ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.07.15р. Справа № 904/5054/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕЛЕНА-КРАЇНА", м. Київ

до Селянського (фермерського) господарства "РОКСОЛАНА", с. Ізлучисте, Софіївський район, Дніпропетровська область

про стягнення 733 342,30 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 20.08.13р.

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕЛЕНА-КРАЇНА" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "РОКСОЛАНА" (далі-відповідач) про стягнення 733 342,30 грн. заборгованості, з якої: 151 210,00 грн. основного боргу, 227 419,84 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 44 741,58 грн. пені за прострочену заборгованість, 15 121,00 грн. штрафу за неналежне виконання зобовязань, 6 636,66 грн. 3% річних, 288 213,22 грн. суми індексації та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по договору № 028/8 К від 12.03.2013 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2015 р. по справі № 904/5054/15 порушено провадження та розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.07.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

Через канцелярію суду 01.07.2015 р. представником відповідача надано клопотання про відкладення розгляду справи, у звязку із тим, що представник відповідача не зможе бути присутнім в цьому судовому засіданні з причини його находження в цей час в іншому місті України.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи не підлягає задоволенню, оскільки відповідач, як юридична особа був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи та, відповідно до ст. 28 ГПК України надання повноважень на представництво інтересів сторони у процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб.

Відповідно до абзацу пятого підпункту 3.6. пункту 3 Роз'яснень Президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.97р. N 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може не брати до уваги доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника відповідачем не доведена.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом, а не обовязком суду, якщо суд дійде висновку про можливість вирішення спору в даному судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 02.07.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗЕЛЕНА-КРАЇНА" (продавець) та Селянським (фермерським) господарством "РОКСОЛАНА" (покупець) укладений Договір купівлі-продажу № 028/8 К (далі - Договір), за умов п. 1.1. якого продавець зобовязується передати, а покупець зобовязується прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин насіннєвого матеріалу, іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного Договору (додатків та специфікацій до нього).

Відповідно до п. 3.2. Договору загальна сума Договору складається із суми вартості товару згідно всіх накладних на передачу товару (видаткових) підписаних в рамках цього Договору, що є його невідємною частиною.

Згідно п. 4.1. Договору на вартість товару, згідно всіх підписаних сторонами даного Договору, накладних на передачу товару (видаткових), продавець надає покупцю товарний кредит, який повинен бути погашений покупцем у строк до 15.10.2013 р.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що моментом фактичного відвантаження товару є дата вказана у накладній на передачу товару (видатковій). Оплата, зроблена протягом зазначеного в п. 4.1. терміну, вважається своєчасною. При здійсненні покупцем своєчасної оплати отриманого ним товару, відсотки за користування товарним кредитом не стягуються.

На суму заборгованості по Договору нараховуються відсотки за користування товарним кредитом по ставці 0,2% за кожний день користування. Нарахування відсотків здійснюється на суму товарного кредиту, тобто на суму вартості товару, що передавався на умовах товарного кредиту, за період з моменту фактичного відвантаження товару до моменту сплати покупцем суми вартості товару отриманого на умовах товарного кредиту. Товар вважається оплаченим покупцем у момент надходження грошей на поточний рахунок продавця (п. 4.3. Договору).

На виконання умов Договору позивач передав, а відповідач прийняв у власність товар засоби захисту рослин/насіннєвого матеріалу на загальну суму 151 210,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 357 від 12.03.2013 р. (а.с. 16).

Відповідач не виконав свої зобовязання по Договору та не сплатив вартість отриманого товару у строк до 15.11.2013 р., внаслідок чого у нього утворився борг позивачем зі сплати товару на суму 151 210,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту ГК України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи та згідно розрахунку позивача основний борг відповідача складає 151 210,00 грн. та із сплати відсотків за користування товарним кредитом у сумі 227 419,84 грн., докази погашення яких в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Водночас, порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 7.2. Договору у випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов даного Договору покупець зобовязаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.3. Договору у випадку неналежного виконання покупцем зобовязань згідно умов даного Договору покупець зобовязаний сплатити штраф в розмірі 10 % від суми неоплаченого товару.

Крім того покупець, який прострочив сплату, зобовязаний сплатити постачальнику, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі п.п. 7.2., 7.3. Договору та з урахуванням вимог законодавства України щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань позивачем відповідачу нараховано: 44 741,58 грн. пені (за період з 16.10.2013 р. по 01.04.2015 р.), 15 121,00 грн. штрафу, та на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України відповідачу нараховані 6 636,66 грн. 3 % річних (за період з 16.10.2013 р. по 01.04.2015 р.).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру пені, штрафу та 3 % річних, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Додатком № 1 до Договору сторони домовились про зміну ціни на товар згідно наступного способу: у разі якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США) збільшиться в порівнянні до офіційного курсу гривні до іноземної валюти - (Долар США), що діяв на момент фактичного відвантаження товару, продавець має право вимагати від покупця сплати проіндексованої суми вартості товару у гривні по Договору.

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (А1 / А0) х СП = ПСП, де

А1- офіційний курс Долара США, що був встановлений на момент фактичного відвантаження товару;

А0- офіційний курс Долара США на дату підписання Договору;

СП - сума вартості товару (платежу у гривні) визначена у відповідних накладних на передачу Товару (видаткових);

ПСП - проіндексована сума вартості товару (платежу у гривні) по Договору.

У разі, якщо міжбанківський курс купівлі Долара США перевищує офіційний курс НБУ, продавець залишає за собою право вимагати сплати проіндексованої суми вартості товару у гривні згідно з міжбанківським курсом. Міжбанківський курс підтверджується даними одного з банків за вибором продавця, в яких відкрито його рахунки та /або інформацією із сайту htt:mіnfin.com.ua

Позивач просить суд стягнути з відповідача індексацію, розмір якої згідно доданого розрахунку становить 288 213,22 грн. Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру індексації, суд визнає її обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 151 210,00 грн. основного боргу, 227 419,84 грн. відсотків за користування товарним кредитом, 44 741,58 грн. пені за прострочену заборгованість, 15 121,00 грн. штрафу за неналежне виконання зобовязань, 6 636,66 грн. 3% річних, 288 213,22 грн. суми індексації.

За невиконання вимог суду - ненадання письмового відзиву на позов, та витребуваних господарським судом матеріалів з відповідача належить стягнути 1 700 грн. штрафу в доход Державного бюджету України згідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий збір у справі покладається на відповідача, згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "РОКСОЛАНА" (53160, Дніпропетровська область, Софіївський район, с. Ізлучисте; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕЛЕНА-КРАЇНА" (02166, м. Київ, проспект Лісовий, 39; ) 151 210,00 грн. (сто пятдесят одна тисяча двісті десять грн. 00 коп.) основного боргу, 227 419,84 грн. (двісті двадцять сім тисяч чотириста девятнадцять грн. 84 коп.) відсотків за користування товарним кредитом, 44 741,58 грн. (сорок чотири тисячі сімсот сорок одна грн. 58 коп.) пені за прострочену заборгованість, 15 121,00 грн. (пятнадцять тисяч сто двадцять одна грн. 00 коп.) штрафу за неналежне виконання зобовязань, 6 636,66 грн. (шість тисяч шістсот тридцять шість грн. 66 коп.) 3% річних, 288 213,22 грн. (двісті вісімдесят вісім тисяч двісті тринадцять грн. 22 коп.) суми індексації, 14 666,84 грн. (чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят шість грн. 84 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "РОКСОЛАНА" (53160, Дніпропетровська область, Софіївський район, с. Ізлучисте; ) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, , рахунок №3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот грн. 00 коп.) штрафу, про що видати наказ.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України " 07 " липня 2015 р.