ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.06.15р. Справа № 904/4473/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", 49101, м.Дніпропетровськ, вул. Володарського, 5

до Управління Дніпропетровської міської ради по управлінню майном колишнього селища міського типу Таромське, 49000, м. Дніпропетровськ, вул.Кірова, 5

про стягнення 11842,53 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Єрмілко Т.А. - юрисконсульт відділу правового забезпечення юридичного управління за довіреністю від 30.12.2014 року за № 129юр

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпрогаз" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, з врахуванням заяви від 16.06.2015 року від 16.06.2015 року, до Управління дніпропетровської міської ради по управлінню майном колишнього селища міського типу Таромське про стягнення основного боргу в сумі 8515,29 грн., інфляційних втрат в сумі 2239,52 грн., 3% річних в сумі 51,79 грн., пені в сумі 1035,83 грн., судового збору.

Позивачем 30.06.2015 року подано до суду заяву від 30.06.2015 року про припинення провадження у справі № 904/4473/15 в частині стягнення основного боргу в сумі 8515,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 30.01.2015 року за № 2015/ТП-Б-10856/188311 в частині своєчасної та повної оплати за отримані послуги з газопостачання.

Відповідач мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 16.06.2015 року, 30.06.2015 року не з'явився.

Відповідача своєчасно та належним чином повідомлено про місце, час і дату розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення за № 068, 720.

Крім того, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 16.06.2015 року юридичне місцезнаходження відповідача - 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Кірова, б. 5, - куди судом і надсилались ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення розгляду справи.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз", як продавцем, та Управлінням дніпропетровської міської ради по управлінню майном колишнього селища міського типу Таромське, як покупцем, укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2015/ТП-Б-10856/188311 за умовами п. 1.1 якого постачальник постачає природний газ споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку 2 до договору (п. 2.1 договору).

Послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу та/або актом виконаних робіт, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору та згідно з умовами Технічної угоди, яка є невід'ємною частиною договору (п. 2.6 договору).

Акти приймання-передачі газу та/або акт виконаних робіт є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (п. 2.9 договору).

Розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. У випадку зміни ціни газу, внаслідок прийняття Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики рішень, сторони застосовуватимуть нові ціни з моменту, який буде визначено у відповідному рішенні національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики (п. 4.1 договору).

Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу (п. 4.5 договору).

За приписами п. 4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка 2 до договору. Авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу у розрахунковий період до 25-го числа місяця, що передує місяцю поставки газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5.3.3 договору встановлено зобов'язання споживача оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

Договір набирає чинності з дати його підписання та укладається на строк до 31.03.2015 року (п. 10.1 договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги з постачання природного газу у лютому 2015 року в обсязі 1143 м3 на загальну суму 8515,29 грн., що підтверджується підписаним позивачем й відповідачем актом виконаних робіт № ДНГ70910852 від 25.02.2015 року (а. с. 26).

В порушення прийнятих на себе за договором зобов'язань відповідач не розрахувався з позивачем у встановлені договором строки внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворився основний борг за лютий місяць 2015 року в розмірі 8515,29 грн., що і стало причиною звернення позивача з позовом до суду.

Як встановлено судом, відповідачем оплачено суму боргу в розмірі 8515,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 121 від 25.05.2015 року, тобто провадження у справі щодо позовних вимог про стягнення з відповідача боргу в розмірі 8515,29 грн. підлягає припиненню із-за відсутності предмету спору.

За змістом п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Умовами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено наступне: якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 1035,83 грн. за період з 06.03.2015 року дог 18.05.2015 року, 3% річних в сумі 51,79 грн. за період з 06.03.2015 року дог 18.05.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 2239,52 грн. за період з 06.03.2015 року до 18.05.2015 року підлягають задоволенню частково в сумі 1405,70 грн. за період квітень 2015 року - травень 2015 року з огляду на наступне:

Відповідно до приписів п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, позивачем визначено період розрахунку інфляційних втрат без врахування вищевказаних приписів постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, однак, судовий збір в частині позовних вимог, за якими припинено провадження у справі - покладається на відповідача, оскільки спір виник з вини останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 599, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

В частині стягнення основного боргу в розмірі 8515,29 грн. - припинити провадження у справі із-за відсутності предмету спору.

Стягнути з Управління Дніпропетровської міської ради по управлінню майном колишнього селища міського типу Таромське (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Кірова, 5, , п/р 7715 в Банк ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Володарського, 5, , п/р 21243 у філії Дніпропетровське обласне управління АТ "Державний ощадний банк України", МФО 305482, МФО 305482) 1035 (одна тисяча тридцять п'ять) грн. 83 коп. - пені, 51 (п'ятдесят одна) грн. 79 коп. - 3% річних, 1405 (одна тисяча чотириста п'ять) грн. 70 коп. - інфляційних втрат, 1698 (одна тисяча шістсот дев'яносто вісім) грн. 35 коп. - судового збору, про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 06.07.2015 року.

Суддя С.П.Панна