що підтверджують такі вимоги.

Також слід зазначити, що матеріалами справи підтверджено, що голова ліквідаційної комісії повідомляв Бориспільську ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області про початок ліквідаційної процедури боржника (а.с. 38-40). Господарський суд, в свою чергу, повідомляв податковий орган про порушення провадження у справі про банкрутство (а.с. 76-77), однак, податковий орган не скористався своїм правом на участь у справі.

За таких обставин, доказів того, що оскаржувана ухвала господарського суду Київської області порушує права та інтереси податкових органів, зокрема, Бориспільської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області, до апеляційної скарги не додано.

Апелянтом не доведено належними доказами, що спірною ухвалою суд вирішив питання щодо прав та обов'язків Бориспільської ОДПІ Головного управління ДФС у Київській області і відповідно, остання не має права апеляційного оскарження зазначеної ухвали згідно приписів статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку щодо наявності підстав для відмови в прийнятті апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів також враховує правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в постановах № 5011-28/1737-2012 від 20.03.2013, № 5011-46/19090-2012 від 10.04.2013, № 910/313/13 від 18.02.2014, № 5011-46/7280-2012 від 03.06.2014, № 910/5639/14 від 21.08.2014 та № 911/4770/13 від 09.09.2014, № 910/11552/14 від 02.10.2014.

Крім того слід зазначити, що до апеляційної скарги скаржником також додано клопотання б/н від 22.06.2015, за яким останній просить суд поновити Бориспільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області строк на апеляційне оскарження ухвали господарського Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/2253/15.

В даному випадку, у зв'язку із відмовою скаржнику в прийнятті апеляційної скарги, вказане клопотання по суті судом не розглядається.

Враховуючи викладені обставини, керуючись ст. ст. 86, 91 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Бориспільській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Київській області в прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 09.06.2015 у справі № 911/2253/15.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді С.В. Сотніков

О.С. Копитова