номер провадження справи 32/74/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015 Справа № 908/2590/15-г

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", (04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи 2; 83060, м. Донецьк, вул. Шахтарів Донбасу, 163)

про стягнення 425701,03 грн.

Суддя Колодій Н.А.

Представники сторін:

від позивача: Максименко І.В., довіреність №23-12/14-3 від 23.12.2014р.

від відповідача: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 15.04.2015 р. звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" про стягнення 425701,03 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу № L634-04/07 від 26.04.2007 р.

Ухвалою суду від 16.04.2015 року порушено провадження у справі № 908/2590/15-г, присвоєно справі номер провадження 32/74/15, судове засідання призначене на 27.05.2015 року.

Ухвалою суду від 27.05.2015 р., за клопотанням позивача строк розгляду спору було продовжено відповідно до ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на 29.06.2015 р.

Ухвалою суду від 18.06.2015 р. розгляд справи відкладено на 30.06.2015 р.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем та відповідачем підписано договір фінансового лізингу. На виконання умов договору Лізингодавець придбав предмет лізингу за договором купівлі-продажу та передав у тимчасове володіння та користування Лізингоодержувачу про що було підписано представниками сторін акт приймання - передачі предмета лізингу. Між сторонами було погоджено Графік лізингових платежів. Однак, відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання з лізингових платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 425701,03 грн. Вказану заборгованість позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач в судове засідання 30.06.2015 р. не з'явився, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребувані ухвалою суду по справі документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав.

Ухвала суду відповідачу поштою на адресу, зазначену в позовній заяві, не направлялась, оскільки відповідно до листа ЗД УДППЗ "Укрпошта" від 30.03.2015 р. № 04-16-416 припинено приймання та пересилання поштових відправлень на територію Донецької області, про що складено відповідні акти. Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" (зі змінами внесеними Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 01.12.2014 р. № 01-06/2052/14) інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Запорізької області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 30.06.2015 року за відсутності представника відповідача.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

В судовому засіданні 30.06.2015 р. справу розглянуто, прийнято і оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

26.04.2007 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (Лізингдавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво АЛЬТКОМ" (Лізингоодержувач) підписали договір фінансового лізингу №L634-04/07.

Відповідно до п. 1.1 договору фінансового лізингу, Лізингодавець на підставі Договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у володіння та користування пртягом усього строку лізингу за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначається в Специфікації, а Лізингоодержувач зобов'язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

На виконання умов договору фінансового лізингу, Лізингодавець придбав предмет лізингу за договором купівлі-продажу №Р632-04/07 від 26.04.2007р. та на підставі акту приймання - передачі предмета лізингу від 22.06.2007р. передав Лізингоодержувачу.

Предметом лізингу виступає - вантажний автомобіль МАN 26413, № кузову/шасі WMAN23ZZ24G167685.

Пунктом 1.2. договору сторони передбачили, що строк лізингу складається з Періодів лізингу, зазначених в Графіку платежів, та не може бути менше одного року.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2 договору фінансового лізингу, Лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу та поточних лізингових платежів, що включають: суму, яка відшкодовує частину вартості Предмета лізингу, та комісію Лізингодавця. Розмір лізингових платежів за кожний період лізингу, їх загальна сума та порядок сплати зазначаються в Графіку.

Відповідно до п. 4.7 договору фінансового лізингу, оплата всіх лізингових платежів, зазначених в цьому розділі Договору, здійснюється Лізингодержувачем в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Лізингодавця. Лізингоодержувач здійснює платежі відповідно до Графіку з коригуванням їх загальної вартості на зміну курсу Національного банку України для Євро за правилами, наведеними в п. 3 Графіку.

Відповідно до п. п. 5.1 - 5.4 загальних умов фінансового лізингу Додаток№4 до договору фінансового лізингу, Лізингоодержувач зобов'язується сплачувати зазначені в графіку лізингові платежі. Датою сплати лізингового платежу вважається дата зарахування такого платежу на поточний рахунок.

Лізингоодержувач сплачує зазначені в Графіку авансові лізингові платежі на підставі рахунку протягом 5 днів з дня укладення Договору. рахунок на оплату авансових лізингових платежів надається Лізингодавцю при укладенні Договору.

Лізингоодержувач сплачує зазначені в Графіку поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку Лізингодавця, направленого на вказану в Договорі електрону адресу Лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку.

У разі неотримання рахунку Лізингодавця до 5 числа поточного місяця Лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до Лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно. В цьому випадку Лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця.

Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. При цьому, першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем в якому Предмет лізингу був переданий Лізингоодержувачу за Актом приймання - передачі. Зазначені в Графіку порядкові номери періодів лізингу відповідають календарним місяцям, які слідують за першим періодом лізингу.

Внаслідок наявності у Лізингоодержувача простроченої заборгованості за Договором фінансового лізингу була проведена реструктуризація заборгованості та між сторонами підписані угоди, якими були внесені зміни до Графіку платежів, а саме: угоди про внесення змін до договору фінансового лізингу №L634-04/07 від 26.04.2007р.; від 02.03.2009р.; від 01.09.2009р.; від 02.08.2010р.; від 01.12.2010р.; від 04.05.2011р.; від 28.02.2014р.

Також додатковою угодою від 28.02.2014р. до договору фінансового лізингу №L634-04/07 від 26.04.2007р. сторони внесли зміни наступного змісту:

п. 1.1 лізингоодержувач визнає наявність простроченої заборгованості за рахунками перед лізингодавцем та зобов'язується сплатити в розмірі та строк, визначений сторонами.

п. 1.2 Лізингоодержувач засвідчує та визнає, що на дату укоаладення цієї Угоди до Договору, зобов'язання Лізингоодержувача перед Лізингодавцем за договором не виконані в повному обсязі та відповідно до умов визначених договором.

п. 1.3 Сторони визначили, що виконання зобов'язань/ боргових зобов'язань Лізингоодержувача за договором, з моменту укладання цієї додаткової угоди є відстроченим. Встановити кінцеву дату виконання Лізингоодержувачем зобов'язань за договором до 30.09.2014 р. (зобов'язання повинні бути виконані не пізніше зазначеної дати /дата виконання зобовязань).

п. 1.4 З урахуванням умов, визначених п. 1.1. цієї Угоди, сторони засвідчують, що Договір є чинним та діє до повного виконання Лізингоодержувачем зобов'язань перед Лізингодавцем щодо сплати заборгованості відповідно до умов договору та п. 1.1. Угоди.

Лізингоодержувач свої зобов'язання за договором фінансового лізингу виконував не належним чином та допустив прострочення платежів за наступними виставленими рахунками №№: L634-04/07/30 від 01.12.2009р. на суму 16492,68 грн.; L634-04/07/31 від 04.01.2010р. на суму 15607,98 грн.; L634-04/07/32 від 01.02.2010р. на суму 15279,58 грн.; L634-04/07/33 від 01.03.2010р. на суму 14621,34 грн.; L634-04/07/34 від 01.04.2010р. на суму 14397,81 грн.; L634-04/07/36-002 від 01.06.2010р. на суму 12913,22 грн.; L634-04/07/37-004 від 01.07.2010р. на суму 12883,26 грн.; L634-04/07/38-008 від 02.08.2010р. на суму 3259,10 грн.; L634-04/07/39-009 від 01.09.2010р. на суму 3165,58 грн.; L634-04/07/41-012 від 01.11.2010р. на суму 17115,99 грн.; L634-04/07/42-016 від 01.12.2010р. на суму 3232,86 грн.; L634-04/07/44-026 від 01.04.2011р. на суму 3008,92 грн.; L634-04/07/47-029 від 04.05.2011р. на суму 3361,44 грн.; L634-04/07/49-034 від 01.07.2011р. на суму 25173,63 грн.; L634-04/07/-50-036 від 01.08.2011р. на суму 24850,03 грн.; L634-04/07/51-038 від 01.09.2011р. на суму 25171,43 грн.; L634-04/07/52-040 від 03.10.2011р. на суму 23526,81 грн.; L634-04/07/53-042 від 01.11.2011р. на суму 24408,53 грн.; L634-04/07/54-044 від 01.12.2011р. на суму 23417,31 грн.; L634-04/07/55-046 від 03.01.2012р. на суму 22483,66 грн.; L634-04/07/56-048 від 01.02.2012р. на суму 22964,89 грн.; L634-04/07/57-050 від 01.03.2012р. на суму 23413,43 грн.; L634-04/07/58-052 від 02.04.2012р. на суму 23259,45 грн.; L634-04/07/59-054 від 03.05.2012р. на суму 23043,46 грн.; L634-04/07/ev-056 від 28.05.2012р. на суму 480 грн.; L634-04/07/60-057 від 01.06.2012р. на суму 22543,60 грн.; L634-04/07/v-058 від 01.06.2012 р. на суму 3762,12 грн., L634-04/07/e-061 від 18.07.2012 р. на суму 1185,82 грн., L634-04/07/ev-074 від 08.07.2013 р. на суму 1730,22 грн.; всього заборгованість 425701,03 грн.

На день вирішення спору в суді відповідачем доказів сплати заборгованості з лізингових платежів не надано.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу. У зв'язку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.

Таким чином, на правовідносини, що склалися між сторонами щодо одержання позивачем лізингових платежів у частині покупної плати за надання майна в майбутньому у власність відповідачу, поширюються загальні положення про купівлю-продаж.

Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Загальні правові та економічні засади фінансового лізингу регламентуються Законом України "Про фінансовий лізинг".

Частиною 2 ст. 1 вказаного вище Закону унормовано, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором (ч. 1). Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу (ч. 2).

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 425701,03 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості відповідач суду не надав, викладені в позові обставини не спростував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком" (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, проспект Московський, буд. 9, корп. 5, офіс 101, ) суму основного боргу в розмірі 425701 грн. (чотириста двадцять п'ять тисяч сімсот одна) грн. 03 коп., судовий збір в розмірі 8514 (вісім тисяч п'ятсот чотирнадцять) грн. 02 коп. Видати наказ.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "02" липня 2015 р.

Суддя Н.А. Колодій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.