ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року Справа № 904/308/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Кузнецова В.О.

секретар: Петровська А.В.

(зміна складу колегії суддів відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати ОСОБА_1 від 30.06.2015 року)

за участю:

від скаржника: ОСОБА_2, представник, довіреність № 6072/04-62-10-026 від 23.02.2015 року;

від боржника: ОСОБА_3, представник, довіреність № б/н від 25.02.2015 року;

інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року

у справі № 904/308/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дрім Фінанс", м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі № 904/308/15 (суддя Примак С.А.) затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дрім Фінанс", м. Дніпропетровськ. Ліквідовано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дрім Фінанс", м. Дніпропетровськ. Провадження у справі припинено.

Не погодившись із винесеною ухвалою, кредитор - Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року та припинити провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали не було досліджено всіх обставин справи та не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам;

- характер господарських операцій боржника свідчить про мінімізацію податкових зобовязань та вказує на ознаки здійснення фіктивної господарської діяльності боржника;

- до ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська не були надані проміжний ліквідаційний баланс та первинні документи фінансово-господарської діяльності боржника, що позбавило можливості провести позапланову податкову перевірку боржника.

- в матеріалах справи відсутні докази вжиття ліквідатором достатніх заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута. Так, ліквідатором не було направлено запити, зокрема, до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної авіаційної служби України, Державної інспекції України з безпеки на річковому та морському транспорті, Державної служби інтелектуальної власності України щодо наявності майна банкрута. Також в матеріалах справи відсутні докази звернення ліквідатора до Державної виконавчої служби за місцем реєстрації боржника щодо наявності відкритих виконавчих проваджень відносно банкрута.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 01.07.2015 року.

Представник скаржника в судовому засіданні надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги, просив оскаржувану ухвалу від 26.05.2015 року скасувати, провадження у справі припинити.

Боржник у відзиві на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у даній справі залишити без змін.

Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників.

Беручи до уваги, що неявка інших учасників провадження у справі не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи по суті у відсутності вказаних учасників.

Заслухавши пояснення представників скаржника та боржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.01.2015 року прийнято до розгляду в підготовчому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дрім Фінанс" про порушення провадження у справі про банкрутство (а. с. 1-2).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.01.2015 року порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дрім Фінанс", м. Дніпропетровськ з урахуванням особливостей, передбачених статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів із наслідками, передбаченими статтею 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Призначено розгляд справи у судовому засіданні на 05.02.2015 року (а. с. 61-63).

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дрім Фінанс" визнано банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 3 місяці (до 05.05.2015 року). Ліквідатором банкрута призначено голову ліквідаційної комісії ОСОБА_4, яку зобовязано вчинити певні дії (а. с. 69-73).

06.02.2015 року за № 14343 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури (а. с. 77).

12.03.2015 року ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська звернулась до господарського суду з клопотанням про зобов'язання ліквідатора банкрута відновити та надати до ДПІ документи фінансово-господарської діяльності та бухгалтерського обліку банкрута для проведення документальної перевірки. Також в зазначеному клопотанні ДПІ просило господарський суд не затверджувати звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс до проведення ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська позапланової перевірки та надання до суду доказів, які підтвердять факт проведення такої перевірки (а. с. 86-88).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська з огляду на те, що ДПІ не є учасником провадження у справі про банкрутство (а. с. 113-114).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2015 року (а. с. 119-120) затверджено реєстр вимог кредиторів банкрута з вимогами наступних кредиторів: Корпорації "Сервіскомуненерго", м. Дніпропетровськ в розмірі 412 000,00 грн. (четверта черга), 1 218,00 грн. (перша черга); Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області в розмірі 7 404,00 грн. (шоста черга).

30.04.2015 року ліквідатором подано на затвердження суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута (а. с. 131-160).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2015 року призначено розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу на 26.05.2015 року (а. с. 161-162).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дрім Фінанс", м. Дніпропетровськ. Ліквідовано юридичну особу Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дрім Фінанс", м. Дніпропетровськ. Провадження у справі припинено (а. с. 164-165).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість ухвали господарського суду від 26.05.2015 року про затвердження ліквідаційного балансу і звіту ліквідатора, ліквідацію юридичної особи та припинення провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом .

За вимогами частини 1 статті 2 Закону провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 2 статті 41 Закону встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його зберігання; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; предявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобовязаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом тощо.

Згідно з частиною 1 статті 46 Закону після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію обєктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню тощо. Про час та місце судового засідання, у якому має розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та членів комітету кредиторів. Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, зокрема, виявлення ліквідатором кредиторів та дотримання їх процесуальних прав під час розгляду їх грошових вимог, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів, доведення неможливості задоволення визнаних ліквідатором вимог кредиторів за наслідками ліквідації боржника), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, але також підсумовує хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство. В звязку з цим, у підсумковому засіданні суду необхідно дати оцінку в цілому здійсненій процедурі банкрутства.

При винесенні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд виходив з того, що під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор здійснив всі заходи з ліквідації банкрута. Взявши до уваги, що у банкрута відсутні активи, необхідні для задоволення вимог кредиторів, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Однак, такий висновок суду першої інстанції не можна вважати законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Слід звернути увагу, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального закону, вирішив справу згідно із нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми, а обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що звіт ліквідатора не був повно, всебічно та в установленому законом порядку розглянутий судом першої інстанції з огляду на наступне.

Матеріали справи свідчать, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2015 року призначено розгляд звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу на 26.05.2015 року (а. с. 161).

Слід звернути увагу, що виходячи із вимог частини 1 статті 46 Закону звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків). Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Таким чином, Закон передбачає необхідність дотримання ліквідатором прав кредиторів щодо формування останніми особистої думки стосовно повноти ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора.

Враховуючи особливості провадження у справі про банкрутство за скороченою процедурою, передбаченою статтею 95 Закону, створення комітету кредиторів в даному випадку не є обов'язковим. В процесі здійснення ліквідаційної процедури банкрута комітет кредиторів не створювався, але, виходячи із змісту частини 1 статті 46 Закону вказана обставина не позбавляє ліквідатора обов'язку до розгляду по суті господарським судом звіту ліквідатора, подати вказаний звіт та ліквідаційний баланс існуючим кредиторам банкрута.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України не з'ясував при винесенні оскаржуваної ухвали чи були кредитори, згідно з реєстром вимог кредиторів, обізнані зі змістом звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу, наданого ліквідатором до господарського суду. Також, матеріали справи не містять повідомлень про вручення поштових відправлень кредиторам у справі про призначення судового засідання на 26.05.2015 року.

Крім цього, необхідно звернути увагу на те, що у зв'язку із відсутністю майна та коштів, суд першої інстанції керуючись вимогами статті 45 Закону дійшов висновку про погашення вимог кредиторів, але, в порушення вимог статті 43 та 84 Господарського процесуального кодексу України господарським судом не зазначено як в мотивувальній, так і в резолютивній частинах ухвали вимоги яких кредиторів та на яку суму господарським судом визнано погашеними. Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарським судом в цій частині порушені майнові інтереси конкретних кредиторів, вимоги яких погашені за недостатністю майна банкрута.

Відповідна правова позиція підтверджується судовою практикою, викладеною, зокрема, в постанові Вищого господарського суду України від 16.06.2015 року у справі № 911/2834/14.

Крім наведених обставин, також, необхідно зазначити, що ліквідатор в процесі ліквідаційної процедури не надав доказів здійснення належних заходів по виявленню майнових активів банкрута.

Згідно із частиною 1 статті 213 Господарського кодексу України у процедурах банкрутства використовуються майнові активи, які належать йому на підставі речових та зобов'язальних прав, а також права інтелектуальної власності. Права вимоги за зобов'язаннями та об'єкти права інтелектуальної власності можуть бути предметами цивільного обігу, а тому вони підлягають включенню до складу ліквідаційної маси і реалізації ліквідатором в порядку, встановленому Законом.

Відповідно до частини 2 статті 213 Господарського кодексу України до складу ліквідаційної маси включаються також майнові активи осіб, які відповідають за зобов'язаннями неплатоспроможного боржника відповідно до закону або установчих документів боржника.

В частині 1 статті 190 Цивільного кодексу України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Зокрема, різновидом майнових прав є корпоративні права учасника господарського товариства, які він одержав внаслідок передання майна у власність господарського товариства як вкладу до його статутного (складеного) капіталу відповідно до пункту 1 частини 1 статті 115 Цивільного кодексу України.

Частиною 2 статті 41 Закону встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення, зокрема, проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута.

Отже, перевірка наявності у боржника майнових прав, набутих внаслідок заснування господарського товариства чи участі у його статутному капіталі, є обов'язковим заходом з проведення аналізу його активів та необхідним для складання за результатами процедури ліквідації ліквідаційного балансу боржника, як обов'язкового додатку до звіту ліквідатора. А ліквідаційний баланс є предметом дослідження у судовому засіданні при затвердженні звіту ліквідатора та затверджується судом як окремий документ.

Однак, місцевий господарський суд не перевірив, чи звертався ліквідатор до державного реєстратора з метою з'ясування питання, чи є банкрут учасником інших господарських товариств та не з'ясував, чи вчинив ліквідатор всі необхідні дії по виявленню активів боржника.

Так, в довідці Дніпровського територіального управління Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 0636/01-16/04 від 18.02.2015 року (а. с. 144) зазначено, що згідно з інформацією із Державного реєстру випусків цінних паперів реєстрації цінних паперів самим ТОВ "Фінансова компанія "Дрім Фінанс" не здійснювалось. Однак, безпосередньо ТОВ "Фінансова компанія "Дрім Фінанс" може бути власником цінних паперів будь-яких акціонерних товариств України. З дня набрання чинності Законом України "Про депозитарну систему України" ведення системи депозитарного обліку здійснюється учасником депозитарної системи Центральним депозитарієм цінних паперів, тому для отримання необхідної інформації необхідно звертатись з відповідним запитом до Центрального депозитарію. Докази звернення ліквідатора до Центрального депозитарію з запитом та отримання відповіді в матеріалах справи відсутні.

Крім цього, відповідно до частини 7 статті 41 Закону під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов'язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківський установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

Так, із довідки про банківські рахунки, наданої ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська вбачається, що боржник має не закриті рахунки в банках, а саме: рахунок № 9001 в Київській філії Публічного акціонерного товариства ОСОБА_5 "Південкомбанк", м. Київ (долар США та Українська гривня); рахунок № 3724 в Акціонерному банку "Південний" (Українська гривня, долар США та Євро).

Надана ліквідатором довідка Акціонерного банку "Південний" № 193-00425-18/3бт від 21.04.2015 року свідчить про те, що залишок коштів на поточному рахунку № 3724 в національній валюті станом на 21.04.2015 року становить 0,00 грн. Проте, вказана довідка не свідчить про закриття даного рахунку ліквідатором. Довідка про закриття рахунків в ПАТ КБ "Південкомбанк" в матеріалах справи відсутня.

Таким чином, ліквідатором не надано доказів використання лише одного рахунку в банку та закриття інших рахунків.

Необхідно також звернути увагу на той факт, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська зверталась до ліквідатора з листом № 7929/04-62-10-019 від 11.03.2015 року (а. с. 146), в якому ДПІ просила забезпечити надання документів фінансово-господарської діяльності ТОВ "ФК "Дрім Фінанс" за останні три роки для проведення перевірки відповідно до вимог чинного законодавства. В разі неможливості виконання законних вимог ДПІ просила ліквідатора повідомити про такі причини. Відповідь ліквідатора на зазначений лист до ДПІ не надходила. Слід враховувати, що ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська вживала заходи для проведення податкової перевірки як до порушення провадження у справі про банкрутство, так і в період здійснення судового провадження. При цьому, обов'язки ліквідатора виконувались ОСОБА_4, що до порушення провадження у справі була головою ліквідаційної комісії боржника.

За наведених обставин, ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська не реалізувала передбаченого законодавством права на проведення податкової перевірки ТОВ "Фінансова компанія "Дрім Фінанс".

Затверджуючи звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс боржника та припиняючи провадження у справі, судом першої інстанції належним чином не було досліджено матеріали справи, звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс боржника, не було зясовано, чи вчинив ліквідатор боржника всі необхідні дії по пошуку майна, яке належить банкруту, що підлягає включенню до ліквідаційної маси.

За таких обставин, суд передчасно прийняв рішення про затвердження звіту та ліквідаційного балансу банкрута та припинення провадження у даній справі.

Необхідно зауважити, що відповідно до вимог статті 37 Закону господарський суд відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Як вбачається із матеріалів справи, постановою від 05.02.2015 року місцевий господарський суд відкрив ліквідаційну процедуру відносно боржника строком на 3 місяці (до 05.05.2015 року). Отже, в межах встановленого Законом строку проведення ліквідаційної процедури ліквідатором можуть бути здійсненні всі необхідні заходи.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частково задоволенню. Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року має бути скасована, а справа передана на розгляд до місцевого господарського суду.

Слід звернути увагу, що відповідно до пункту 4.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині 7 статті 106 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, повязаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (із внесеними до нього доповненнями) у разі скасування судових рішень, які опосередковують рух справи про банкрутство, у тому числі ухвали про припинення провадження у справі, справа (заява) передається на розгляд (новий розгляд) до відповідного господарського суду в іншому складі суду.

Керуючись статтями 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Дніпропетровській області задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі № 904/308/15 скасувати.

Справу № 904/308/15 передати на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі суду.

Копію постанови направити державному реєстратору Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (49004, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська, буд. 48) для здійснення реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дрім Фінанс" ().

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 02.07.2015 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя Л.М. Білецька

Суддя В.О. Кузнецов