ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.07.2015 Справа № 907/639/15

За позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Київ в собі Хустського відділення товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Хуст

до відповідача1 фізичної особи-підприємця Олас Бориса Борисовича, м. Хуст Закарпатської області

до відповідача2 фізичної особи-підприємця Федяєва Миколи Васильовича, м. Хуст Закарпатської області

про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 38357,94 грн. за договором кредиту № ДК69-4 від 18.07.2014року

Суддя Русняк В.С.

Представники, присутні в судовому засіданні:

від позивача - Хижняк П.П., довіреність від 31.12.2014року;

від відповідача1 - не з'явився;

від відповідача2 - не з'явився;

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Київ в собі Хустського відділення товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Хуст звернулось з позовною заявою до відповідача1 фізичної особи-підприємця Олас Бориса Борисовича, м. Хуст Закарпатської області до відповідача2 фізичної особи-підприємця Федяєва Миколи Васильовича, м. Хуст Закарпатської області про солідарне стягнення заборгованості в розмірі 38357,94 грн. за договором кредиту № ДК69-4 від 18.07.2014року

Присутній в судовому засіданні уповноважений представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Просить суд задоволити позов. На вимогу ухвали суду від 24.06.2015року подав докази про надіслання відповідачам листів № 19 від 27.01.2015р., № 20 від 27.01.2015р., № 23 від 06.02.2015р., № 24 від 06.02.2015р., № 39 від 23.02.2015р., №40 від 23.02.2015р. (повідомлень про розірвання договору).

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач 1 станом на день подання позовної заяви не виконав свої зобов'язання належним чином, провів розрахунки частково, з запізненням, чим порушує умови договору, внаслідок чого у нього виникла та рахується прострочена заборгованість, на яку позивач нарахував пеню відповідно до умов договору та відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних. Позивач вважає, що оскільки відповідач 1 не виконав договірні зобов'язання за кредитним договором, то відповідач 2 несе солідарну з відповідачем 1 відповідальність по виконанню останнім взятих на себе зобов'язань в частині сплати суми основного боргу по кредиту, відсотків за користування кредитом, пені та трьох процентів річних, тому заборгованість підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Відповідач1 письмового відзиву на позов не подав, явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечив.

Разом з тим, до початку судового засідання до господарського суду повернуто рекомендовані листи з повідомленнями про вручення, якими надсилались ухвали суду про порушення провадження у справі від 12.06.15 та про відкладення судового засідання від 24.06.15р., відповідачу1 ФОП Олас Борису Борисовичу за адресою: 90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Корятовича, буд. 13 кв. 2. На конвертах органом поштового зв'язку зроблено відмітки "за зазначеною адресою не проживає" та "виїхав за межі України.

Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.06.2015 підтверджено відомості про місцезнаходження ФОП Олас Бориса Борисовича, (і.н. ): 90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Корятовича, буд. 13 кв. 2. Отже, адреса відповідача1, за якою здійснено надсилання ухвал від 12.06.15 про порушення провадження у справі та про відкладення судового засідання від 24.06.15р. відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача1 згідно з ЄДР.

За приписами ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності сторін за адресою, що зазначена в ЄДР, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідач2, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, витребуваних документів не подав. Поштова кореспонденція з ухвалою про відкладення розгляду справи від 24.06.2015р., направлена на адресу відповідача2, зазначену в позовній заяві, підтверджена витягом з ЄДРЮОФОП та отримана останнім 30.06.2015р. про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення від 25.06.2015р.

Таким чином, судом вчинено відповідно до вимог процесуального закону усі дії щодо належного повідомлення відповідачів про час та місце розгляду справи.

Оскільки відповідачі, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, на вимогу суду письмового відзиву не подали, даний спір підлягає вирішенню по суті в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (кредитор по договору) та відповідачем 1 (позичальник по договору) 18.07.14 укладено договір кредиту №ДК 69-4 (далі - договір), згідно якого позивач надав відповідачу 1 в тимчасове користування на умовах зворотності, терміновості, забезпеченості та платності кредит в сумі 35000,00 грн. з оплатою по процентній ставці 2,8% на місяць, а відповідач 1 зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі та на умовах, передбачених договором (п. 2.1. договору). Видача відповідачу 1 кредиту у сумі 35000,00 грн. підтверджується видатковим касовим ордером №115 від 18.07.14.

У п. 3.2. договору визначено, що позичальник зобов'язується повністю повернути кредит, отриманий за договором та відсотки за користування ним до 16-00 год. 24.07.16.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідач 1 відповідно до 4.2.4. договору зобов'язався проводити погашення кредиту і відсотків у порядку та строки згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків (Додаток №1), який є невід'ємною частиною договору.

Проте, відповідач 1 свої зобов'язання за договором щодо погашення кредиту та сплаті відсотків належним чином не виконував, а саме не проводив погашення кредиту та відсотків у порядку та строки згідно з Графіком погашення кредиту і відсотків, внаслідок чого у нього станом на 05.06.15 виникла прострочена заборгованість на загальну суму 38357,94 грн., у т.ч. 23310,38 грн. основного боргу, 14885,27 грн. відсотків за користування кредитом.

У п. 7.1. договору визначено, що у випадку порушення позичальником термінів погашення заборгованості за кредитом та/або сплаті відсотків за користування кредитом, кредитор, починаючи з першого дня прострочення зобов'язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, має право нарахувати, а позичальник зобов'язаний оплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пеня нараховується за весь період прострочення. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом.

Позивач, керуючись вказаним пунктом договору, ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 625 Цивільного кодексу України та вимог ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" нарахував відповідачу1 пеню, яка згідно розрахунку станом на 05.06.15 становить 131,42 грн. та 3% річних - 30,87 грн.

Позивач, керуючись п. 4.3.4. договору, де, зокрема, вказано, що кредитор має право вимагати дострокового розірвання договору у разі порушення Графіку погашення кредиту і відсотків (Додаток №1) більш ніж на один платіжний період, неодноразово надсилав відповідачу 1 повідомлення-вимоги №39 від 23.02.15 про сплату боргу та про дострокове розірвання договору, листи №19 від 27.01.15, №23 від 06.02.15. Проте, відповідач 1 вимоги та листи позивача залишив без відповіді та задоволення.

Виконання зобов'язань відповідача 1 за договором забезпечено договором поруки № 29 від 18.07.14, укладений між позивачем та відповідачем2, гр. Шпірь О.В. та ФОП Федяєв М.В. Відповідно до п.п. 3.1., 3.3. договору поруки у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов'язань по договору кредиту поручителі та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за виконання зобов'язань в повному обсязі; у випадку невиконання чи неналежного виконання поручителями взятих на себе зобов'язань по цьому договору, кредитор має право звернути стягнення на майно та кошти, які належать поручителям та на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому законодавством України.

Позивач звертався до відповідача 2 з повідомленням-вимогою №40 від 23.02.15, листом №24 від 06.02.15 та №20 від 27.01.15, де запропонував відповідачу 2 негайно з'явитись за вказаною адресою та сплатити вказану суму заборгованості вжити заходів із повернення суми заборгованості та вказав, що у разі несплати відповідачем 1 зобов'язань за договором кредиту, здійснити виконання зобов'язання відповідача 1 в обсязі, заявленому кредитором в письмові вимозі, а також в разі несплати до 03.03.15 суми боргу буде розпочато комплекс дій з направлення на передачу матеріалів до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Частини 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У ч. 1. ст. 543 Цивільного кодексу України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення солідарно з відповідачів суми 38357,94 грн., в т.ч. 23310,38 грн. основного боргу, 14885,27 грн. відсотків за користування кредитом, 131,42 грн. пені та 30,87 грн. трьох відсотків річних, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позовні вимоги позивачем належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1827,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця Олас Бориса Борисовича (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Корятовича, буд. 13 кв. 2, і.н. ) та з фізичної особи-підприємця Федяєва Миколи Васильовича (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. 24-го Жовтня, буд. 2 кв. 4, і.н. ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України" м. Київ в особі Хустського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Надія України" (90400, Закарпатська область, м. Хуст, вул. Духновича, 2, код: 37063244) суму 38357,94 грн. (тридцять вісім тисяч триста п'ятдесят сім грн. 94 коп.), з яких 23310,38 грн. основний борг, 14885,27 грн. відсотки за користування кредитом, 131,42 грн. пеня та 30,87 грн. - 3% річних, а також суму 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) у відшкодування витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя В.С. Русняк