РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015Справа №910/26396/14

За позовом Державної адміністрації залізничного транспорту України

До Антимонопольного комітету України

Про відшкодування витрат на правову допомогу 950 000,00 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Астрюхін К.А. - представник

від відповідача Волосович С.К. - представник

від прокуратури м. Києва Вакулюк Д.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна адміністрація залізничного транспорту України звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Антимонопольного комітету України про відшкодування витрат на правову допомогу 950 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.11.2014 порушено провадження у справі № 910/26396/14, розгляд справи призначено на 17.12.2014.

15.12.2014 відділом діловодства суду від представника відповідача отримана клопотання про здійснення фіксування судового процесу.

16.12.2014 відділом діловодства суду від представника відповідача отримана відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог повністю.

16.12.2014 відділом діловодства суду від представника відповідача отримана клопотання про витребування у Держаної адміністрації залізничного транспорту України наступні копії документів: копії штатного розпису Укрзалізниці в частині Правового департаменту Укрзалізниці, або інший документ, що затверджує штатну чисельність та структуру Правового департаменту Укрзалізниці; копії положень Правого департаменту Укрзалізниці, управлінь та відділів Правового департаменту Укрзалізниці, та посадові інструкції працівників Правового департаменту Укрзалізниці; документи щодо вартості оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалась в країні або в регіоні; відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; калькуляцію послуг адвоката у справі № 910/14542/14 на суму 950 00 грн. з підтверджуючими документами; документ, що підтверджує сплату 950 000 грн. за послуги адвоката у справі № 910/14542/14.

16.12.2014 відділом діловодства суду від представника відповідача отримана клопотання про припинення провадження у справі.

В судове засідання 17.12.2014 представник позивача з?явився, підтримав свої позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 17.12.2014 представник відповідача з?явився, підтримав своє клопотання про витребування доказів у позивача.

Відповідно до ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Суд приходить до висновку про необхідність витребування у позивача вищезазначені докази.

Ухвалою від 17.12.2014 розгляд справи відкладено на 21.01.2015 та витребувано додаткові докази.

21.01.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримані додаткові матеріали по справі, які були витребувані ухвалою суду від 17.12.2014 та клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 21.01.2015 представник позивача не з'явився.

В судове засідання 21.01.2015 представник відповідача з'явився.

Ухвалою від 21.01.2015 розгляд справи відкладено на 25.02.2015.

24.02.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про зупинення провадження у справі.

25.02.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримані пояснення.

В судове засідання 25.02.2015 представник позивача з'явився, надав пояснення стосовно клопотання про зупинення провадження у справі.

В судове засідання 21.01.2015 представник відповідача з'явився та заперечив проти клопотання про зупинення провадження у справі.

Заслухавши представників сторін, суд не задовольняє клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою від 25.02.2015 розгляд справи відкладено на 20.03.2015.

20.03.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 20.03.2015 представник відповідача з'явився, надав усні пояснення стосовно суті справи.

Ухвалою від 20.03.2015 розгляд справи відкладено на 20.05.2015.

15.05.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримані пояснення по справі.

20.05.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримані додаткові пояснення по справі.

Ухвалою суду від 25.05.2015 відкладено розгляд справи на 01.07.2015.

В судове засідання 01.07.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі

В судове засідання 01.07.2015 представник відповідача з'явився, заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 01.07.2015, запобігаючи безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 01.07.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

13 червня 2014 року Державною адміністрацією залізничного транспорту України було отримано рішення Антимонопольного комітету України від 03 червня 2014 року № 321 -р у справі за №136-26.13/386-12 про перегляд рішення Відповідача від 16 липня 2013 року № 576-р.

Рішенням № 321-р зазначено про залишення без змін рішення Відповідача від 16.07.2013 № 576-р.

Рішенням № 576-р Антимонопольного комітету України постановив, що Укрзалізниця разом з іншими залізницями, об'єднаннями, підприємствами, установами й організаціями залізничного транспорту за результатами діяльності протягом 2012 року займав монопольне (домінуюче) становище на загальнодержавному ринку перевезень вантажів транспортом загального користування.

За наведені порушення Укрзалізницю було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 100 000 000 (сто мільйонів) гривень.

Позивач не погоджуючись із рішенням відповідача звернувся до до Господарського суду м. Києва з позовною заявою від 04.07.2014 №ЦЗ-1-8/1262 про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України у справі №136- 26.13/386-12 від 03 червня 2014 року за №321-р.

Позовну заяву було прийнято судом до розгляду та рішенням Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 у справі № 910/14542/14 позовні вимоги Укрзалізниці задоволено в повному обсязі - визнано недійсним Рішення Антимонопольного комітету України у справі № 136-26.13/386-12 від 03 червня 2014 року за № 321-р.

Правой супровід даної справи та забезпечення винесення позитивного для Укрзалізниці рішення у суді першої інстанції здійснювався фахівцями Адвокатської фірми «Пукшин і партнери» на підставі договору про надання юридичних послуг № ЦН-306/14 від 17.07.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 залишено Рішення Господарського суду міста Києва від 18.09.2014 року по справі № 910/14542/14 без змін, апеляційні скарги Антимонопольного комітету України та ТОВ «СП «Нібулон» без задоволення. Зазначена постанова набрала законної сили з дня її проголошення.

Відповідно рРішення № 321-р було визнано необгрунтованим, незаконним та таким, що суперечить чинному законодавству.

Позивач зазначає, що з метою отримання правової допомоги щодо ведення зазначеної судової справи, Укрзалізницею було укладено договір про надання адвокатських послуг від № ЦН-306/14 від 17.07.2014, за яким за правову допомогу при розгляді судової справи Адвокатської фірми «Пукшин і партнери».

Відповідно до умов Договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе доручення з надання Замовнику юридичних послуг на умовах, передбачених Договором, при цьому Замовник зобов'язується оплатити Виконавцю винагороду за надані послуги.

Виконавцем надаються такі види юридичних послуг: надання консультацій та роз'яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; здійснення представництва інтересів Замовника в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед громадянами та юридичними особами.

Обсяг, у якому надається правова допомога Замовнику, зазначений у статті 3 Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору замовнику надається правова допомога з питань, пов'язаних із захистом його інтересів в Господарському суді міста Києва у справі за позовом Замовника до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення Антимонопольного комітету України у справі №136-26.386-12 від 03.06.14 № 321-р. Зобов'язання Виконавця вважаються виконаними якісно та в повному обсязі з дня винесення Господарським судом міста Києва рішення, яким буде визнано недійсним (скасовано) Рішення Антимонопольного комітету України у справі №136-26.386-12 від 03.06.14 № 321-р.

Сторонами відповідно до п. 4.1 було погоджено ціну договору, а саме вартість правової допомоги, що буде надана Виконавцю відповідно до цього Договору, становить 950 000 грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ 20% - 158 333,33 (сто п'ятдесят вісім тисяч триста тридцять три гривні 33 коп.). Правова допомога, надана Замовнику Виконавцем, оплачується Замовником виключно із власних коштів в сумі 950 000 грн. відповідно до п.4.4 і п. 4.5 у випадку ухвалення Господарським судом м. Києва рішення, яким буде визнано недійсним (скасовано) Рішення Антимонопольного комітету України у справі №136-26.386-12 від 03.06.14 №321-р. Якщо Господарським судом міста Києва буде прийняте рішення, яким рішення Антимонопольного комітету України у справі №136-26.386-12 від 03.06.14 №321-р буде залишене в силі, правова допомога Замовником не оплачується.

На виконання вказаних умов договору про надання юридичних послуг позивач сплатив кошти у розмірі 950 000 грн. (платіжне доручення від 01.10.2014 №3).

Враховуючи вище зазначене, позивач просить стягнути з відповідача вартість послуг адвоката в розмірі 950 000 грн.

Відповідач зазначив, що позовна заява Укрзалізниці є необґрунтованою та відсутні правові підстави для задоволення позову Укрзалізниці про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 950 000 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру".

Приписами ст. 49 ГПК України визначено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:при задоволенні позову - на відповідача;при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Положеннями п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті витрат на послуги адвоката також покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відшкодування цих витрат здійснюється за наявності документального підтвердження витрат.

Згідно до п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг. Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 №262 затверджене Положення про Державну адміністрацію залізничного транспорту України.

Державна адміністрація залізничного транспорту (Укрзалізниця) є органом управління залізничним транспортом загального користування, підвідомчим Мінінфраструктури.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Укрзалізниця є державною організацією.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2008 № 1040 затверджено Загальне положення про юридичну службу міністерства, іншого органу виконавчої влади, державного підприємства, установи та організації.

Позовну заяву Укрзалізниці підписано представником Укрзалізниці на підставі довіреності від 21.08.2014 №70, яку додано до позовної заяви. Як вбачається із змісту довіреності Укрзалізниці від 21.08.2014 № 70, Тітов Олег Михайлович займає посаду начальника Правового департаменту Укрзалізниці та наділений правами представляти інтереси Укрзалізниці в судах загальної юрисдикції першої, апеляційної, касаційних інстанцій з усіма правами, що надані позивачу, відповідачу, третій особі, в тому числі: підписувати та подавати позовні заяви, змінювати предмет позову, укладати та підписувати мирові угоди, брати участь у судових засіданнях, давати усні та письмові пояснення суду, підписувати та подавати відзиви, заперечення, та інше.

Позивач посилається на Договір про надання юридичних послуг від 17.07.2014 № ЦН-306/14, укладений між Укрзалізницею та адвокатським об'єднанням «Адвокатська фірма «Пукшин і Партнери». Предметом цього договору є надання Укрзалізниці юридичних послуг: надання консультацій та роз'яснень з юридичних питань, усних і письмових довідок щодо законодавства; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, здійснення представництва інтересів Замовника в судах. При цьому в розділі 4 цього договору встановлюється вартість правової допомоги, що буде надана Виконавцю відповідно до цього ж Договору, яка становить 950 000 грн., яка підлягає сплаті у випадку, коли господарським судом міста Києва буде винесено рішення про визнання недійсним рішення Комітету від 03.06.2014 № 321-р у справі №136-26.386-12.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами ст. ст. 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 07.07.2015 року.

Суддя Л.В. Прокопенко