ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015 року Справа № 904/1178/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді : Бахмат Р. М. (доповідача),

суддів: Євстигнеєва О.С., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання : Назаренко С.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Бершадська Т.А. (дов. б/н від 15.05.13 р.);

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП" смт. Радушне на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015р. у справі № 904/1178/15.

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія" м.Кривий Ріг

до товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП" смт. Радушне

про стягнення 1 391 000 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Дніпропетровської обл. від 26.05.2015 р. у справі № 904/1178/15, яке підписано 29.05.2015 р. та оформлено відповідно до вимог ст. 84 ГПК України (суддя Кармазіна Л.П.), задоволено позов товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія" м. Кривий Ріг до товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП" смт. Радушне про стягнення 1 391 000 грн. заборгованості.

Вказаним рішенням стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП" смт. Радушне на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія" м. Кривий Ріг заборгованість у розмірі 1 391 000 грн. 00 коп. та суму судового збору у розмірі 27 820 грн. 00 коп.

Відповідач не погодився з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення по даній справі та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки вважає, що рішення є незаконним та необґрунтованим, винесено з неповним з'ясуванням судом обставин справи і їх дослідженням, а також з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вважає, що судом неправомірно було не взято до уваги клопотання про перенесення судового засідання, що направлялося до суду та було отримано судом 21.05.2015 р.

Відповідач зазначає, що позивач не включений до реєстру фінансових установ, не набув відповідно до законодавства України статусу фінансової установи та не має повноважень на надання фінансових послуг. Згідно ст. 227 ЦК України є підстави вважати, що укладання позивачем договору зворотної фінансової допомоги є порушенням в частині господарської компетенції щодо укладання позастатутних угод, а саме угод про надання фінансових послуг, без відповідного дозволу.

Розпорядженням голови суду № 270 від 17.06.2015 р., у зв'язку з перебуванням судді Кощеєва І.М. у відрядженні, змінено склад колегії суддів.

Скаржником 24.06.2015 р. було подано клопотання про перенесення слухання справи, у зв'язку з відрядженням представника відповідача для участі у судовому засіданні у Вищому господарському суді України.

У запереченні на апеляційну скаргу позивач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки вважає, що рішення суду повністю відповідає вимогам чинного законодавства, його постановлено відповідно до матеріалів справи після ретельного вивчення фактичних обставин справи та документів, які було залучено до справи.

Позивач зазначає у запереченні, що постановлення рішення за відсутності представника відповідача не є підставою для його скасування, адже відповідача було належним чином повідомлено про час та день слухання справи.

ТОВ «Криворізька будівельна компанія» вважає, що договір, що є предметом позову потрібно розглядати як різновид договору, що за своєю сутті та змістом відповідає договору позики, особливості якого чітко визначено в ст.ст. 1046-1053 Цивільного кодексу України. Позивач не передбачає виплати відсотків, і є поворотною фінансовою допомогою, адже не передбачає отримання прибутку від діяльності з надання коштів іншому суб'єкту господарювання.

Чинним законодавством не передбачено будь-яких обмежень щодо того хто може надавати поворотну фінансову допомогу чи її розміру. Це означає, що ліцензуванню підлягає тільки послуга з надання в борг грошових коштів під проценти з метою отримання прибутку, адже таку послугу мають право надавати тільки фінансові установи саме на підставі тих норм, на які посилається позивач.

Таким чином, позивач вважає, що договір, що є предметом позову, не укладався з порушенням вимог щодо правоздатності та ліцензування певних видів діяльності або з порушенням в частині господарської компетенції, він цілком відповідає вимогам ст. 203 ЦКУ, а в позові не зазначено які саме норми ЦКУ є правовими підставами для визнання договору недійсним, а в рішенні суду цілком правомірно та вірно визначено природу та зміст договору.

Розпорядженням секретаря судової палати № 578 від 03.07.2015 р. р., у зв'язку з поверненням з відрядження судді Кощеєва І.М., змінено склад колегії суддів.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи, викладені у запереченні на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила, що між товариством з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС-ГРУП" (позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Криворізька будівельна компанія" (позикодавець) укладено договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги № 25 У від 03.07.2014 р.

Відповідно до п.1.1 договору позикодавець надав позичальнику грошові кошти у вигляді поворотної безвідсоткової фінансової допомоги у розмірі передбаченому в п.2.1 цього договору, а позичальник зобов'язався повернути надану поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Згідно п. 2.1. договору, з урахуванням додаткової угоди №1 від 10.06.2014 р. (а.с.33), поворотна безвідсоткова фінансова допомога надається в національній валюті України у розмірі 2 491 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.2. договору, поворотна безвідсоткова, фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується.

Поворотна безвідсоткова фінансова допомога надається позичальнику на строк до 31 січня 2015 року. (п. 2.5. договору в редакції додаткової угоди №1 від 10.06.2014 року)

Пунктом 3.1. договору передбачено, що поворотна безвідсоткова фінансова допомога підлягає поверненню в розмірі не менше 400 000,00 грн. в місяць.

Відповідно до п.3.2. договору, поворотна безвідсоткова фінансова допомога підлягає поверненню на вимогу позикодавця, але не пізніше спливу останнього дня строку визначеного в п.2.5. цього договору.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили, що в строк до 30 вересня 2014 року сторони зобов'язані здійснити контрольні звірки взаєморозрахунків і позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві залишок поворотної безвідсоткової фінансової допомоги в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.2. договору, позичальник зобов'язаний повернути поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в строк, визначений в п. 2.5 цього договору.

На виконання умов укладеного договору, позивач надав відповідачу поворотну безвідсоткову фінансову допомогу у розмірі 2 491 000 грн. 00 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських виписок за період з 03.07.2014 року по 14.07.2014 р. (а.с.37-39)

В порушення своїх зобов'язань за договором, відповідач повернув позивачу грошові кошти частково, в розмірі 1 100 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками (а.с. 40-70). В зв'язку з частковим поверненням грошових коштів, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 1 391 000 грн. 00 коп., що і є предметом даного спору.

Відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Матеріалами справи встановлено, що позивач свої зобов'язання згідно умов договору надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №25 У від 03.07.2014 року, виконав належним чином, що підтверджується копіями банківських виписок за період з 03.07.2014 року по 14.07.2014 р. (а.с.37-39)

Доказів повного повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги відповідачем не надано до матеріалів справи.

Зобов'язання відповідача щодо повернення поворотної безвідсоткової фінансової допомоги передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Тобто відповідачем порушено умови договору, який підписаний між сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України )

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором щодо повернення безвідсоткової фінансової допомоги встановлено матеріалами справи, а тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги.

Доводи скаржника, вказані в апеляційній скарзі є безпідставними, а тому, з урахуванням вищевикладеного, не підлягають задоволенню.

Клопотання ТОВ «Валкос Груп» про перенесення судового засідання, у зв'язку із невідкладним відрядженням директора та представника (юриста) для участі у судовому засіданні у Вищому господарському Суді України не підлягає задоволенню, так як скаржником не надано до клопотання доказів, на які він посилається у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що нез'явлення в судове засідання представника скаржника не перешкоджає вирішенню спору без його участі, за наявними в справі матеріалами (абз. 1 п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського Суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

На підставі викладеного, керуючись статями 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ВАЛКОС ГРУП" смт. Радушне залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 р. у справі № 904/1178/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів, з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили, до Вищого Господарського Суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови виготовлено 08.07.2015 р.

Головуючий Р.М. Бахмат

Судді: О.С.Євстигнеєв

І.М.Кощеєв