ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.07.15р. Справа № 904/9905/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпропетровськ

Третя особа-1 на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергоальянс", м. Дніпропетровськ

Третя особа-2 на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ

про спонукання до виконання зобов'язань за договором

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: Васільєв В.О. довіреність № 965 від 22.12.14 р.

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: Вагнер Д.В., довіреність № 2-01 від 12.01.15р.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОАЗОТ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області до з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (далі - відповідач) в якому просить: зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" () виконувати свої зобов'язання за договором № 2013/Т-ПР-041420 на розподіл природного газу від 28.12.2012 р. - надавати у грудні 2014 року послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" та його споживачів у відповідності до умов договору № 2013/Т-ПР-041420 на розподіл природного газу від 28.12.2012 р., у тому числі шляхом дотримання тиску природного газу на вході в газову мережу ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" у наступному діапазоні:

- по колектору цеху 1-Б (гілка ГРС-2-Б): мінімум - 10 атм., максимум -12 атм.;

- по колектору ТЕЦ (гілка ГРС-2 - ТЕЦ ПАТ "ДНІПРОАЗОТ"): мінімум - 7 атм., максимум - 11 атм.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2015 р. поновлено провадження у справі з 24.06.2015 року та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.06.2015 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.2015 р. розгляд справи відкласти на 06.07.2015 р.

Представник позивача у судові засідання не з'явився про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 3, Том №2).

За таких обставин, господарський суд вважає, що позивач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Представник відповідача у судових засіданнях просив припинити провадження у справі в зв'язку з відсутністю спору з підстав викладених у поясненнях по справі.

Представник третьої особи-1 у судові засідання не з'явився про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 1, Том №2).

За таких обставин, господарський суд вважає, що третя особа-1 не скористалася своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Представник третьої особи-2 у судовому засіданні просив припинити провадження у справі з підстав викладених у поясненнях.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 06.07.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи-2, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "ДНІПРОАЗОТ" (споживач, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Енергоальянс" (постачальник, третя особа-1) укладений Договір на поставку природного газу № 640/14-4 від 30.09.2014 р. (надалі - Договір № 640/14-4).

Згідно з умовами укладеного Договору № 640/14-4 постачальник зобов'язався передати, а споживач прийняти і оплатити природний газ на умовах, обумовлених сторонами в цьому Договорі.

Відповідно до п. 3.3. Договору № 640/14-4 сторонами був запланований обсяг поставки Газу на IV квартал 2014 року в загальному обсязі ЗО 638,000 тм3а, по місяцях: Жовтень 2014 р. - 6 982,000 тм3; Листопад 2014р.- 11 386,000 тм3; Грудень 2014 р. - 12 270,000 тм3.

Згідно з п. 4.1. Договору № 640/14-4 постачальник передає споживачу природний газ в пунктах приймання-передачі газу в магістральну газотранспортну систему України, а саме: - Імпортного газу - на кордоні Російської Федерації та України; - Газу, видобутого на території України - в районах його видобутку; - Газу, підйом якого здійснюється з ПСГ ДК "Укртрансгаз" - в пунктах подачі в газотранспортну систему України.

У жовтні та листопаді 2014 року постачальник поставляв (передавав) позивачу природний газ згідно з умовами Договору № 640/14-4. На грудень 2014 року сторони Договору № 640/14-4 підписали додаткову угоду № 4 від 28.11.2014 р., якою узгодили поставку природного газу позивачу в обсязі 11 140,000 тм3.

Також, для забезпечення отримання природного газу від постачальника, позивачем у 2012 та 2013 роках були укладені наступні договори з газотранспортним та газорозподільним підприємствами, як чинні на цей час, а саме:

- договір № 14-18 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами від 10.12.2013 р. (надалі - Договір № 14-18) - з Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (надалі іменоване "Газотранспортне підприємство", третя особа-2);

- договір № 2013/Т-ПР-041420 на розподіл природного газу від 28.12.2012 р. (надалі -

Договір № 2013/Т-ПР-041420) - з Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та

газифікації "Дніпропетровськгаз" (відповідач).

Згідно з п. 1.1. Договору № 14-18 Газотранспортне підприємство зобов'язалося надавати позивачу послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу позивача від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а позивач зобов'язався внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами Договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору № 14-18 річний плановий обсяг транспортування природного газу Позивача складає 115 670,000 тм3, у т.ч. на IV квартал 2014 року - 34 205,000 тм3.

Згідно з п.п. 2.1., 2.2. Договору № 2013/Т-ПР-041420 Відповідач зобов'язався надати Позивачу послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів Позивача або його споживачів (далі - «пункт призначення») відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності Сторін, а Позивач зобов'язався сплатити Відповідачу вартість послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами у розмірі, строки та порядку, що передбачені умовами Договору.

Відповідно до Додатку 2 "Договірні обсяги транспортування природного газу" до Договору № 2013/Т-ПР-041420 сторони узгодили річний обсяг транспортування природного газу газорозподільними мережами в обсязі 34 205,000 тм3.

Згідно з п. 2.7. Договору № 14-18 та з п. 6.5.1. Договору № 2013/Т-ПР-041420, а також згідно з Додатком № 1 до технічної угоди № 7 від 13.02.2013 р. на приймання-передачу природного газу між ДК "Укртрансгаз" та ПАТ "Дніпропетровськгаз" відповідач та Газотранспортне підприємство зобов'язані забезпечити тиск природного газу на вході в газову мережу Позивача у наступному діапазоні: - по колектору цеху 1-Б (гілка ГРС-2 - 1-Б): мінімум -10 атм, максимум - 12 атм.; - по колектору ТЕЦ (гілка ГРС-2 - ТЕЦ Позивача): мінімум - 7 атм, максимум - 11 атм.

Проте, всупереч досягнутим домовленостям та умовам вищенаведених договорів, починаючи з 03.12.2014 р. Позивач, без отримання від постачальника, відповідача чи Газотранспортного підприємства обґрунтування, почав фіксувати за приладами обліку тиску газу, що розташовані на території позивача на виробничому обладнанні по колектору 1-Б (гілка ГРС-2 - 1-Б), зниження тиску природного газу, що свідчило про обмеження чи припинення постачання природного газу позивачу, оскільки за цим газопроводом позивач отримує природний газ, що використовується у виробництві власної хімічної продукції. На запити позивача щодо підстав обмеження чи припинення постачання природного газу Постачальник належного обґрунтування не надав, причини обмеження подачі газу не зміг пояснити. Відповідач та Газотранспортне підприємство також не надало оперативної та підтвердженої інформації щодо причин зниження тиску природного газу в газопроводі.

Динаміка зниження тиску природного газу по колектору 1-Б (гілка ГРС-2 - 1-Б) відбувалася наступним чином: - станом на 09.00 год. 02.12.2014 р. тиск по колектору 1-Б (гілка ГРС-2 - 1-Б, на вході у цех 1-Б) знаходився у значенні 8.91 атм.; - станом на 15.00 год. 03.12.2014 р. тиск природного газу по колектору 1-Б (гілка ГРС-2 -1-Б, на вході у цех 1-Б) був знижений до 7.14 атм; - станом на 00.00 год. 04.12.2014 р. був встановлений нарівні 7.65 атм.

Станом на поточний час тиск природного газу по колектору 1-Б (гілка ГРС-2 - 1-Б) залишається на рівні 7.76 атм, що є порушенням умов Договору № 14-18 та Договору №2013/Т-ПР-041420.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Господарського кодексу України правовий господарський порядок в Україні формується на основі оптимального поєднання ринкового саморегулювання економічних відносин суб'єктів господарювання та державного регулювання макроекономічних процесів, виходячи з конституційної вимоги відповідальності держави перед людиною за свою діяльність та визначення України як суверенної і незалежної, демократичної, соціальної, правової держави. Суб'єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства (ч. 3 ст. Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Господарського кодексу України загальними принципами господарювання в Україні є: забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб'єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; вільний рух капіталів, товарів та послуг на території України; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв'язку з необхідністю

забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, екологічного захисту населення, захисту прав споживачів та безпеки суспільства і держави; захист національного товаровиробника; заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини.

Згідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. Аналогічне правило міститься у ст. 525 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Зі свого боку Позивач належним чином виконує свої зобов'язання за Договором № 14-18 та Договором № 2013/Т-ПР-041420, підстав для обмеження чи припинення транспортування природного газу через неправомірні дії Позивача, у т.ч. за наведеними договорами, не вбачаються і вони відсутні. Законами України не встановлені заборони для отримання Позивачем природного газу від Постачальника, а так само не встановлено прав газотранспортних та газорозподільних підприємств припиняти транспортування природного газу споживачам за наявності укладеного між споживачем та постачальником природного газу договору на поставку (купівлю-продаж) природного газу. Оплату транспортування природного газу Позивач здійснює належним чином, простроченої заборгованості не має.

Серед можливих підстав для припинення транспортування газу Позивач вбачає лише одну підставу - прийняття Кабінетом Міністрів України постанови від 26.11.2014 р. № 647 "Про порядок закупівлі природного газу промисловими, енергогенеруючими та теплогенеруючими (в частині промислових обсягів газу) підприємствами" (надалі іменована "Постанова № 647"), пунктом 2 якої газорозподільним та газотранспортним підприємствам забороняється транспортувати природний газ Позивачу від інших постачальників природного газу ніж від НАК "Нафтогаз України".

Позивач вважає, що Постанова № 647, в частині її абзаців першого та другого пункту 1, пунктів 2, 4 Постанови № 647 та в частині включення ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" у Перелік промислових, енергогенеруючих та теплогенеруючих (в частині промислових обсягів газу) підприємств, який є додатком до Постанови № 647, прийнята відповідачем з порушенням вимог ст. 8, 9, 13, 19 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" від 08.07.2010 р. № 2467-VI, оскільки обмежує права позивача у вільному виборі постачальника природного газу на період з 1 грудня 2014 р. по 28 лютого 2015 р., а також порушує встановлений у законодавстві принцип функціонування ринку природного газу на конкурентних засадах.

Крім того, Постанова № 647 є протиправною через те, що при прийнятті цієї постанови Кабінет Міністрів України перевищив надані йому Конституцією та законами України повноваження, оскільки він не має повноважень втручатися у підприємницьку діяльність суб'єктів господарювання та встановлювати монополії на ринку природного газу, нав'язувати вільним суб'єктам господарювання окремого постачальника природного газу, встановлювати заборони щодо обмеження під час отримання послуг з транспортування природного газу з інших ресурсів, ніж ресурсів НАК "Нафтогаз України". Щодо цього питання Позивачем поданий адміністративний позов, який на цей час призначений до розгляду на 12.12.2014 р.

Також, позивач має звернути увагу суду на те, що ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" є єдиним підприємством в Україні, яке здійснює безперебійне виробництво рідкого хлору, соляної кислоти, натру їдкого технічного та гіпохлориту натрію. З 2011 року частина виробничих потужностей ПАТ "ДНІПРОАЗОТ", які пов'язані з виробництвом рідкого технічного аміаку, знаходиться в оренді ПАТ "Укрнафта".

Технологічна схема та організація постачання природного газу для потреб виробничих потужностей з виробництва аміаку, орендованих ПАТ "Укрнафта", та для власних потреб ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" передбачає споживання газу за допомогою двох окремих газотранспортних гілок: ГРС-2 - 1-Б та ГРС-2 - ТЕЦ ПАТ "ДНІПРОАЗОТ". При цьому виробництво аміаку та виробництво теплової енергії безпосередньо пов'язане між собою для забезпечення надійного та безпечного функціонування хімічного комплексу ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" у сукупності, оскільки змонтована технологічна схема проектувалася ще за Радянські часи і не передбачає автономного їх функціонування, а через значні обсяги навантаження потужностей й небезпечність хімічних продуктів, що виробляються у ПАТ "ДНІПРОАЗОТ", порушення налагодженого виробничого циклу може створити високий ризик настання збитків й інших негативних наслідків як для всього хімічного комплексу, розташованого за місцезнаходженням підприємства, так і для громадян та навколишнього природного середовища.

Також, на балансі ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" у нерозривному зв'язку із виробничими потужностями з виробництва аміаку знаходяться ізотермічні сховища аміаку, які оснащені постійно працюючими факельними установками для спалення аміаку, у т.ч. в разі виникнення нештатних чи аварійних ситуацій. Зазначені факельні установки за технологічною схемою працюють з використанням газу, що також надходить за гілкою ГРС-2 - 1-Б, і у випадку їх непрацездатності внаслідок відсутності газу та у разі викиду аміаку в атмосферу це призведе до заподіяння значної шкоди здоров'ю та життю громадянам і навколишньому природному середовищу.

Внаслідок припинення або зменшення обсягів транспортування природного газу, ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" буде змушене зупинити виробництва рідкого хлору, соляної кислоти, натру їдкого технічного, гіпохлориту натрію, які у свою чергу використовують у значних обсягах теплову енергію, яка виробляється на ТЕЦ ПАТ "ДНІПРОАЗОТ", що також забезпечує опаленням населення, бюджетні установи, інші організації житлового масиву "Соцмісто" м. Дніпродзержинськ, де мешкає понад 70 тисяч громадян міста Дніпродзержинськ та підприємств, що розташовані на території ПАТ "ДНІПРОАЗОТ". У випадку виникнення надлишку теплової енергії, внаслідок технічної неможливості зменшення обсягів виробництва теплової енергії ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" буде змушене зупинити роботу ТЕЦ.

Таким чином, в результаті припинення постачання природного газу по обом колекторам, зупинення виробничих потужностей з виробництва аміаку буде здійснено зупинення напрацювання карбонізованого розчину, необхідного для виробництва соди каустичної, а також інших виробництв ПАТ "ДНІПРОАЗОТ", включаючи ТЕЦ. Зупинення хлорної групи цехів ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" може бути причиною виникнення нештатних чи аварійних ситуацій. Відсутність реагентів виробництва ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" на ринку України відчують всі водоканали великих та малих міст України, а реагентів інших виробників для знезараження питної води та стічних вод в Україні не існує. Припинення виробництва та постачання хлору та хлорних сполук призведе до виникнення епідеміологічної загрози в країні.

У зв'язку з зупиненням ТЕЦ без теплової енергії будуть залишені в опалювальний період населення, бюджетні установи, інші організації житлового масиву "Соцмісто", а також підприємства, що знаходяться на території ПАТ "ДНІПРОАЗОТ", що також призведе до негативних й непередбачуваних наслідків.

Крім того, враховуючи існуючі погодні умови та зниження температури навколишнього природного середовища, внаслідок припинення транспортування природного газу та зупинення виробництв, виробництво всього хімічного комплексу буде заморожене та призведе до виходу з ладу комунікацій та обладнання виробничого комплексу ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" та інших підприємств, що призведе до багатомільйонних збитків для позивача й інших суб'єктів господарювання, у тому числі пошкодить комунікації з транспортування теплової енергії з відповідними негативними наслідками.

Позивач вважає, що зниження тиску транспортування природного газу, що здійснено Відповідачем, є грубим порушенням умов Договору № 2013/Т-ПР-041420, вимог законодавства України, прав і законних інтересів позивача, а також може створити небезпечні та непередбачувані негативні наслідки як для Позивача, так і для третіх осіб.

Також, примусове припинення постачання газу буде вважатися неправомірними з огляду на вимоги ст. 6 Закону України "Про теплопостачання", якою встановлена заборона обмеження енергопостачання об'єктів у сфері теплопостачання в опалювальний період нижче технологічного мінімуму споживання природного газу. Зі свого боку ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" вважає, що не має жодних правових та моральних підстав обмежувати споживання природного газу в опалювальний період та припиняти виробництво теплової енергії через вищенаведені обставини та існуючу складну ситуацію в країні.

Станом на день подання цього позову позивач отримав повідомлення відповідача від 10.12.2014 р. № 8/6-3853 про припинення (обмеження) газопостачання з 09.00 год. 15.12.2014 р.

З огляду на те, що дії відповідача по обмеженню транспортування природного газу можуть призвести до необґрунтованого фактичного зупинення виробництв ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" та виробництва аміаку ПАТ "Укрнафта", що у свою чергу може призвести до вкрай негативних наслідків як для позивача, так і для третіх осіб, виходячи з необґрунтованості підстав для обмеження транспортування природного газу позивачу через наявність чинного договору на закупівлю природного газу, останній наполягає на оперативному вжиттю заходів щодо припинення (зупинення) дій відповідача по обмеженню (зупинення) транспортування природного газу для позивача у вигляді зниження тиску природного газу по колектору ТЕЦ ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" (гілка ГРС-2 - ТЕЦ ПАТ "ДНІПРОАЗОТ") в колекторі 1-Б (гілка ГРС-2 - 1-Б) нижче встановлених договором № 2013/Т-ПР-041420 на розподіл природного газу від 28.12.2012 р.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, позовні вимоги підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарський процесуальний кодекс України судовий збір по справі покласти на відповідача.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" надмірно сплачений згідно квитанцій: № 18, № 19 від 04.12.2014 року судовий збір в розмірі 1827,00 грн. підлягає поверненню з державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" () виконувати свої зобов'язання за договором № 2013/Т-ПР-041420 на розподіл природного газу від 28.12.2012 р. - надавати у грудні 2014 року послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" та його споживачів у відповідності до умов договору № 2013/Т-ПР-041420 на розподіл природного газу від 28.12.2012 р., у тому числі шляхом дотримання тиску природного газу на вході в газову мережу ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" у наступному діапазоні: - по колектору цеху 1-Б (гілка ГРС-2-Б): мінімум - 10 атм., максимум -12 атм.; - по колектору ТЕЦ (гілка ГРС-2 - ТЕЦ ПАТ "ДНІПРОАЗОТ"): мінімум - 7 атм., максимум - 11 атм., про що видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОАЗОТ" (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. С.Х. Горобця, 1, ) 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Повернути на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" Публічному акціонерному товариству "ДНІПРОАЗОТ" (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. С.Х. Горобця, 1, ) надмірно сплачений судовий збір в розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.), перерахований згідно квитанції: № 18 та № 19 від 04.12.2014 р., оригінали яких знаходиться в матеріалах справи № 904/9905/14.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 10 " липня 2015 р.