ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.07.15р. Справа № 904/4501/15
За позовом В.о. прокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, в інтересах держави в особі:

позивача-1: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, м. Київ

позивача-2: Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пан Шеф", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 27 444 грн. 15 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від прокурора: Пономаренко А.Є. - прокурор відділу прокуратури, посв. від 20.12.2-13р. №023761;

Шайтанова М.Г. - прокурор відділу прокуратури, посв. від 11.02.2015р. №032056 (був присутній у судовому засіданні 23.06.2015р.);

від позивача-1: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від позивача-2: Кожемятов К.М. - представник, дов. від 06.04.2015р. №1528/01;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином

СУТЬ СПОРУ:

В.о. прокурора в інтересах держави в особі позивачів-1,2 з урахуванням заяви (вх. №43870/15 від 07.07.2015р.) про збільшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача на користь позивача-2 27 444 грн. 15 коп., що складає 16 525 грн. 30 коп. - заборгованості за теплову енергію, поставлену відповідно до умов договору від 04.12.2013р. №230 купівлі-продажу теплової енергії, 3 872 грн. 06 коп. - пені, 1 156 грн. 72 коп. - 7% штрафу, 5 617 грн. 92 коп. - інфляційних втрат та 272 грн. 15 коп. - 3 % річних.

Позивач-1 та відповідач витребуваних господарським судом документів не надали, їх представники у судове засідання не з'явилися, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками прокурора та позивача-2 заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників прокурора та позивача-2, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2013р. між позивачем-2 - Державним підприємством „Криворізька теплоцентраль", як теплопостачальною організацією-продавцем, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Пан Шеф", як споживачем-покупцем, було укладено договір №230 купівлі-продажу теплової енергії (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого теплопостачальна організація-продавець бере на себе зобов'язання постачати споживачеві-покупцю теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач-покупець зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими згідно чинного законодавства тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно з пунктом 10.1 Договору цей договір набуває чинності з моменту фактичного надання послуг з теплопостачання та діє до 03 грудня 2014 року, з урахуванням частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України.

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про припинення дії договору не буде письмово заявлено однією зі сторін (пункт 10.3 Договору).

Матеріали справи не містять письмових повідомлень сторін про припинення дії Договору, тому Договір вважається пролонгованим до 03.12.2015р.

Строком дії господарського договору є час, протягом якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього Договору (пункт 10.4 Договору).

Теплова енергія постачається споживачу-покупцю в обсягах, визначених у додатку 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною, на такі потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального періоду, гаряче водопостачання - протягом року (пункт 2.1 Договору).

В Додатку №1 до Договору (надалі - Додаток) передбачено, що теплопостачальна організація постачає споживачу в період з 01.10.2013 року по 30.09.2014 року теплову енергію в обсягах Q рік = 14,97 Гкал/год.

Згідно з пунктом 5.1 Договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку, у разі їх відсутності - розрахунковим способом.

Споживач-покупець, що має прилади комерційного обліку, веде журнал обліку споживання теплової енергії у відповідності з вимогами „Правил користування тепловою енергією" та щомісячно подає до теплопостачальної організації - продавця звіт про фактичне споживання теплової енергії в терміни, передбачені в додатку 1 до договору, що є його невід'ємною частиною (пункт 5.7 Договору).

Відповідно до пункту 3 Додатку дата зняття споживачем показань для надання звіту по приладам обліку - з 20 числа по 31 число поточного місяця; надання звіту постачальнику - не пізніше 31 числа поточного місяця.

Як вбачається, позивачем-2 у період з січня 2014 року по квітень 2015 року було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 17 163 грн. 24 коп., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг): - від 31.01.2014р. №773 на суму 1 695 грн. 35 коп.; - від 28.02.2014р. №1956 на суму 1 813 грн. 62 коп.; - від 31.03.2014р. №3298 на суму 1 167 грн. 02 коп.; - від 30.04.2014р. №4215 на суму 38 грн. 74 коп.; - від 31.10.2014р. №5789 на суму 273 грн. 31 коп.; - від 30.11.2014р. №6605 на суму 1 485 грн. 42 коп.; - від 31.12.2014р. №7882 на суму 2 377 грн. 62 коп.; - від 31.01.2015р. №350 на суму 3 018 грн. 30 коп.; - від 28.02.2015р. №1868 на суму 1 993 грн. 22 коп.; - від 31.03.2015р. №3226 на суму 1 857 грн. 26 коп.; - від 30.04.2015р. №4073 на суму 1 443 грн. 38 коп.

Відповідно до пунктів 6.1, 6.2 Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається споживачем-покупцем, проводяться в грошовій формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України; розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата за теплову енергію здійснюється споживачем-покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 відсоткової попередньої оплати планових обсягів споживання теплової енергії за 5 днів до початку здійснення споживання, решта 70 відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується споживачем-покупцем протягом місяця споживання теплової енергії; кошти, які надійшли при цьому від споживача-покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості споживача-покупця за цим договором; остаточний розрахунок за фактично спожиту споживачем-покупцем теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем споживання теплової енергії (пункт 6.3 Договору).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач повинен був розрахуватися за спожиту теплову енергію до 20.02.2014р., до 20.03.2014р., до 20.04.2014р., до 20.05.2014р., до 20.11.2014р., до 20.12.2014р., до 20.01.2015р., до 20.02.2015р., до 20.03.2015р., до 20.04.2015р. та до 20.05.2015р.

Отже, строк оплати за спожиту відповідачем теплову енергію вважається таким, що настав.

Згідно розрахунку відповідач за спожиту теплову енергію розрахувався частково у сумі 637 грн. 94 коп., у зв'язку з чим його заборгованість перед позивачем-2 становить 16 525 грн. 30 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем-2 відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що за порушення строків сплати споживачем-покупцем за отриману теплову енергію у нього стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки НБУ, за які допущено прострочення, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми; період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки; строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій встановлено у три роки.

Відповідно до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно частин 4, 6 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором; при цьому розмір санкцій може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" також визначено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до пункту 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Таким чином, у законі йдеться про чітко визначений розмір пені, який мають визначити сторони у договорі. Проте, з умов Договору (пункт 7.3) вбачається, що сторонами визначений граничний, а не конкретний розмір пені. З урахуванням наведеного, підстави для стягнення пені з відповідача відсутні, оскільки фактично її розмір Договором поставки не врегульований. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р. у справі №904/5157/14.

Таким чином, штраф згідно розрахунку становить 1 156 грн. 72 коп.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку інфляційні нарахування складають 5 617 грн. 92 коп. (березень 2014р. - травень 2015р.), а річні - 272 грн. 15 коп. (з 21.02.2014р. по 21.05.2015р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача у повній сумі, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пан Шеф" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Кропивницького, 19, прим. 15; ідентифікаційний код 38658325) на користь Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Електрична, 1; ідентифікаційний код 00130850) 16 525 грн. 30 коп. - заборгованості, 1 156 грн. 72 коп. - штрафу, 5 617 грн. 92 коп. - інфляційних нарахувань та 272 грн. 15 коп. - річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пан Шеф" (50014, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Кропивницького, 19, прим. 15; ідентифікаційний код 38658325) в доход Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7; код ЄДРПОУ 379 892 69; Банк одержувача Відділення банку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012; п/р 312 142 067 830 05; КБКД 220 300 01) 1 827 грн. 00 коп. - судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати накази.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

"10" липня 2015р.