КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Справа№ 910/29647/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Шалівський В.О.

за участю представників:

від позивача: Цурка Н.О. (представник за довіреністю)

від відповідача -1: не з'явився

від відповідача -2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп"

та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс"

на рішення господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р.

у справі №910/29647/14 ( суддя Грєхова О.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс"

про стягнення 510581,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "Укргазбанк" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс" про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №282/09/2013/0070 від 16.10.2013, в сумі 510581,88 грн., в тому числі 325000 грн. строкової заборгованості по кредиту, 150000 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 7033,77 грн. строкової заборгованості по процентам, 18318,89 грн. простроченої заборгованості по процентам, 8783,55 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1445,67 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-1 своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором №282/09/2013/0070 від 16.10.2013, та невиконанням відповідачем-2 своїх обов'язків поручителя за договором поруки №282/09/2013/0070 Р3 від 16.10.2013 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. у справі №910/29647/14 позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп", Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" 325000 (триста двадцять п'ять тисяч) грн. строкової заборгованості по кредиту, 150000 (сто п'ятдесят тисяч) грн. простроченої заборгованості по кредиту, 7033 (сім тисяч тридцять три) грн. 77 коп. строкової заборгованості по процентам, 18318 (вісімнадцять тисяч триста вісімнадцять) грн. 89 коп. простроченої заборгованості по процентам, 8783 (вісім тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 55 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1445 (одну тисячу чотириста сорок п'ять) грн. 67 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів та 10211 (десять тисяч двісті одинадцять) грн. 64 коп. витрат зі сплати судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення в частині стягнення 325000 грн. строкової заборгованості по кредиту і відмовити позивачу у стягненні цієї суми коштів.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник зазначає про те, що місцевим господарським судом не взято до уваги положення кредитного договору, а саме: п. 3.13 кредитного договору, згідно з яким відповідач-1 надав банку доручення здійснювати договірне списання коштів з рахунків позичальника, проте банк не реалізував надане йому доручення позивальника на договірне списання коштів з рахунків останнього, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 150000 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 7033,77 грн. строкової заборгованості по процентам, 18318,89 грн. простроченої заборгованості по процентам, 8783,55 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1145,67 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 30.03.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс" на господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. у справі №910/29647/14 до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 28.04.15 р.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення в частині стягнення 325000 грн. строкової заборгованості по кредиту і відмовити позивачу у стягненні цієї суми коштів.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник зазначає про те, що місцевим господарським судом не взято до уваги положення кредитного договору, а саме: п. 3.13 кредитного договору, згідно з яким відповідач-1 надав банку доручення здійснювати договірне списання коштів з рахунків позичальника, проте банк не реалізував надане йому доручення позивальника на договірне списання коштів з рахунків останнього, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 150000 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 7033,77 грн. строкової заборгованості по процентам, 18318,89 грн. простроченої заборгованості по процентам, 8783,55 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1145,67 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 30.03.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп" на господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. у справі №910/29647/14 до провадження, та до спільного розгляду з апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс"; розгляд апеляційної скарги призначено на 28.04.15 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2015 р. змінено склад судової колегії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тищенко О.В., Зубець Л.П.) від 28.04.2015 р. прийнято апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс" на рішення господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. у справі №910/29647/14 до свого провадження; розгляд апеляційних скарг призначено на 10.06.15 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 р. змінено склад судової колегії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 10.06.2015 р. прийнято апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс" на рішення господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. у справі №910/29647/14 до свого провадження; розгляд апеляційних скарг призначено на 10.06.15 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 10.06.2015 р. розгляд справи №910/29647/14 відкладено на 01.07.2015 р.

В судове засідання апеляційної інстанції представники відповідачів не з'явилися.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представників відповідачів.

У запереченнях на апеляційні скарги та в судовому засіданні представник позивача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити без змін рішення господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. у справі №910/29647/14, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

16.10.2013 р. між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком "Укргазбанк", як Кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп", як Позичальником, укладено Кредитний договір №282/09/2013/0070 (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого Банк відкриває Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 600000 грн. з метою поповнення обігових грошів, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в межах строку кредитування, встановленого в п.1.3. Кредитного договору, в розмірі 19,9 % річних (п.п.1.1.-1.2. Кредитного договору).

Відповідно до п.1.3. Кредитного договору, кредитна лінія відкривається з 16.10.2013 р. по 15.10.2015 р.

Згідно з п. 1.3.2. Кредитного договору, Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі у строки дії ліміту відповідного періоду та у сумі перевищення фактичної заборгованості по кредиту цього періоду над лімітом кредитної лінії наступного періоду, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування (Додаток №1 до Кредитного договору).

Відповідно до п. 3.1. Кредитного договору, кредитні кошти надаються Банком Позичальнику окремими траншами, шляхом перерахування з позичкового рахунку №572.980, відкритого у Відділенні № 70 Київської обласної дирекції АБ "Укргазбанк", код Банку 320478, на поточний рахунок Позичальника № 2.980, відкритий у Відділенні № 70 Київської обласної дирекції АБ "Укргазбанк", код Банку 320478.

Надання Банком кредитних коштів здійснюється за умови отримання Банком, у строк не менше як за один банківський день до дати видачі коштів в межах ліміту кредитної лінії, попередньої письмової заяви Позичальника та підтвердження Банком намірів про видачу кредитних коштів в межах ліміту кредитної лінії згідно зазначеної заяви Позичальника.

Після отримання Позичальником повної суми кредиту в межах загального ліміту, встановленого в п. 1.1. Кредитного договору, подальше кредитування в межах строків та в межах сум ліміту кредитної лінії, може здійснюватися лише після погашення Позичальником частини або всієї суми наданого кредиту, у розмірі, який не може перевищувати обсягу такого погашення.

Виходячи зі змісту п.п. 3.2.-3.5. Кредитного договору, погашення кредиту Позичальник здійснює на рахунок № 572.980 у Відділенні № 70 Київської обласної дирекції АБ "Укргазбанк", код Банку 320478, відповідно до Графіку зменшення ліміту кредитування, який наведено в Додатку 1 до Кредитного договору.

У разі ненадходження платежів від Позичальника у встановлені Кредитним договором строки, суми непогашених у строк платежів визнаються простроченими та наступного банківського дня перераховуються на рахунки простроченої заборгованості.

Нарахування процентів по Кредитному договору здійснюється на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами, виходячи з процентної ставки у розмірі, визначеному в п.1.1. Кредитного договору. При розрахунку процентів використовується метод "факт/факт", виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, враховуючи перший день та не враховуючи останній день користування кредитними коштами.

Проценти нараховуються Банком щомісячно, не пізніше останнього банківського дня місяця, за період з дати надання кредиту по останній календарний день місяця, в якому наданий кредит, та надалі з першого дня по останній календарний день місяця, в день дострокового розірвання Кредитного договору, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3. Кредитного договору, за період з першого календарного дня місяця, в якому відбувається погашення кредиту, по день, що передує дню погашення кредиту.

Проценти сплачуються Позичальником щомісячно, не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності з п.1.3. Кредитного договору, або в день дострокового розірвання Кредитного договору на рахунок № 572.980 у Відділенні № 70 Київської обласної дирекції АБ "Укргазбанк", код Банку 320478.

Як встановлено п.п. 3.7.-3.9. Кредитного договору, за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Кредитним договором (прострочена заборгованість), процентна ставка встановлюється в розмірі 24,9 % річних.

Нарахування процентів за користування кредитними коштами, що не повернуті в строки/терміни, передбачені Кредитним договором (прострочена заборгованість), здійснюється на суму фактичного щоденного залишку простроченої заборгованості по кредиту, виходячи з процентної ставки, зазначеної в першому абзаці цього пункту Кредитного договору.

За наявності заборгованості по кредиту та/або платі за кредит. Сторони встановлюють наступну черговість погашення Позичальником заборгованості: прострочені комісії (якщо матимуть місце прострочення); прострочені проценти (якщо матимуть місце прострочення); прострочена сума основного боргу (якщо матимуть місце прострочення); строкові комісії; строкові проценти; строкова заборгованість за основним боргом.

Пунктом 5.1. Кредитного договору передбачено, що Банк зобов'язується: з урахуванням умов, встановлених положеннями Кредитного договору, видати кредит в сумі, визначеній в п.1.1. Кредитного договору, виключно після оформлення забезпечення, передбаченого п. 2.1., та оплати Позичальником комісій у порядку, передбаченому Кредитним договором.

16.10.2013 р., в забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс", як Поручителем, укладено Договір поруки № 282/09/2013/0070 РЗ (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Кредитором за виконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору, за умовами якого Позичальник зобов'язаний у порядку та на умовах, викладених у Кредитному договорі, не пізніше 15.10.2015 повернути кредит у розмірі 600000 грн., сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 19,9% річних, сплатити проценти за користування кредитними коштами, що не повернуті у терміни, передбачені кредитним договором (прострочена заборгованість), виходячи з 24,9% річних, при невиконанні умов, передбачених п. 4.1. Кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 22,9% річних, при невиконанні будь-якої або декількох умов, передбачених п.п. 5.2.13-5.2.16 Кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 20,9% річних, при одночасному невиконанні п. 4.1. та п.п. 5.2.13-5.2.16 Кредитного договору, сплатити проценти за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, виходячи з 23,9% річних, а також комісії, штрафи та пені у розмірі і випадках, передбачених Кредитним договором та Договором поруки.

Згідно з п. 1.2 Договору поруки, Поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед Кредитором за порушення виконання зобов'язань по Кредитному договору.

Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Позичальник (п. 1.3 Договору поруки).

Згідно з п. 2.1 Договору поруки, у випадку невиконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору, Кредитор звертається з письмовою вимогою про виконання зобов'язань по Кредитному договору до Позичальника та Поручителя.

Як встановлено судом апеляційної інстанцій, банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надав Позичальнику кредит в розмірі 600000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №ТR.756572.1917.7548 та випискою з особового рахунку Позичальника 572.980 за період з 16.10.2013 по 23.09.2014.

Проте, відповідач-1 своїх зобов'язань за Кредитним договором в частині своєчасного повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого за відповідачем-1 утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача, станом на 23.09.2014, склала 510581,88 грн., з яких 325000 грн. строкової заборгованості по кредиту, 150000 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 7033,77 грн. строкової заборгованості по процентам, 18318,89 грн. простроченої заборгованості по процентам, 8783,55 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1445,67 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідачів з претензією (вих. № 501013/1528 від 19.06.2014), у якій вимагав повернення кредитних коштів та нарахованих процентів, що станом на 17.06.2014 склало 493289,79 грн.

Зазначена претензія відповідачами залишена без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що були встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 ЦК України та ч.7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається, крім випадку, коли право такої відмови встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений матеріалами справи, зокрема, випискою з особового рахунку відповідача-1 572.980 за період з 16.10.2013 по 23.09.2014, та розрахунком заборгованості, наданим позивачем, який судом перевірений та визнаний обґрунтованим та арифметично вірним.

Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення 325000 грн. строкової заборгованості по кредиту, 150000 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 7033,77 грн. строкової заборгованості по процентам, 18318,89 грн. простроченої заборгованості по процентам є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.3. Кредитного договору встановлено, що за порушення визначених в цьому договорі строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами та/або комісій, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку неустойку (пеню), яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України сторони домовилися, що розрахунок пені за прострочення виконання зобов'язань (щодо строків (визначених в цьому договору) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами) припиняється через один рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Сплата штрафних санкцій (неустойки, пені) за цим договором не звільняє Позичальника від відшкодування збитків, завданих банку, в повному обсязі.

Керуючись п. 6.3 Кредитного договору, позивач нарахував відповідачу-1 пеню за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 8783,55 грн., за несвоєчасну сплату процентів - 1445,67 грн.

Таким чином, вимоги Позивача щодо стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 8783,55 грн., за несвоєчасну сплату процентів в розмірі 1445,67 грн., визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Як встановлено вище, зобов'язання відповідача-1 за Кредитним договором забезпечені Договором поруки, відповідно до умов якого відповідач-2 відповідає за виконання Позичальником зобов'язань по Кредитному договору та несе солідарну відповідальність перед позивачем у тому ж обсязі, що і відповідач-1 - за повернення кредиту, сплату процентів за користування кредитними коштами, комісії, неустойки, можливих штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов'язань.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, відповідач-2 взяв на себе зобов'язання солідарно відповідати перед банком за несвоєчасне та повне виконання зобов'язань за Кредитним договором.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач-1 прострочив виконання зобов'язання по оплаті простроченої заборгованості по кредиту, строкової заборгованості по процентам, простроченої заборгованості по процентам за Кредитним договором, відповідачами не доведено відсутність заборгованості перед позивачем за Кредитним договором, позовні вимоги про стягнення з стягнення з відповідача-1, відповідача-2 солідарно заборгованості за Кредитним договором в сумі 510581,88 грн., з яких 325000 грн. строкової заборгованості по кредиту, 150000 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 7033,77 грн. строкової заборгованості по процентам, 18318,89 грн. простроченої заборгованості по процентам, 8783,55 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1445,67 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Твердження скаржників про те, що заборгованість у розмірі 150000 грн. простроченої заборгованості по кредиту, 7033,77 грн. строкової заборгованості по процентам, 18318,89 грн. простроченої заборгованості по процентам, 8783,55 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 1145,67 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів отоварилась внаслідок не виконання позивачем п. 3.13 кредитного договору, згідно з яким відповідач-1 надав банку доручення здійснювати договірне списання коштів з рахунків позичальника колегією суддів не приймається до уваги, оскільки договірне списання є правом, а не обов'язком банку. Крім того скаржниками не надано доказів наявності на поточному рахунку Позичальника коштів, достатніх для покриття його заборгованості за Кредитним договором.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, та на які вони посилаються як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційних скарг, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за їх подання і розгляд покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Валмакс Груп" та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВМ-Плюс" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. у справі №910/29647/14 - без змін.

2. Матеріали справи №910/29647/14 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко