ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа № 911/1768/15

За позовом прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України,

Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Комунального підприємства теплових мереж

про стягнення 57172,54грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від прокурора - Секретар В.В. (службове посвідчення №029901 від 21.10.2014);

від позивача 1 - Яковлєв О.І. (довіреність №67/2015 від 09.06.2015);

від позивача 2 - Чеботарьова І.Г. (довіреність №14-124 від 13.05.2014);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: прокурор Автономної Республіки Крим (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості (далі - Міненерговугілля України) та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж про стягнення 57172,54грн, у тому числі:

- 41952,56грн пені за період з 14.02.2013 по 28.02.2014;

- 9797,30грн процентів за період з 14.02.2013 по 28.02.2014;

- 5422,67грн втрат від інфляції за листопад 2013 року - лютий 2014року.

В обґрунтування заявлених вимог, прокурор посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором № 31/2148-ТЕ-19 від 28.12.2012 купівлі-продажу природного газу в частині оплати природного газу, поставленого у січні - квітні 2013 року та жовтні - грудні 2013 року, у встановлений договором строк.

Наявність підстав для представництва інтересів держави мотивовано прокурором ст.121 Конституції України, ст.361 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 3-7).

Позивач 1 - Міненерговугілля України у поясненні просить суд задовольнити позовні вимоги прокурора (а.с.43-45).

Позивач 2 - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" письмового пояснення по суті заявлених вимог не надала.

Відповідач у справі - Комунальне підприємство теплових мереж відзиву по суті заявлених вимог не надало.

Розгляд справи здійснювався без повноважного представника позивача, за відсутності його відзиву, за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України з наступних підстав:

- копія ухвали господарського суду Київської області від 29.05.2015 про відкладення розгляду справи направлено за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.04.2015 (а.с.63-63), що підтверджується накладною HAW №00614059 AAWH;

- ухвала про порушення провадження у даній справі внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, а інформація про розгляд справи опублікована на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області в мережі Інтернет;

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Прокурор та представники позивачів позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та Комунальним підприємством теплових мереж укладено договір № 13/2148-ТЕ-19 купівлі-продажу природного газу (а.с.13-18, далі - договір).

Укладений між позивачем 2 та відповідачем договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, позивач (продавець) взяв на себе зобов'язання передати у власність відповідачу (покупцеві) у 2013 році природний газ, а покупець - зобов'язується прийняти і оплатити природний газ на умовах цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору продавець передає з 01.01.2013 по 31.12.2013 природний газ у обсязі до 2 322,1 тис. м3.

Як визначено п. 5.1 договору, ціна (граничний рівень ціни) на газ встановлюється НКРЕ; ціна 1000 м3 природного газу на дату укладання цього договору, відповідно до його п.5.2, становить - 1 091,00грн (з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу та без ПДВ), крім того податок на додану вартість -20%.

Згідно умов вказаного договору до сплати за 1000 тис. м3 природного газу - 1309,20грн (з ПДВ) (п.5.2 договору).

Пунктом 5.3 визначено, що у разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або тарифів на його транспортування, розподіл і постачання вони є обов'язковими для сторін за цим договором з моменту введення їх в дію.

Договором встановлено, що він набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2013 включно, а у частині розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

На виконання п. 2.1 договору, позивач поставив протягом жовтня-грудня 2012 року, а відповідач прийняв природний газ у загальному обсязі на загальну суму 2 398 703,15грн, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких долучені до матеріалів справи (а.с.20-26).

Станом на 28.02.2014 відповідач повністю розрахувався за переданий природний газ на загальну суму 2 398 703,15грн, що не заперечується сторонами.

Проте, як вказується прокурором у позовній заяві відповідачем зобов'язання з оплати природного газу проводились не у строк, встановлений договором.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за порушення зобов'язання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 6.1 договору оплати за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Проте, відповідач, в порушення взятих на себе зобов'язань, за природний газ, поставлений у січні-грудні 2013 року, розрахувався з порушенням встановленого договором строку. Так, відповідачем здійснено остаточний розрахунок за газ, поставлений у: січні 2013 року - 18.02.2013, у лютому 2013 року - 12.04.2013, у березні 2013 року - 13.11.2013, у квітні 2013 року - 13.11.2013, у жовтні 2013 року - 26.11.2013, у листопаді 2013 року - 30.12.2013, у грудні 2013 року - 28.02.2014.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги щодо стягнення процентів заявлені прокурором за період з 14.02.2013 по 28.02.2014, а вимоги про стягнення втрат від інфляції за період - листопад 2013 року - лютий 2014року.

Однак, позивачем при розрахунку процентів, до періоду, за який вони нараховувались, включені дні, у які здійснена оплата і сума боргу, з її урахуванням, фактично становила менший розмір.

Так, розмір процентів, за розрахунком суду, який здійснено з урахуванням дат оплат, становить за поставлений природний газ:

- у січні 2013 року за період з 14.02.2013 по 14.02.2013 (що передує дню часткової оплати 15.02.2013) на борг у розмірі 88119,11грн - 7,24грн, за період з 15.02.2013 по 17.02.2013 на борг у розмірі 38119,11 - 9,40грн;

- у лютому 2013 року за період з 14.03.2013 по 11.04.2013 на борг у розмірі 63 154,53грн - 150,53грн;

- у березні 2013 року за період з 14.04.2013 по 17.10.2013 на борг у розмірі 420 651,47грн - 6465,36грн, за період з 18.10.2013 по 20.10.2013 на борг у розмірі 400651,47грн - 98,79грн, за період з 21.10.2013 по 28.10.2013 на борг у розмірі 370 651,47грн - 243,72грн, за період з 29.10.2013 по 29.10.2013 на борг у розмірі 125 651,47грн - 10,33грн, за період з 30.10.2013 по 11.11.2013 на борг у розмірі 100651,47грн - 107,55грн, за період з 12.11.2013 по 12.11.2013 на борг у розмірі 46 638,99грн - 3,83грн;

- у квітні 2013 року за період з 14.05.2013 по 13.11.2013 на борг у розмірі 19 632,77грн - 296,91грн;

- у жовтні 2013 року за період з 14.11.2013 по 24.11.2013 на борг у розмірі 247 453,20грн - 223,72грн, за період з 25.11.2013 по 25.11.2013 на борг у розмірі 22 453,20грн - 1,85грн;

- у листопаді 2013 року за період з 14.12.2013 по 25.12.2013 на борг у розмірі 332 170,67грн - 327,62грн, за період з 26.12.2013 по 29.12.2013 на борг у розмірі 328 600,00грн - 108,03грн;

- у грудні 2013 року за період з 14.01.2014 по 12.02.2014 на борг у розмірі 490 129,13грн - 1208,54грн, за період з 13.02.2014 по 13.02.2014 на борг у розмірі 440 129,13грн - 36,17грн, за період з 14.02.2014 по 16.02.2014 на борг у розмірі 380 129,13грн, за період з 17.02.2014 по 17.02.2014 на борг у розмірі 340 129,13грн - 27,96грн, за період з 18.02.2014 по 19.02.2014 на борг у розмірі 290 129,13грн - 47,69грн, за період з 20.02.2014 по 27.02.2014 - 157,89грн

Таким чином, вимоги про стягнення процентів підлягають задоволенню у розмірі 9 626,86грн; у задоволенні вимог про стягнення 170,44грн процентів суд відмовляє.

Крім того, прокурором заявлено вимоги про стягнення 5422,67грн втрат від інфляції за листопад 2013 року - лютий 2014року.

Так, розмір втрат від інфляції за заявлені періоди за розрахунком суду складає 5416,79грн, а саме за поставлений природний газ:

- у жовтні 2013 року за листопад 2013 року на борг у розмірі 247 453,20грн - 494,91грн;

- у листопаді 2013 року за грудень 2013 року на борг у розмірі 332 170,67грн - 1660,85грн;

- у грудні 2013 року за січень 2014 року на борг у розмірі 490 129,13грн - 980,26грн, за лютий 2014 року на борг в розмірі 380 129,13грн (у розрахунку заявлено 381 109,39грн) - 2280,77грн.

Таким чином, у задоволені вимог щодо стягнення 5,88грн втрат від інфляції суд відмовляє.

Крім того, прокурором заявлено вимоги про стягнення з відповідача 41 952,56грн пені.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п.2 ч.1 цієї норми, сплата неустойки.

Штраф та пеня є видами неустойки згідно з ст.549 ЦК України. При цьому, відповідно до вказаної норми, неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми прострочення платежу за кожний день прострочення платежу.

Встановлений відповідним пунктом договору розмір пені не перевищує максимального розміру, визначеного ст.4 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань"; пеня нарахована у межах строку, встановленого ч.6 ст.232 ГК України.

Однак, при розрахунку пені до періоду, за який нарахована пеня, включені дні оплати.

Так, розмір пені, за розрахунком суду, з урахуванням дат оплат за поставлений природний газ, становить на заборгованість за природний газ, поставлений:

· у січні 2013 року:

- за період з 14.02.2013 по 14.02.2013 (що передує дню часткової оплати) на борг у розмірі 88 119,11грн - 36,21грн,

- за період з 15.02.2013 по 17.02.2013 на борг у розмірі 38 119,11грн - 47,00грн;

· у лютому 2013 за період з 14.03.2013 по 11.04.2013 на борг у розмірі 63 154,53грн - 752,66грн;

· у березні 2013 року за період з 14.04.2013 по 13.10.2013 (6 місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано) на борг у розмірі 420 651,47грн - 29468,65грн;

· у квітні 2013 року за період з 14.05.2013 по 13.11.2013 (6 місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано) на борг у розмірі 19 632,77грн - 1350,09грн;

· у жовтні 2013 року:

- за період з 14.11.2013 по 24.11.2013 на борг у розмірі 247 453,20грн - 969,47грн,

- за період з 25.11.2013 по 25.11.2013 на борг у розмірі 22 453,20грн - 8,00грн;

· у листопаді 2013 року:

- за період з 14.12.2013 по 25.12.2013 на борг у розмірі 332 170,67грн - 1419,49грн,

- за період з 26.12.2013 по 29.12.2013 на борг у розмірі328 600,00грн - 468,14грн;

· у грудні 2013 року:

- за період з 14.01.2014 по 12.02.2014 на борг у розмірі 490 129,13грн - 5237,00грн,

- за період з 13.02.2014 по 13.02.2014 на борг у розмірі 440 129,13грн - 156,76грн,

- за період з 14.02.2014 по 16.02.2014 на борг у розмірі 380 129,13грн - 406,17грн,

- за період з 17.02.2014 по 17.02.2014 на борг у розмірі 340 129,13грн - 121,14грн,

- за період з 18.02.2014 по 19.02.2014 на борг у розмірі 290 129,13грн - 206,67грн,

- за період з 20.02.2014 по 27.02.2014 на борг у розмірі 240 129,13грн - 684,20грн.

Таким чином, вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню у розмірі 41 331,85грн; у задоволенні вимог щодо стягнення 620,71грн пені суд відмовляє.

Відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України з позивача 2 (враховуючи, що розрахунок позовних вимог здійснених саме ним, а позов підлягає частковому задоволенню) в доход Державного бюджету підлягає стягнення 25,47грн, а з відповідача в доход бюджету підлягає стягнення 1801,53грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 9626,86грн процентів, 5416,79грн втрат від інфляції, 41 331,85грн пені

3. В частині стягнення 170,44грн процентів, 5,88грн втрат від інфляції 620,71грн пені у задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в доход Державного бюджету України 25,47грн судового збору.

5. Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж в доход Державного бюджету України 1801,53грн судового збору

6. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.06.2015

Суддя Ейвазова А.Р.