ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р.Справа № 922/2418/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Омельченко К.А.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "ВКП Будтех", м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків , Prestigious Asia Co. Limited
про стягнення коштів
за участю сторін:

позивача -Мошенця Д.В.

1 відповідач -не з*явився

2 відповідач - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВКП Будтех" (надалі- позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Prestigious Asia Co. Limited, Tallinn, Estonia (1-й відповідач) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків (2-й відповідач) з позовною заявою, в якій просить суд солідарно стягнути з 1-го та 2-го відповідачів 1000,00 грн., а також стягнути з 1-го відповідача 15 956,298 доларів США, тобто всього заборгованість в розмірі 6000,00 доларів США (в еквіваленті складає 366112,528 грн.), судові витрати покласти на відповідачів.

28.04.2015 року до суду від позивача надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, в якій він просить суд прийняти відмову від позовних вимог в частині солідарного стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 1000,00грн. та викласти їх в наступній редакції: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Prestigious Asia Co. Limited" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Будтех" заборгованість за контрактом № А12/15 від 12.01.2015 року у розмірі 16000,00 доларів США. ( а.с.33-34).

У відповідності до ст. 80 п.4 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, а до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви, приймає надану заяву до провадження та продовжує розгляд справи з її урахуванням.

Суд продовжує розгляд справи з урахуванням уточнених позовних вимог.

Ухвали суду направлені на адресу ФОП ОСОБА_1 повернулия до матеріалів справи з відміткою поштового відділення " за закінченням строку зберігання".

Гаагською конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів також визначено, що судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що судовий документ що було вручено або доставлено особисто відповідачеві і це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення захисту.

Разом з тим, пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах" встановлено, що якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 названої Конвенції , суддя, незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції , може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Таким чином, у випадку, передбаченому частиною другою статті 15 Конвенції , суд може прийняти рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

При цьому, беручи до уваги рекомендації Практичного керівництва по застосуванню Гаагської конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів до статті 15 Конвенції , розробленого Постійним бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права, і яке по суті є узагальненням практики застосування зазначеної Конвенції судами держав - учасниць, у випадку, якщо на момент розгляду справи, призначеної в межах процесуальних строків, встановлених статтею 69 ГПК , сторона-нерезидент не з'явилась у судове засідання і не отримано жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів, суд, з огляду на приписи частини третьої статті 4 ГПК та статті 3 Закону України "Про міжнародне приватне право" , продовжує строк вирішення спору з одночасним відкладенням розгляду справи (стаття 77 ГПК) в межах строків, передбачених частиною 2 статті 15 Конвенції .

Другий відповідач 10.06.2015 року отримав ухвалу суду , про що свідчить повідомлення про вручення.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону ( Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 N 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" ).

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК .

Розглянувши матеріали справи судом встановлено наступне, що 12.01.2015 року між ТОВ" ВКП Будтех" та Компанією " Prestigious Asia Co. Limited, Tallinn, Estonia" було укладено контракт за № А12/15 ( а.с.15-20). У відповідності до предмету контракту відповідач зобов*язався поставити та передати позивачу , а позивач зобов*язався прийняти та оплатити інструмент згідно специфікації до договору ( п.1.1 контракту). Загальна вартість контракту становить 213450 доларів США. ( п.2.1 контракту). Сторони погодили, що оплата буде проводиться по частинам у відповідності до додатку (специфікації), позивач повинен здійснити 50 % передплати та 50% до прибуття товару в Одеський порт. Валюта платежу - USD. ( п. 3.1 контракту).

Додатковою угодою до контракту від 12.01.2015 року сторони змінити розділ 3 "Умови оплати", якою визначили, що оплата буде проводиться наступним чином, а саме, передплатою в розмірі 15000, дол. США на протязі 20 днів з дати підписання даного контракту. Повна оплата товару здійснюється на протязі 3 днів з моменту прибуття товару в Одеський порт.

Відповідач зобов*язався здійснити поставку товару на протязі 60 днів з моменту здійснення передплати. Сторони передбачили, якщо , відповідач не надасть товар в установлений строк, позивач має право вимагати повернення суми попередньої оплати .

Товар поставляється на умовах "Інкотермс-2000" ( п.4.1 контракту). Строк дії контракту з дати підписання до 30.12.2015 року.

Сторони погодили наступне найменування товару, а саме : двигун Ноndа GX 160 на загальну суму 213450,00 дол. США. ( а.с.18).

В разі не досягнення між сторонами згоди, спір буде вирішуватися в Арбітражному суді країни позивача "Покупця". При розгляді застосовується право України. ( 8.2 додаткової угоди до контракту А 12/15).

Так, на виконання умов контракту за № А12/15 від 12.01.2015 року позивач перерахував відповідачу нерезиденту Prestigious Asia Co. Limited, (Китай ) 21.1.2015 року 5000,00 доларів США та 27.01.2015 року 11000,00 доларів США, про що свідчить довідка банківської установи А"Піреус банк МКБ" ( а.с.90).

На час звернення з позовом до суду, як свідчить позивач продукції за контрактом отримано не було.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов"язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку.

Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Крім того, згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене та те, що сума заборгованість першим відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення 1-им відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в частині стягнення з 1-го відповідача основної заборгованості в сумі 16000,00 доларів США.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.1,2,33,44, 80. п.4, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову від позову в частині солідарного стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( іпн. НОМЕР_1, АДРЕСА_1).

Припинити провадження відносно ОСОБА_1 ( іпн НОМЕР_1, АДРЕСА_1).

Стягнути з Prestigious Asia Co. Limited, Unіt B 9/F Lockнаr Gеnтre, 301-307 Lоскнаrт Rоаd,Wаn СнаІ, Ноng Конg ЕЕ 1154890 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВКП Будтех" ( р/р 0675 в банк АТ "Піреус Банк МКБ" МФО 300658 м. Харків, вул.Гоголя,б.7) суму 16000,00 доларів США, судовий збір в сумі 7499,32 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.07.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова