КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа№ 21/39б(16/186б/85б)

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Алданової С.О.

Руденко М.А.

за участю секретаря Карпюк О.С.,

від ТОВ "НІД Чернігів" - Галенко О.Г. (наказ № 1 від 25.04.2008),

від ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (договір про надання правової допомоги від 23.06.2015),

від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Іллюшко О.М. (дов. від 26.11.2012),

від боржника - арбітражний керуючий Горбач С.Ф. (ліквідатор),

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД Чернігів", ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль"

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2015

у справі № 21/39б(16/186б/85б) (суддя Івченко С.М.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2015 у справі № 21/39б(16/186б/85б) приведено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" у відповідність до вимог ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в новій редакції з включенням до нього вимог:

- Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області у розмірі 201007,26 грн., з віднесенням до третьої черги - 199077,54 грн., до шостої черги - 1929,72 грн.;

- ОСОБА_2 у розмірі 3225135,56 грн., з включенням їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів; та у сумі 1129957,33 грн. з віднесенням до 6 черги задоволення;

- ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції у розмірі 1248655,30 грн. з задоволенням в четверту чергу та у сумі 705 911,77 грн. з задоволенням у 6 чергу.

Включено окремо до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції у розмірі 4726230,98 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника і погашення яких здійснюється в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Включено окремо до реєстру вимог кредиторів вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД Чернігів" у розмірі 484216,62 грн., які забезпечені заставою майна боржника і погашення яких здійснюється в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "НІД Чернігів" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 22.05.2015 в частині визнання поточних вимог Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області у розмірі 37557,32 грн. з включенням їх до третьої черги реєстру вимог кредиторів та ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції у розмірі 705911,77 грн. з включенням їх до шостої черги вимог кредиторів та відмовити у включенні цих вимог до реєстру вимог кредиторів боржника; прийняти в частині кредиторських вимог Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області та ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції нову ухвалу, відповідно до якої викласти резолютивну частину ухвали від 22.05.2015 наступним чином: "привести реєстр вимог кредиторів боржника у відповідність до вимог ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в новій редакції з включенням до нього вимог: - Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області у розмірі 163449,94 грн. з віднесенням до третьої черги - 161520,22 грн., до шостої черги - 1929,72 грн.; - ОСОБА_2 у розмірі 3225135,56 грн., з включенням їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів та у сумі 1129957,33 грн. з віднесенням до 6 черги задоволення; - ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції у розмірі 1248655,30 грн. з задоволенням у четверту чергу. Включити окремо до реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції у розмірі 4726230,98 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника і погашення яких здійснюється в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення. Включити окремо до реєстру вимог кредиторів вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД Чернігів" у розмірі 484216,62 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника і погашення яких здійснюється позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД Чернігів".

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2015, Галенко Олександр Григорович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 22.05.2015 у справі № 21/39б(16/186б/85б) в частині включення вимог ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції до реєстру вимог кредиторів у розмірі 1248655,30 грн. з задоволенням у 4 чергу та у сумі 705911,77 грн. з задоволенням у 6 чергу та відмовити у включенні цих вимог до реєстру вимог кредиторів боржника, а також в частині включення вимог ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції окремо до реєстру вимог кредиторів у розмірі 4726230,98 грн., як такі, що забезпечені заставою майна боржника і погашення яких здійснюється в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення та відмовити у включенні цих вимог до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Інтрансавтострой".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2015, Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 22.05.2015 у справі № 21/39б(16/186б/85б) в частині включення вимог ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції у розмірі 4726230,98 грн., окремо до реєстру вимог кредиторів, як забезпечених заставою та включенні до реєстру поточних вимог ОСОБА_2 у сумі 1129957,33 грн. з віднесенням до 6 черги задоволення та прийняття в цій частині нове рішення про: 1) включення вимог ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції у розмірі: - 2043260,22 грн. окремо до реєстру вимог кредиторів, як забезпечених заставою майна боржника і погашення яких здійснюється в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення; - 3931626,06 грн. з віднесенням до четвертої черги реєстру вимог кредиторів; - 705911,77 грн. з віднесенням до шостої черги реєстру вимог кредиторів; 2) відмову Галенку Олександру Григоровичу у включенні заявлених ним поточних вимог у розмірі 1129957,33 грн. до реєстру вимог кредиторів банкрута.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль".

23.06.2015 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.07.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою від 23.06.2015 продовжено строк розгляду апеляційних скарг у справі № 21/39б(16/186б/85б) на п'ятнадцять днів.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає частковому скасуванню, з огляду на наступне.

Провадження у даній справі про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, заявник звернувся із заявою про порушення справи про банкрутство боржника, у зв'язку з тим, що останній не спроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15.11.2010 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой".

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2013 затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів боржника.

Постановою Господарського суду Чернігівської області від 15.05.2014 боржника визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 38 Закону про банкрутство, з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом;

скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

виконання зобов'язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбачених цим розділом.

З метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" здійснене 15.05.2015.

15.07.2014 до суду звернулась із заявою Чернігівська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Чернігівської області про збільшення кредиторських вимог до боржника, у якій просить визнати кредиторські вимоги в загальній сумі 201007,26 грн., в тому числі 199077,54 грн. основного платежу та 1929,72 грн. штрафних санкцій і пені, та включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2013 визнано кредиторські вимоги Інспекції у розмірі 163377,94 грн., з віднесенням до третьої черги - 161448,22 грн., до шостої черги - 1929,72 грн.

Додатково заявлені вимоги до боржника в сумі 37629,32 грн. ґрунтуються на поданих деклараціях з орендної плати на землю за період з жовтня 2010 року по 15 травня 2014 року та уточнюючого розрахунку податкових зобов'язань з податку на додану вартість за січень 2012 року.

Суд першої інстанції визнаючи вимоги Інспекції зазначив про їх обґрунтованість, оскільки підтверджені податковою звітністю боржника.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим та зроблений без з'ясування дійсних обставин справи, з огляду на те, що податкова звітність від імені боржника була подана ОСОБА_2, в той час як у звітний період керівником боржника був голова ліквідаційної комісії Шматок В.В. (з 19.07.2010) та ліквідатор арбітражний керуючий Горбач С.Ф. (з 10.01.2012 по 05.12.2012, з 15.05.2014).

Відповідно до ст. 105 Цивільного кодексу України з моменту призначення комісії з припинення юридичної особи (ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо) до неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи.

Згідно ст. 25 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

Тобто, з 19.07.2010 ОСОБА_2 втратив свої повноваження з управління боржником у зв'язку з призначенням ліквідаційної комісії, що підтверджується протоколом загальних зборів учасників № 4 від 19.07.2010, а отже не мав повноважень на представлення товариства без довіреності у відносинах з третіми особами, в тому числі і державними органами, а в даному випадку, у Чернігівській міжрайонній ДПІ.

Вказані обставини унеможливлюють дійти беззаперечного висновку про дійсні податкові зобов'язання боржника у період з жовтня 2010 року по 15 травня 2014 року, враховуючи подання податкових декларацій особою, яка не мала на це відповідних повноважень.

Крім того, відповідно до ст.13 Закону України «Про плату за землю» підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру, а орендної плати за земельну ділянку, яка перебуває у державній або комунальній власності, - договір оренди такої земельної ділянки».

Відповідно до п. 288.1-288.3 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Разом з тим, боржник сплачував орендну плату за землю на підставі договору оренди земельної ділянки, що укладений 13.05.2003 між банкрутом (Орендар) та Чернігівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) про оренду земельної ділянки площею 6,5714 га, на якій знаходяться будівлі та споруди комбікормового заводу строком на 5 років, тобто до 12.05.2008.

У липні 2010 року органами Державної виконавчої служби було реалізовано цілісний майновий комплекс «Михайло-Коцюбинський комбікормовий завод», який належав боржнику та розпорядженням Чернігівської РДА новому власнику заводу ТОВ «Агрофірма «Іванівка АГ» було надано дозвіл на виготовлення проектної документації для подальшого укладання договору оренди, який було укладено 23.11.2011.

Тобто, з липня 2010 року боржник втратив статус платника орендної плати за землю у зв'язку з переходом права власності на об'єкт нерухомості, що розташований на орендованій земельній ділянці, до третьої особи.

А відтак, подання податкової звітності з орендної плати за землю, так і її прийняття податковим органом із нарахуванням відповідного податкового зобов'язання з жовтня 2010 року по 15 травня 2014 року є безпідставним.

За таких обставин, колегія суддів вважає безпідставними заявлені Чернігівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Чернігівській області додаткові вимоги до боржника в загальній сумі 37629,32 грн., а висновок суду першої інстанції в частині їх визнання та затвердження помилковим.

Отже, оскаржувана ухвала в зазначеній частині підлягає скасуванню, а у задоволенні заяви Чернігівською ОДПІ Головного управління Міндоходів у Чернігівській області про визнання кредиторських вимог на суму 37629,32 грн. належить відмовити.

Також, 05.08.2014 із заявою про визнання поточних грошових вимог в сумі 705911,77 грн. звернулось ПАТ "Райффайзен банк "Аваль".

Вказані поточні вимоги складаються із нарахувань відсотків за користування кредитом та комісії з обслуговування кредиту за період з 15.11.2010 по 09.01.2012 у зв'язку з невиконанням зобов'язань за кредитним договором від 28.03.2005 та кредитному договору від 24.04.2003.

За визначенням ст. 1 Закону про банкрутство, поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 8 ст. 23 Закону про банкрутство поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи, що вказані вище суми відсотків та комісії були нараховані Банком після порушення у справі про його банкрутство, то такі вимоги до боржника (позикодавця до позичальника) є поточними в розумінні Закону про банкрутство.

Відповідно до ст. 45 Закону про банкрутство у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.

Разом з тим, вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі (абз. 9 ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство).

Як було зазначено вище, повідомлення про визнання боржника банкрутом було опубліковано 15.05.2014, Банк звернувся із кредиторськими вимогами до боржника 05.08.2014, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Господарського суд Чернігівської області, тобто після спливу двомісячного строку для їх пред'явлення.

Разом з тим, відповідно до постанови правління АТ «Райффайзен Банк Аваль» № П-59/3 Банк визнав безнадійною заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" за кредитними договорами 12/03-1/071 від 24.01.2005, №010/12/189 від 28.03.2005 та списав її за рахунок сформованого резерву для відшкодування можливих втрат за кредитними операціями банку.

Вказані дії Банку були передбачені Порядком відшкодування банками України безнадійної заборгованості за рахунок резерву, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011 № 172.

Згідно з зазначеним Порядком, Банк мав право відшкодувати (списати) за рахунок резерву безнадійну заборгованість (крім безнадійної заборгованості, зазначеної в пункті 4 цього Порядку), яка включає суму основної заборгованості перед банком та/або нараховані доходи (борг боржника), за якою є прострочення погашення боргу або його частини понад 180 днів.

Рішення про відшкодування (списання) за рахунок резерву безнадійної заборгованості приймається виконавчим органом банку (правлінням або радою директорів банку).

Таким чином, списання заборгованості боржника Банком проведене самостійно, на свій власний розсуд та без повідомлення про це Боржника.

На думку колегії суддів, Банк, який самостійно, на свій власний розсуд, без повідомлення про це позичальника, прийняв рішення про списання безнадійної заборгованості за рахунок страхового резерву банку і списав безнадійну заборгованість боржника за кредитними договорами 12/03-1/071 від 24.01.2005, №010/12/189 від 28.03.2005 і відніс її на збільшення валових витрат банку, - отримав відшкодування від держави.

Отже, Банк з часу отримання відшкодування втратив право вимоги за кредитними договорами 12/03-1/071 від 24.01.2005, №010/12/189 від 28.03.2005, а відтак заявлення додаткових кредиторських вимог до боржника є безпідставним.

У зв'язку з наведеними обставинами, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про обґрунтованість поточних кредиторських вимог в сумі 705911,77 грн. та які підлягають визнанню господарським судом і відносяться до шостої черги задоволення відповідно до абз. 9 ч. 1 ст. 38 Закону про банкрутство.

Вказані поточні вимоги в сумі 705911,77 грн. підлягають відхиленню як безпідставні, а оскаржувана ухвала - скасуванню в частині включення до реєстру вимог кредиторів кредиторських вимог Банку в сумі 705911,77 грн., що підлягають задоволенню у шосту чергу.

24 вересня 2014 року ОСОБА_2 подав заяву про визнання поточних грошових вимог до боржника на суму 1129957,33 грн., які виникли у період після порушення провадження у справі про банкрутство до визнання боржника банкрутом.

Вказані вимоги ґрунтуються на умовах генеральної угоди про надання зворотної безпроцентної фінансової допомоги від 23.07.2010, низки укладених на її розвиток договорів про надання такої допомоги, а також первинними документами, які підтверджують здійснення платежів від імені підприємства через ОСОБА_2, звітами про витрачання грошових коштів.

Разом з тим, заява з поточними вимогами подана з пропуском встановленого двохмісячного терміну від офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання поточних грошових вимог ОСОБА_2 на суму 1129957,33 грн. та віднесення їх до шостої черги задоволення вимог кредиторів.

18.05.2015 до господарського суду звернувся ліквідатор із клопотанням про затвердження реєстру вимог кредиторів, приведеного до вимог ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 22.12.2011 № 4212-VI викладено в новій редакції Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положення нової редакції Закону про банкрутство застосовуються господарськими судами у розгляді справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання ним чинності, тобто з 19.01.2013.

При цьому, положення Закону про банкрутство в новій редакції, якими врегульовано ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності Законом, якщо на цей момент господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону про банкрутство здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідації процедури - за його новою редакцією.

У зв'язку з здійсненням переходу до застосування нової редакції Закону необхідно привести реєстр вимог кредиторів у відповідність до вимог статті 45 Закону про банкрутство в новій редакції і з урахуванням його вимог вирішити питання щодо переобрання представницьких органів кредиторів (зборів кредиторів та комітету кредиторів).

Враховуючи, що постанова про визнання боржника банкрутом прийнята господарським судом 15.05.2014, тобто після набрання чинності новою редакцією Закону про банкрутство, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність приведення реєстру вимог кредиторів у відповідність із чинним законодавством шляхом його затвердження у відповідності до ст. 45 Закону та зобов'язання кредиторів вирішити питання щодо переобрання представницьких органів (зборів кредиторів, та комітету кредиторів боржника).

Разом з тим, в обґрунтування вимог апеляційної скарги Банк посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права в частині включення вимог в розмірі 4726230,98 грн. окремо до реєстру вимог кредиторів, як такі, що забезпечені заставою майна боржника і погашення яких здійснюється в позачерговому порядку за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення. На думку Банку, окремо слід включити вимоги, що забезпечені заставою майна боржника в сумі 2043260,22 грн., що відповідає вартості майна, узгодженого сторонами у відповідних договорах застави, які укладені в забезпечення кредитних договорів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.01.2013, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2013, визнано вимоги кредиторів до боржника:

- Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції Чернігівської області Державної податкової служби у розмірі 163377,94 грн., з віднесенням до третьої черги - 161448,22 грн., до шостої черги - 1929,72 грн.;

- Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Відділення публічного акціонерного товариства Промінвестбанк в м. Чернігів" у розмірі 484216,62 грн., з включенням їх до першої черги реєстру вимог кредиторів;

- ОСОБА_2 у розмірі 3225135,56 грн., з включенням їх до четвертої черги реєстру вимог кредиторів;

- Чернігівської митниці у розмірі 420659,95 грн., з включенням їх до третьої черги реєстру вимог кредиторів;

- ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції у розмірі 5974886,28 грн., з яких 4726230,98 грн. з задоволенням у першу чергу, а 1248655,30 грн. в четверту чергу.

В подальшому Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" було замінено на його правонаступника - ТОВ «НІД Чернігів» відповідно до ухвали Господарського суду Чернігівської області від 24.09.2013.

Отже, враховуючи чинне судове рішення про визнання вимог ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" з яких 4726230,98 грн. підлягають задоволенню у першу чергу, та вимог ТОВ «НІД Чернігів» першої черги задоволення у розмірі 484216,62 грн., оскільки забезпечені майном боржника, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про включення вказаних сум окремо до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до п. 2 ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції щодо визнання поточних вимог Чернігівської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Чернігівській області в сумі 37629,32 грн. та поточних вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в сумі 705911,77 грн. не відповідають обставинам та матеріалам справи, ухвала від 22.05.2015 в зазначеній частині підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. В решті оскаржувану ухвалу належить залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НІД Чернігів" задовольнити.

2. Апеляційні скарги ОСОБА_2, Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Чернігівської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити частково.

3. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2015 у справі № 21/39б(16/186б/85б) скасувати в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" кредиторських вимог Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області.

4. Прийняти в зазначеній частині нове рішення.

5. Відхилити та відмовити у включенні до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" кредиторські вимоги Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області у розмірі 37629,32 грн.

6. Включити до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" кредиторські вимоги Чернігівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Чернігівської області у загальному розмірі 163377,94 грн., з віднесенням до третьої черги - 161448,22 грн., до шостої черги - 1929,72 грн.

7. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2015 у справі № 21/39б(16/186б/85б) скасувати в частині визнання та включення до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль".

8. Прийняти в зазначеній частині нове рішення.

9. Відхилити та відмовити у включенні до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в сумі 705911,77 грн.

10. Включити до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтрансавтострой" кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в розмірі 1 248 655,30 грн., з віднесенням до четвертої черги задоволення.

11. В решті ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2015 у справі № 21/39б(16/186б/85б) залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді С.О. Алданова

М.А. Руденко