ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.15р. Справа № 904/4400/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХМОЛПРОМ", м. Гадяч, Полтавська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР", м. Дніпропетровськ

про стягнення 388 404,27 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Савченко А.Г. - представник (дов. № 9 від 03.01.2015)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕХМОЛПРОМ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" про стягнення заборгованості за договором постачання № 860 від 09.08.2012 в розмірі 388 404,27 грн., з яких: 257 665,50 грн. основний борг, 44 007,86 грн. пеня, 83 998,95 грн. інфляційні втрати, 2 731,96 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором постачання № 860 від 09.08.2012, в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.05.2015 порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.06.2015.

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 16.06.2015 на 07.07.2015.

26.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХМОЛПРОМ" у якій просить суд змінити договір № 860 від 09.08.2014, шляхом викладення абзацу 1 п. 4.4 договору в іншій редакції.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2015 у прийнятті зустрічної позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" відмовлено, у зв'язку з тим, що 16.06.2015 у судовому засіданні було розпочато слухання справи по суті.

Відповідач відзив на позов не надав, у судові засідання, призначені для розгляду справи, явку свого повноважного представника не забезпечив. Був належним чином повідомлений про дату та місце судового засідання.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 07.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕХМОЛПРОМ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" (покупець) було укладено договір постачання № 860 (а.с.11).

Відповідно до пункту 1.1 договору, постачальник зобов'язується на власний ризик виготовити та поставити товар під знаком для товарів та послуг "ДобраVвигода", право власності на який належить покупцю, та "Бажана марка" право власності на який належить покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити виготовлений та поставлений постачальником товар.

Пунктом договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін товарної та/або товарно-транспортної накладної, яка засвідчує момент передачі товару.

На виконання умов договору, позивач поставив товар відповідачу на загальну суму 257 665,50 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- № Те-00007282 від 18.11.2014 на суму 33 578,10 грн.;

- № Те-00007283 від 18.11.2014 на суму 45 533,70 грн.;

- № Те-00007284 від 18.11.2014 на суму 178 553,70 грн. (а.с.35-37).

Пунктом 4.4 договору встановлено, що покупець зобов'язаний здійснювати оплату реалізованого ним товару, за вирахуванням сум, які передбачені даним договором, в платіжні дні покупця (по робочим вівторках та/або четвергах), які настануть після спливу 45 календарних днів з дати поставки товару.

09.08.2012 сторонами був підписаний протокол узгодження розбіжностей до договору постачання № 860 від 09.08.2012, відповідно до якого сторони дійшли згоди викласти пункт 4.4 у наступній редакції:

"4.4 Покупець зобов'язаний здійснювати оплату отриманого ним товару в платіжні дні покупця (по робочим вівторках та/або четвергах), які настануть після спливу 45 календарних днів з моменту отримання товару.".

Відповідачем суму заборгованості у розмірі 257 665,50 грн. не оплачено, що є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.4 договору, строк оплати поставленого товару за видатковими накладними є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 257 665,50 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до протоколу узгодження розбіжностей, сторони дійшли згоди доповнити договір п. 7.10 у наступній редакції:

"7.10 У випадку порушення (невиконання та/або неналежного виконання) своїх зобов'язань по оплаті товару, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожен день прострочення."

У зв'язку з тим, що відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, позивачем нараховано пеню за період з 07.01.2015 по 15.05.2015 у сумі 44 007,86 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.9), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені у розмірі44 007,86 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 3% річних за період з 07.01.2015 по 15.05.2015 у сумі 2 731,96 грн. та інфляційні втрати за період січень-квітень 2015 у сумі 83 998,95 грн.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с.10), судом встановлено, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 2 731,96 грн. та інфляційних втрат у сумі 83 998,95 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволені позову судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85, 115 - 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "АМСТОР" (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 27; ідентифікаційний код 32516492) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХМОЛПРОМ" (37300, Полтавська область, м. Гадяч, вул. Будька, 47; ідентифікаційний код 35293993) - 257 665,50 грн. основний борг, 44 007,86 грн. пеня, 83 998,95 грн. інфляційні втрати, 2 731,96 грн. 3% річних, 7 768,09 грн. судовий збір, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 13.07.2015.

Суддя Я.С. Золотарьова