ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.15р. Справа № 904/4876/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю промислового підприємства "ЗІП", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський механічний завод", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 7432,12 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Соломяна Н.О., довіреність №5 від 12.01.15р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю промислового підприємства "ЗІП" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський механічний завод" (далі-відповідач) про стягнення 3 437,72 грн. - боргу, 1 818,55 грн. - інфляційних збитків, 693,95 грн. - двадцять чотири проценти річних, 450,58 грн. - пені, 1031,32 грн. - штрафу та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань щодо оплати поставленого товару по договору № 05/13-6п від 23.05.2013 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2015 р. по справі № 904/4876/15 порушено провадження та розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 30.06.2015 р.

В судовому засіданні 30.06.2015 р. оголошено перерву до 07.07.2015 р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 30.06.2015 р. заперечував проти позовних вимог в частині стягнення пені, штрафу, процентів за користування грошовими коштами, а в частині основного боргу на суму 3437,72 грн. позов визнав, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 07.07.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.05.2013 року між Товариством з обмеженою відповідадальністю "ЗІП" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Придніпровський механічний завод" (покупець) укладений Договір поставки № 05/13-6п (далі - Договір), за умовами п. 1.1. постачальник зобов'язується поставити, а покупець зобов'язується прийняти і оплатити на умовах цього договору продукцію виробництва ТОВ ПП "ЗІП" (далі товар), кількість, асортимент і ціна якої зазначені в Специфікаціях (накладних), які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору товар, що поставляється, оплачується за ціною, встановленою постачальником і зазначеною в Специфікаціях (накладних).

Згідно до п. 4.2. Договору покупець оплачує вартість товару з відстрочкою платежу до 14 календарних днів з моменту поставки товару.

На виконання умов Договору позивач здійснив поставку відповідачу товару, а відповідач прийняв товар на загальну суму 3 437,72 грн.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковою накладною № ГП-0000512 від 17.07.2014 р., копія якої долучена до матеріалів справи (а.с. 17).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворився основний борг перед позивачем зі сплати товару на суму 3 437,72 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту ГК України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 ГК України).

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 3 437,72 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, а також відповідачем визнані, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Водночас, порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За вимогами статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до статті 549 названого Кодексу неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно п. 6.2. Договору у випадку прострочки оплати товару з вини покупця, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індекса інфляції за весь час прострочення, 24 процентів річних від простроченої суми, а також пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банка України, яка діє в період прострочки, від суми неоплаченого товару за кожен день прострочки. У випадку прострочки оплати товару на строк більше 60 календарних днів покупець зобов'язаний також сплатити постальнику штаф в розмірі 30 відсотків від вартості товару. У випадку не підписання акту зазначеного у п. 4.6. цього Договору, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 5 відсотків від суми неоплаченої заборгованості зазначеної у акті звіряння взаєморозрахунків.

На підставі п. 6.2. Договору позивачем відповідачу нараховано 1 818,55 грн. - інфляційних збитків, 693,95 грн. - двадцять чотири проценти річних, 450,58 грн. - пені, 1031,32 грн. - штрафу.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру інфляційних збитків, двадцять чотири проценти річних, пені, штрафу, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 3 437,72 грн. - боргу, 1 818,55 грн. - інфляційних збитків, 693,95 грн. - двадцять чотири проценти річних, 450,58 грн. - пені, 1031,32 грн. - штрафу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Придніпровський механічний завод" (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Дніпропетровська, буд. 2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю промислового підприємства "ЗІП" (51901, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Широка, 107-А; ) 3 437,72 грн. (три тисячі чотириста тридцять сім грн. 72 коп.) - боргу, 1 818,55 грн. (одна тисяча вісімсот вісімнадцять грн. 55 коп.) - інфляційних збитків, 693,95 грн. (шістсот дев'яносто три грн. 95 коп.) - двадцять чотири проценти річних, 450,58 грн. (чотириста п'ятдесят грн. 58 коп.) - пені, 1031,32 грн. (одна тисяча тридцять одна грн. 32 коп.) - штрафу, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України " 10" липня 2015 р.