ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2015 р. Справа № 923/807/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Прокурора Дніпровського району м. Херсона в інтересах держави в особі:

позивача-1: Головного управління Держземагенства у Херсонській області, м. Херсон;

позивача-2: Херсонської обласної державної адміністрації, м. Херсон

до Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія", місцезнаходження: вул. Перекопська, 20, м. Херсон,

про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2003р.

за участю:

Бичков О.О. - прокурор відділу облпрокуратури посвідчення № 031930 від 02.02.2015р.

представників сторін:

від позивача-1: Попкова Ю.П. довіреність № 32-21-7777.4-80/27-15 від 02.06.2015р.;

від позивача-2: Рузаєв Р.В. довіреність № 3586/0/7-15/67/12 від 19.06.2015р.;

від відповідача: Мироненко К.Б. довіреність б/н від 20.03.2015р.

в с т а н о в и в:

Прокурор Дніпровського району м. Херсона звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою в інтересах держави в особі позивача-1 - Головного управління Держземагенства у Херсонській області, м. Херсон, позивача-2 - Херсонської обласної державної адміністрації, м. Херсон до відповідача - Дочірнього підприємства "Слобожанське" Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Славія", м. Херсон про внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2003р. та просить постановити рішення, яким внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2003р., укладеного між Херсонською обласною державною адміністрацією, ідентифікаційний код 00022645, площа Свободи, 1, м. Херсон та дочірнім підприємством "Слобожанське" ТОВ "Агрофірма "Славія", , м. Херсон, зареєстрованого у Херсонській міській філії ДП "Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру" 03.12.2003р. за № 39, виклавши пункт 2.3 в наступній редакції: "2.3 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на бюджетний рахунок Антонівської селищної ради в розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

Позовні вимоги мотивовані наступним.

Згідно зі ст. 121 Конституції України на прокуратуру покладено обов'язок представництва інтересів держави в судах.

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві в чому полягає порушення інтересів держави або в чому існує загроза їх порушення, тобто прокуратура набула права визначати наявність інтересів держави у конкретних спірних правовідносинах, які підлягають захисту та вирішенню в судовому порядку.

Відповідно ч. 3 ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" № 5245-VІ від 06.09.2012р., який набрав чинності з 01.01.2013р., землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими. Землі розташовані за межами населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, які перебувають у комунальній власності чи на яких розташовані об'єкти нерухомого майна комунальної власності, є землями державної власності.

Згідно зі ст. 122 Земельного кодексу України (зміни до якої внесено на підставі вищевказаного Закону) розпорядником земель сільськогосподарського призначення державної власності є центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи. Таким органом у Херсонській області є Головне управління Держземагенства України в Херсонській області. До 01.01.2013 року розпорядниками земель вказаної категорії були місцеві державні адміністрації, якими укладалися відповідні договори оренди землі.

Звернення прокурора до суду із позовом про внесення змін до договору оренди земельної ділянки обумовлено встановленням прокурором порушень вимог земельного та податкового законодавства, внаслідок чого державний та місцевий бюджети недоотримують кошти від платежів за землю (орендна плата), що також порушує економічні інтереси держави.

Наявність договорів оренди земельних ділянок, укладених органами місцевого самоврядування, у яких розмір орендної плати за користування земельними ділянками менший ніж розмір орендної плати, передбачений податковим законодавством України, призводить до недотримання місцевим бюджетом плати за землю.

Згідно до ст. 2 ГПК України Господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до суду в інтересах держави.

У відповідності до вимог ст. 29 ГПК України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Відповідно до статті 37 Закону України "Про прокуратуру" право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається прокурорам районів, їх першим заступникам і заступникам.

Вивченням матеріалів та інформації, отриманої із Антонівської селищної ради, Управління Держземагенства у м. Херсоні Херсонської області встановлено факти невідповідності вимогам Податкового кодексу України розміру орендної плати за користування земельними ділянками.

Так, прокуратурою району встановлено, що 25.11.2003 між Херсонською обласною державною адміністрацією в особі начальника Херсонського міського управління земельних ресурсів Євтєєва Костянтина Михайловича та дочірнім підприємством "Слобожанське" ТОВ "Агрофірма "Славія", відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 17.11.2003р. № 1188 укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 287 га, яка розташована на території Антонівської селищної ради Дніпровського району м. Херсона, строком на 49 років.

Договір оренди земельної ділянки зареєстровано у Херсонській міській філії Державного підприємства "Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру", про що в книзі записів державної реєстрації договорів вчинено запис від 03.12.2003р. за № 39.

Відповідно до діючої на момент укладання вищевказаного договору норми ст.271 Податкового кодексу України, ставка податку за один гектар сільськогосподарських угідь встановлювалася у відсотках від нормативно грошової оцінки: для ріллі, сіножатей і пасовищ - 0,1 відсоток.

Пунктом 2.3 зазначеного договору визначено розмір орендної плати, яка складається у грошовій формі у розмірі 18 грн. 20 коп., що становить п'ятикратний розмір земельного податку (0,5 відсотків).

Орендна плата вноситься щомісячно не пізніше 30 числа поточного місяця (п. 11 договору).

Відповідно до пункту 13 договору, розмір орендної плати переглядається у разі:

- зміни умов господарювання, передбаченого договором;

- зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, у тому числі в наслідок інфляції;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

- в інших випадках, передбачених законом.

З 01.01.2011р. набув чинності Податковий кодекс України, розділ XIII якого регулює питання сплати податку на землю та орендну плату за користування земельною ділянкою.

Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 ст. 14 Кодексу).

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (набув чинності з 01.04.2014р.) введено в дію зміни до підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу, відповідно до яких розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків від нормативної грошової оцінки.

Окрім цього, підпунктом 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 (зміни до якого внесено на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28.12.2014р. (набув чинності 01.01.2015р.), передбачено, що розмір орендної плати не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової лі інки.

Таким чином, Податковим кодексом України на законодавчому рівні визначено граничний розмір орендної плати за земельні ділянки, незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до положень статті 188 Господарського кодексу України, сторона, яка вважає за необхідне внести зміни до договору оренди повинна надіслати пропозицію про це другій стороні за договором.

Згідно листа Головного управління Держземагенства у Херсонській області (Комісія з реорганізації) від 22.05.2015р. № 10-21-0.102-6572/2-15 до набрання чинності рішення сесії про затвердження технічної документації про нормативну грошову оцінку, орендна плата встановлюється у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по Херсонській області, що становить з 01.04.2014р. до 31.12.2014р. - 694 грн., а також з 01.01.2015р. - 867,47 грн. за гектар на рік.

Головним Управлінням Держземагенства у Херсонській області, як розпорядника земель сільськогосподарського призначення державної власності відповідно до статті 122 Земельного кодексу України 25.04.2014р. направлено відповідачу лист за № 01-12-1139 з повідомленням про необхідність внести зміни до договору оренди земельної ділянки площею для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Антонівської селищної ради.

Водночас, на теперішній час дочірнє підприємством "Слобожанське" ТОВ "Агрофірма "Славія" не зверталося до Головного управління Держземагентства у Херсонській області та Херсонської обласної державної адміністрації для укладання додаткової угоди до вищевказаного договору оренди.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002р. № 15-рп/2002 (про досудове врегулювання спорів) визначено, що положення ч. 2 ст. 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист. Обрання певного захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору не є обов'язком, а є правом особи, яка добровільно із власних інтересів його використовує. Тобто, відсутність згоди на зміну умов договору не позбавляє право особи звернутися до суду із позовом про внесення змін до договору.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами ст. 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Вищого господарського суду № 14 від 26.12.2011р. вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

Положеннями спірного договору оренди та нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках встановлених договором або законом.

Оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість внесення змін до договору (п. 36 договору), а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Крім того, пунктом 28 договору передбачено право орендодавця вимагати від орендаря збільшення розмірів орендної плати у випадках, передбачених у пункті 13 цього договору.

У зв'язку з визначенням в договорі оренди розміру орендної плати менше, ніж того вимагає діюче законодавство України, місцевим бюджетом недоотримана значна сума орендної плати.

Також, слід зазначити, що у листі Вищого господарського суду України від 06.08.2008р.№ 01-8/471 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)", зокрема зазначено: відповідно до частини другої ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як зазначено в резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої ст.124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), положення частини другої ст.124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. За таких обставин недотримання вимог ч.2 ст.188 ГПК щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору, у разі виникнення такої необхідності, не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом вчинення прямого позову до відповідача про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Отже, позовні вимоги обґрунтовані приписами Податкового кодексу України, ст. ст. 36, 37 Закону України "Про прокуратуру", ст. 30 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, яке знаходиться під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

Порушення встановленого законом порядку володіння, користування і розпорядження землями, що перебувають у державній та комунальній власності, спричиняють шкоду державі і є підставою для втручання органів прокуратури, у тому числі для звернення з позовами до суду в інтересах держави щодо внесення змін до договорів оренди земельних ділянок.

Відповідно до положень ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Згідно Постанови ВГСУ № 6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", господарським судам підвідомчі лише справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, врегульованих нормами цивільного або господарського права і пов'язаних із здійсненням сторонами цивільних або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності.

Виходячи з положень статей 13, 14 Конституції України, статей 177,181, 324, глави 30 Цивільного кодексу України, статті 148 Господарського кодексу України земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах з метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок.

Згідно положень ст.ст. 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, ст. ст. 2, 8, 48, 133, 148, 152, 197, 283 ГК України, ст.ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності (наданні земельних ділянок і громадянам та юридичним особам у власність або в користування, відчуженні земельних ділянок державної або комунальної власності, укладенні, зміні, розірванні договорів, купівлі-продажу, в тому числі прийнятті державними органами та органами місцевого самоврядування відповідних рішень) діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з юридичними та фізичними особами у цивільні та господарські правовідносини. У таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами, у тому числі з суб'єктами підприємницької діяльності.

Спори у справах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, а також в інших спорах, які виникають із земельних відносин приватноправового характеру, за відповідності складу сторін спору статті 1 Господарського процесуального кодексу України, підвідомчі господарським судам.

Зазначені обставини та положення законодавства зумовлюють необхідність звернення прокурора до суду.

На час передачі земельної ділянки в оренду нормативно грошову оцінку землі, не проведено.

Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року.

Держземагентство України оприлюднює показники нормативної грошової оцінки 1 гектара сільськогосподарських угідь (ріллі та перелогів, багаторічних насаджень, природних сіножатей, пасовищ) у середньому по Україні та в розрізі регіонів України за період 1995 - 2013 років.

Оприлюднені показники нормативної грошової оцінки 1 гектара сільськогосподарських угідь є базою для визначення розміру земельного податку, фіксованого сільськогосподарського податку, орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності, втрат сільськогосподарського виробництва, мінімального розміру орендної плати за земельну частку (пай), державного мита при зміні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом.

Нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь в Україні станом на 01.07.1995р. була проведена відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 1995 року № 213. В основу розрахунку нормативної грошової оцінки земель покладено рентний доход, який створюється при виробництві зернових культур і визначається за даними економічної оцінки земель, проведеної у 1988 році

За результатами її проведення отримані значення нормативної грошової оцінки 1 гектара угідь (ріллі та перелогів, багаторічних насаджень, природних сіножатей та пасовищ) у цілому по Україні, Автономній Республіці Крим і областях, адміністративних районах та сільськогосподарських підприємствах.

Відповідно до Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014р. №1166-VІІ, який набрав чинності 01.04.2014р., внесено зміни до Податкового кодексу України.

Так, згідно вимог підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - 3 % нормативної грошової оцінки; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку і не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Таким чином, Податковим кодексом України на законодавчому рівні визначено розмір орендної плати, тобто орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, тому законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду орендної плати, що для земель сільськогосподарського призначення становить не менше 3 % відсотків від розміру нормативної грошової оцінки одиниці площі ріллі по області, та на даний час за спірним договором не відповідає вимогам чинного законодавства.

Таким чином, в разі проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки за спірним договором, розмір орендної плати у відповідності до чинного законодавства становитиме 3% від нормативної грошової оцінки.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п. 2.18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" (із змінами, внесеними згідно з Постановою Вищого господарського суду № 14 від 26.12.2011р.) вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 ЦК України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

Оскільки отримувачем коштів зі сплати орендної плати за вказаним договором оренди земельної ділянки є місцевий бюджет Антонівської селищної ради, у зв'язку з визначенням в договорі оренди розміру орендної плати менше законодавчо встановленого, існує ризик недоотримання місцевим бюджетом значної суми орендної плати, що є підставою для звернення прокурора до суду. Прокурор просить внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2003р., укладеного між Херсонською обласною державною адміністрацією, ідентифікаційний код 00022645, площа Свободи, 1, м. Херсон та дочірнім підприємством "Слобожанське" ТОВ "Агрофірма "Славія", , м. Херсон, зареєстрованого у Херсонській міській філії ДП "Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру" 03.12.2003р. за № 39, виклавши пункт 2.3 в наступній редакції: "2.3 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на бюджетний рахунок Антонівської селищної ради в розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

До початку судового засідання прокурором і представником позивача-2 подано письмове клопотання про незастосування технічних засобів фіксації судового процесу, у зв'язку з чим судове засідання проводиться без їх застосування.

Суддею відкрито судове засідання, оголошено склад суду та справа, яка розглядається, після чого перевірена явка представників сторін. Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, ухвала про порушення справи направлена сторонам рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Судом роз'яснено прокурору і представнику позивача-2 положення статті 20 ГПК України, щодо права на заяву відводу складу суду. Відводів суду прокурором і представником позивача-2 не заявлено.

У судовому засіданні прокурор підтримав позов з підстав викладених у позовній заяві, просив суд його задовольнити.

Представники позивача-1 - Головного управління Держземагенства у Херсонській області, м. Херсон та Позивача-2 - Херсонської обласної державної адміністрації, м. Херсон підтримали позовні вимоги.

Відповідач забезпечив явку свого представника у судовому засіданні, надав витребувані судом документи та відзив, яким проти позову повністю заперечує, не погоджується з зазначеними позовними вимогами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підставі наступного.

Так, в позові прокурор просить привести у відповідність до положень ст. 288 ПК України п. 2.3 договору оренди укладеного між нашим підприємством та Херсонською ОДА 25.11.2003р. року, який визначає розмір орендної плати, яка підлягає оплаті за користування земельною ділянкою, що перебуває в оренді нашого підприємства.

З додатків до даного позову вбачається, що Позивач-1 - ГУ Дерземагенства 25.04.2014 року направляло на адресу смт. Антонівка, вул. Янтарна, 25 лист № 01-12-1139, адресований відповідачу з пропозицією звернутися до Держземагенства у Херсонській області для внесення змін до договору оренди зазначеної земельної ділянки, в частині визначення розміру орендної плати, для приведення цього розділу договору у відповідність вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 288 ПК України.

Однак, Відповідач стверджує, що не отримував вказаний лист, оскільки станом на 08.07.2015р. зареєстрований за іншою адресою, аніж вул. Янтарна, 25 смт. Антонівка, а саме за адресою м. Херсон, вул. Перекопська, 20, що підтверджується витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб, наявного в матеріалах даної справи.

Крім того, як вбачається з вказаного листа, до нього Позивач- 1 не приклав проекту додаткової угоди, в якій, на думку Відповідача, мало бути викладено пропозицію про внесення змін до п. 2.3 даного договору.

Так, окрім зазначеного, стороною вказаного договору оренди землі від 25.11.2003 року - орендодавцем досі зазначений Позивач 2 - Херсонська ОДА. Зміни щодо сторони договору орендодавця, у вказаний договір від 25.11.2003 року у встановленому господарським кодексом порядку, внесено не було. Тому Відповідач вважає, що надавати пропозиції, щодо внесення змін в п. 2.3 договору від 25.11.2003р., відповідно до положень чинного законодавства має право лише Позивач 2 - Херсонська ОДА.

Дійсно ст. 288 ПК України передбачено, що розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Так, вказана норма стосується всіх без винятку договорів оренди землі вже укладених, або тих, які будуть укладені в майбутньому.

Однак, Відповідач вважає, що положення ст. 288 ПК України, хоча і є обов'язковими для всіх договорів, однак, вони імплементуються в тексти договорів оренди різним способом, в залежності від дати укладення договору оренди землі.

Зокрема, укладаючи договори оренди землі після 27.03.2014 року, сторони зобов'язані внести в текст договору дані положення, та не дотримання даних вимог ст. 288 ПК України при укладенні договору оренди землі, може мати наслідком недійсність такого договору.

Однак, в даному випадку, спір виник щодо внесення змін до положень договору оренди землі укладеного 25.11.2003 року - задовго до внесення змін до ст. 288 ПК України.

Єдиний порядок внесення змін до договору оренди землі, який за своєю правовою природою є господарським договором, передбачений положеннями господарського кодексу України.

Так, положеннями ст. 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Разом з тим, як було зазначено вище, даний порядок дотримано не було, зокрема не було направлено на адресу Відповідача пропозицію про укладення додаткової угоди з проектом такої угоди.

Лист Держземагенства Відповідач вважає неналежним доказом дотримання умов переддоговірного врегулювання спору, по якому винесене оскаржуване рішення, оскільки по - перше, його надіслано не стороною договору оренди від 25.11.2003 року, по - друге, його надіслано не на юридичну адресу нашого підприємства та, по - третє, він не містить пропозиції внесення змін до договору оренди від 25.11.2003 року вираженої в проекті додаткової угоди до вказаного договору.

На підставі викладеного, Відповідач вважає, що вимоги Позивачів не підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що ним не було дотримано порядку, передбаченого положеннями ст. 188 ГК України, тому просить суд відмовити в задоволенні вказаних вимог про внесення змін до п. 2.3 договору оренди землі від 25.11.2003 року, в повному обсязі.

Заслухавши прокурора, представників Позивачів, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає наявних у справі матеріалів достатніми для винесення рішення у справі, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи та поясненнями представника Відповідача підтверджується, що в акті про передачу та прийом земельної ділянки в натурі від 25.11.2003р. (а.с.21), укладеному на виконання спірного договору оренди земельної ділянки, зазначено адресу Відповідача - м. Херсон, вул.Янтарна, 25. Про зміну місцезнаходження Відповідач не повідомляв іншу сторону договору.

У листі Вищого господарського суду України від 06.08.2008р.№ 01-8/471 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)", зокрема зазначено: відповідно до частини другої ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Як зазначено в резолютивній частині рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002р. у справі щодо офіційного тлумачення положення частини другої ст.124 Конституції України (справа про досудове врегулювання спорів), положення частини другої ст.124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. За таких обставин недотримання вимог ч.2 ст.188 ГПК щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про розірвання договору, у разі виникнення такої необхідності, не позбавляє позивача права звернутися за захистом порушеного права шляхом вчинення прямого позову до відповідача про внесення змін до договору оренди земельної ділянки.

Податковим кодексом України, який набув чинності з 01.01.2011 року, (ст. 289) встановлено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Суд зазначає, що згідно приписів пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється в договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати:

а) для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва. обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки;

б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом:

в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Розділом 2.3 договору оренди земельної ділянки сторонами погоджено шляхом взаємного волевиявлення сторін розмір орендної плати за використання земельної ділянки.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" та ст. 638 ЦК України розмір орендної плати є істотною умовою договору, яка визначена законом та є необхідною для договорів даного виду.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Сторонами в договорі оренди передбачена можливість перегляду розміру орендної плати (розділ 2.3 договору).

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно з п. п. 2.18, 2.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2013р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" при вирішенні спорів про внесення змін до договору зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду. У визначених законом випадках застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Судам слід враховувати, що розмір орендної плати за землю визначається сторонами у договорі, в тому числі може визначатися шляхом встановлення відсоткового відношення до нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що відповідає чинному законодавству України, зокрема, приписам частини першої статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі".

За таких обставин вимоги прокурора та позивачів щодо внесення змін до договору оренди земельної ділянки є цілком обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI, Позивач звільнений від сплати судового збору. За таких обставин суд, повністю задовольняючи заявлений позов, стягує з відповідача в доход бюджету судових збір пропорційно розміру задоволених вимог, тобто, у розмірі 100 %.

Мінімальний розмір судового збору при поданні заяви до господарських судів України, відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI, становить 2 % від суми позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати , що складає 1 720, 50 грн. (у спорах майнового характеру) та у розмірі однієї мінімальної заробітної плати при позовних вимогах немайнового характеру.

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення, роз'яснив порядок отримання судового рішення та його оскарження.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 25.11.2003р., укладеного між Херсонською обласною державною адміністрацією, ідентифікаційний код 00022645, площа Свободи, 1, м. Херсон та дочірнім підприємством "Слобожанське" ТОВ "Агрофірма "Славія", , м. Херсон, зареєстрованого у Херсонській міській філії ДП «Херсонський регіональний центр державного земельного кадастру» 03.12.2003р. за № 39, виклавши пункт 2.3 в наступній редакції: "2.3 Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на бюджетний рахунок Антонівської селищної ради в розмірі 3 відсотки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки".

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Слобожанське" ТОВ "Агрофірма "Славія", , м. Херсон, вул. Перекопська, 20, офіс 105 в доход спеціального фонду Державного бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області, МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті Херсоні, судові витрати в сумі 1218,00 грн. (Одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 копійок), призначення платежу - судовий збір, код 03500045.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено

і підписано 10.07.2015р.

Суддя Т.Г. Пінтеліна