ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

07 липня 2015 р. Справа № 902/1706/13

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Тісецького С.С.,

при секретарі судового засідання Поцалюк Н.В.,

розглянувши в приміщенні суду заяяву ПАТ "ОТП Банк" про вжиття заходів забезпечення заяви у справі

за заявою : публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43)

до : фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про визнання банкрутом

представники сторін :

від ПАТ "ОТП Банк" : ОСОБА_2 - за довіреністю

від боржника : не з'явився

арбітражний керуючий ОСОБА_3 : не з'явився

від ОСОБА_4 та ОСОБА_5 : не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

18.12.2013 року до господарського суду Вінницької області надійшла заява ПАТ "ОТП Банк" про порушення справи про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

10.01.2014 року порушено провадження у справі № 902/1706/13 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

10.01.2014 року в даній справі винесено постанову про визнання боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором ОСОБА_6.

В подальшому, ухвалою суду від 06.02.2014 року по справі № 902/1706/13 припинено повноваження арбітражного керуючого (ліквідатора) ОСОБА_6.

При цьому, ухвалою суду від 10.02.2014 року по справі № 902/1706/13 призначено ліквідатором фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 арбітражного керуючого ОСОБА_3.

16.06.2015 року від представника ПАТ "ОТП Банк" до канцелярії господарського суду Вінницької області надійшла заява (вх. № 06-54/137/15 від 16.06.2015 року) про визнання недійсними правочинів по справі № 902/1706/13.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ, вказану заяву передано на розгляду судді Тісецькому С.С..

Ухвалою суду від 19.06.2015 року у справі № 902/1706/13 вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.07.15 року та залучено до участі в справі № 902/1706/13 наступних учасників : ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

На визначену дату 07.07.2015 року боржник, арбітражний керуючий ОСОБА_3, фізичні особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засіданні не з'явилися. Фізичними особами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 письмові пояснення по суті поданої заяви не надано.

Також судом встановлено, що 07.07.2015 року від представника ПАТ "ОТП Банк" надійшла заява (вх. № 06-73/40/15) про вжиття заходів забезпечення заяви по справі № 902/1706/13.

В судовому засіданні представник ПАТ "ОТП Банк" підтримав в повному обсязі заяву про вжиття заходів забезпечення заяви.

Суд заслухавши представника кредитора, розглянувши подану заяви та надані до справи докази, встановив наступне.

За змістом заяви, з метою забезпечення вимог ПАТ "ОТП Банк" за поданою 16.06.2015 року заявою про визнання правочинів недійсними у справі про банкрутство № 902/1706/13, ПАТ "ОТП Банк" подано заяву про забезпечення позову за аналогією закону, про накладення арешту на належне учаснику у справі про банкрутство № 902/1706/13 ОСОБА_5 майно, а саме: земельну ділянку 186, кадастровий номер :02:012:0016, що розташована за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. І. Богуна; приміщення магазину-кафе, з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що розташовані за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. І. Богуна, будинок 186; земельну ділянку 70, кадастровий номер :02:064:0033, що розташована за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Стахурського; магазин з прибудовами, що розташований за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Стахурського, буд. 70; земельну ділянку 4, кадастровий номер: :01:010:0023, що розташована за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, Гонти тупик, житловий будинок № 4, об'єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, Гонти тупик (наділ - "майнові активи").

При цьому, ОСОБА_1 вже відчужував вказані майнові активи як протягом одного року до порушення справи про банкрутство, так і після. Таке відчуження, також, відбувалось до заінтересованої особи, а саме: ОСОБА_4.

Кредитор вважає, що накладення арешту на належні наразі ОСОБА_5 майнові активи буде розумним, обґрунтованим, адекватним і доцільним заходом забезпечення до заявлених кредитором вимог.

На думку заявника, накладення арешту забезпечить виконання можливого рішення суду у випадку задоволення заяви банку. При цьому, за умови не накладення арешту на зазначене майно, що належить ОСОБА_5, вказана особа матиме вільну можливість відчужити таке майно. У випадку її реалізації, рішення суду буде нівельовано, а кредитор буде позбавлений можливості захистити свої порушені права та законні інтереси.

Крім того, кредитор зазначає, що у випадку накладення арешту на вказані майнові активи ОСОБА_5, його права ні яким чином не будуть порушені, оскільки, він матиме змогу вільно володіти, користуватись арештованим майном та здійснювати за рахунок нього господарську діяльність. При цьому, буде обмежене лише його право розпоряджатися майном.

З огляду на викладене ПАТ "ОТП Банк" просить суд вжити заходи забезпечення позову (заяви) шляхом накладення арешту на вказане вище майно належне ОСОБА_5.

При цьому, судом встановлено, що на виконання ухвали суду від 19.06.2015 року по справі № 902/1706/13 приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_7 надано господарському суду Вінницької області копії наступних документів :

1) договору дарування (зареєстровано в реєстрі за № 2941), укладений 14.10.2013 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдаровувана) щодо передачі дарувальником у власність обдаровуваної магазину з прибудовою під № 70, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул.Стахурського;

2) договору дарування (зареєстровано в реєстрі за № 2938), укладений 11.10.2013 року між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_4 (обдаровувана) щодо передачі дарувальником у власність обдаровуваної приміщення кафе-магазину з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. І.Богуна 186;

3) договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за № 2496), укладений 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) щодо купівлі земельної ділянки площею 0,1125 га, кадастровий номер :02:012:0016, що розташована за адресою : м. Вінниця, вул. І. Богуна, 186;

4) договору дарування (зареєстровано в реєстрі за № 2495) укладений 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_5 (обдаровуваний) щодо передачі дарувальником у власність обдаровуваного приміщення кафе-магазину з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. І.Богуна 186;

5) договору купівлі-продажу (зареєстровано в реєстрі за № 2498) укладений 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) щодо купівлі земельної ділянки площею 0,0488 га, кадастровий номер :02:064:0033, що розташована за адресою: м. Вінниця, вул.Стахурського, 70;

6) договору дарування (зареєстровано в реєстрі за № 2497) укладений 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_5 (обдаровуваний) щодо передачі дарувальником у власність обдаровуваного магазину з прибудовою під № 70, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул.Стахурського;

7) договору купівлі-продажу земельної ділянки (зареєстровано в реєстрі за № 2500), укладений 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) щодо купівлі земельної ділянки площею 0,0793 га, кадастровий номер :01:010:0023, що розташована за адресою : м. Вінниця, тупик Гонти, 4;

8) договір дарування житлового будинку (зареєстровано в реєстрі за № 2499) укладений 09.10.2014 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_5 (обдаровуваний) щодо передачі дарувальником у власність обдаровуваного житлового будинку з прибудованими, господарськими будівлями та спорудами під № 4, що розташований за адресою : м. Вінниця, тупик Гонти.

Вказані вище договори, посвідченні приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області ОСОБА_7.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов слідуючих висновків.

Згідно ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

В силу п. 9 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)" від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 (із змінами, внесеними згідно з інформаційними листами Вищого господарського суду України від 07.08.2013 р. № 01-06/1149/2013, від 26.12.2013 р. № 01-06/1862/2013), Частина четверта статті 10 Закону відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, до яких, крім названих у зазначеній статті Закону, слід відносити також й інші спори з майновими вимогами до боржника, як-от : спори про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, спори, пов'язані з майновими вимогами учасників (акціонерів) до боржника. Дана норма кореспондується з положеннями пункту 7 частини першої статті 12 ГПК (у редакції Закону) та застосовується незалежно від суб'єктного складу сторін.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, що входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до порушення провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме : подружжя та їх діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Закону заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) чи кредиторів визнаються особи в такому ж переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника. Учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Статтею 66 ГПК України визначено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 67 ГПК України, позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу.

За змістом п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26 грудня 2011 року (далі - постанова), особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Судом встановлено, що між боржником - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 11.10.2013 року та 14.10.2013 року були укладені договори дарування щодо передачі у власність нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Стахурського, 70 та за адресою : м. Вінниця, вул. І. Богуна 186.

В подальшому, між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були укладенні договори дарування та купівлі-продажу нерухомого майна, яке знаходиться за вказаними вище адресами.

Беручи до уваги, що предметом заяви (вх. № 06-54/137/15 від 16.06.2015 року) є визнання недійсними договорів дарування від 11.10.2013 року, від 14.10.2013 року, від 09.10.2014 року (зареєстровано в реєстрі за № 2499), договору купівлі-продажу від 09.10.2014 року (зареєстровано в реєстрі за № 2500) та боржником вчинялися дії щодо відчуження нерухомого майна за оспорюваними правочинами, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення в повному обсязі заяви (вх. № 06-73/40/15) та вжиття заходів забезпечення заяви шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке вказане в даній заяві.

В силу ч. 4 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року, ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 122-11 ГПК).

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ПАТ "ОТП Банк" (вх. № 06-73/40/15 від 07.07.2015 року) про вжиття заходів забезпечення заяви про визнання недійсними правочинів у справі № 902/1706/13 задоволити повністю.

2. Вжити заходи забезпечення заяви у справі № 902/1706/13 шляхом накладення арешту на майно, належне ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер : НОМЕР_1, АДРЕСА_2), а саме :

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:012:0016, що розташована за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. І. Богуна, 186;

- приміщення магазину-кафе, з офісними, підсобними і побутовими приміщеннями, що розташовані за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. І. Богуна , 186;

- земельну ділянку, кадастровий номер :02:064:0033, що розташована за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Стахурського, 70;

- магазин з прибудовами, що розташований за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, вул. Стахурського, буд. 70;

- земельну ділянку, кадастровий номер: :01:010:0023, що розташована за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, тупик Гонти, 4;

- житловий будинок № 4, об'єкт житлової нерухомості, що розташований за адресою: Вінницька область, м. Вінниця, тупик Гонти.

3. Ухвалу засвідчену гербовою печаткою суду надіслати представнику ПАТ "ОТП Банк" ОСОБА_2 рекомендованим листом.

4. Копію ухвали надіслати боржнику, арбітражному керуючому ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 рекомендованим листом.

Ухвала набирає законної сили в день її прийняття - 07.07.2015 року та згідно ст. 22 Закону України "Про виконавче провадження", може бути предявлена до виконання протягом одного року.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук. 6 прим.:

1 - до справи;

2 - ФОП ОСОБА_1 - 21000, АДРЕСА_3;

3 - Арбітражному керуючому ОСОБА_3 - 01030, м. Київ, а/с 23;

4 - представнику ПАТ "ОТП Банк" ОСОБА_2 - 21009, м. Вінниця, вул. Київська, 38-а;

5 - ОСОБА_4 (АДРЕСА_4);

6 - ОСОБА_5 (21036, АДРЕСА_2).