РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015Справа №910/9340/15

За позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК КРИМЕНЕРГО"

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - Державне підприємство "Енергоринок"

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго"

Третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України

про стягнення 26 635 214,82 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Луцюк С.С. за довіреністю № 51 від 31.03.2015,

Бут І.В. за довіреністю № 79 від 09.06.2015

від відповідача: Мамедова О.А. за довіреністю б/н від 22.05.2015

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: Лещенко О.О. за довіреністю № 06 від 14.01.2015

від третьої особи-3: Старушкевич У.М. за довіреністю № 01/17-1200 від 09.06.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" (відповідач) про стягнення 26 635 214,82 грн. на підставі Договору № 44/1-48 від 30.05.2014, з яких: 13 353 340,96 грн. основного боргу, 4 610 721,70 грн. пені, 383 332,27 грн. 3% річних, 7 482 483,85 грн. інфляційних втрат та 805 336,07 грн. штрафу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами Договору № 44/1-48 від 30.05.2014 (далі - Договір), не здійснив в повному обсязі остаточні розрахунки за електричну енергію, куплену в грудні 2014 року, внаслідок чого наявна непогашена заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 13 353 340,96 грн. В свою чергу, неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо остаточних розрахунків за куплену електричну енергію за Договором є підставою для сплати відповідачем на користь позивача пені в розмірі 4 610 721,70 грн. пені, 3% річних в розмірі 383 332,27 грн. та інфляційних втрат в розмірі 7 482 483,85 грн., а всього 12 476 537,82 грн. Крім того, в порушення норм чинного законодавства України та умов Договору відповідач допустив перевищення фактичного обсягу купівлі електричної енергії від замовленого у грудні 2014 року на 17,19 %, що є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 805 336,07 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2015 було порушено провадження у справі № 910/9340/15, залучено до участі у справі третю особу-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Енергоринок", третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго", третю особу-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Міністерство енергетики та вугільної промисловості України та призначено розгляд справи на 26.05.2015 об 11:00 год.

26.05.2015 через відділ діловодства суду від представника третьої особи-1 надійшли пояснення, відповідно до яких третя особа-1 повідомила суд про те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 148 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя" між позивачем та відповідачем укладено спірний договір купівлі-продажу електричної енергії. Третя особа-1 - Державне підприємство "Енергоринок" не є стороною зазначеного договору, а тому не може впливати на договірні відносини позивача та відповідача. Зазначеними поясненнями третя особа-1 просила суд прийняти законне рішення у справі № 910/9340/15.

26.05.2015 через відділ діловодства суду від представника третьої особи-2 надійшло підтвердження про відсутність аналогічного спору.

В судове засідання, призначене на 26.05.2015, представники позивача, відповідача та третьої особи-2 з'явилися.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-3 в судове засідання, призначене на 26.05.2015, не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду від 17.04.2015 в повному обсязі не виконали, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 26.05.2015 судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали суду від 17.04.2015 про порушення провадження у справі № 910/9340/15, та встановлено, що сторони та треті особи не виконали вимоги зазначеної ухвали в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 26.05.2015, подав клопотання, відповідно до якого просив суд надати час на ознайомлення з матеріалами справи та зняття копій, а також надати час для підготовки відзиву на позовну заяву. В якості додатків до клопотання відповідач надав суду належним чином засвідчені копії сертифікату № 3367 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати України від 23.02.2015 № 828/05-4 та довідки директора з управління персоналом № 48/4-15 від 24.04.2015 про те, що форс-мажорні обставини, які виникли з 21.05.2015, тривають і досі. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 26.05.2015, подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору, невиконання сторонами та третіми особами вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 17.04.2015 та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 26.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 15.06.2015 о 14:30 год.

26.05.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи та зняття копій. Клопотання судом задоволено.

28.05.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла довідка на виконання вимог ухвали від 17.04.2015, якою позивач надав власне письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору, а також надав суду докази направлення третім особам копій позовних заяв з додатками (копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень).

10.06.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволене.

11.06.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовної заяви в частині стягнення пені у розмірі 4 610 721,70 грн., 3% річних у розмірі 383 332,27 грн., інфляційних втрат у розмірі 7 482 483,85 грн., штрафу у розмірі 805 336,04 грн., а в частині позовних вимог на суму 13 353 340,96 грн. відстрочити виконання рішення суду до припинення обставин, що перешкоджають виконанню рішення та якими є: експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, протиправні дії третіх осіб, захоплення 21.01.2015 підприємства та його майна групою осіб на території Автономної Республіки Крим (далі - АРК). В якості додатків до відзиву відповідач надав суду докази на підтвердження обставин, викладених у відзиві.

За змістом наданого суду відзиву на позовну заяву відповідач не заперечує позовні вимоги в частині суми основного боргу у розмірі 13 353 340,96 грн., однак зазначає, що починаючи з 21.05.2015 та на даний час існують об'єктивні незалежні від відповідача обставини, які унеможливлюють погашення вказаної заборгованості за Договором № 44/1-48 від 30.05.2014. Виникнення 21.01.2015 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) відповідач підтверджує Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 05.06.2015 № 4440. Відповідач стверджує, що за умовами Договору № 44/1-48 від 30.05.2014 він звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання на час дії обставин, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, а отже, з урахуванням виникнення з 21.01.2015 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині 12 476 537,82 грн. (загальної суми пені, 3% річних, інфляційних втрат). Відповідач стверджує про відсутність його вини у порушенні умов Договору, у зв'язку з чим також вважає відсутніми підстави для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 805 336,04 грн. на підставі п.п. 5.1.6, 5.4.4 Договору за перевищення ним фактичного обсягу купівлі електричної енергії від замовленого у грудні 2014 року.

Приймаючи до уваги виникнення з 21.01.2015 року форс-мажорних обставин, які досі тривають, відсутність в ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" можливості погашення боргових зобов'язань в зв'язку з відсутністю доступу до майна відповідача, в т.ч. до банківських рахунків, а також відсутності можливості здійснення господарської діяльності, відповідач у відзиві на позовну заяву також просив суд при винесенні рішення у справі скористатись правами, наданими суду за ст. 83 Господарського процесуального кодексу України і застосувати приписи ст. 233 Господарського кодексу України.

В судове засідання, призначене на 15.06.2015, представники позивача, відповідача та третьої особи-2 з'явилися.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-3 в судове засідання, призначене на 15.06.2015, не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду від 17.04.2015 та від 26.05.2015 в повному обсязі не виконали, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.06.2015 подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: копій Ліцензій НКРЕ на постачання електричної енергії за регульованим тарифом серії АД № 073910 та на передачу електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами серії АД № 073909; копії витягу з ЄДРПОУ відносно філії "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" від 30.05.2014. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Позивач в судовому засіданні 15.06.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 11.06.2015 через відділ діловодства суду.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні 15.06.2015 надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог.

В судовому засіданні, призначеному на 15.06.2015, представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи та надання часу для ознайомлення з відзивом, поданим відповідачем 11.06.2015 через відділ діловодства суду, з метою надання письмових пояснень з урахуванням зазначеного відзиву. Усне клопотання позивача судом задоволене.

Враховуючи усне клопотання позивача про відкладення розгляду справи та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 15.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 відкладено розгляд справи на 23.06.2015 о 10:00 год.

23.06.2015 через відділ діловодства суду від представника третьої особи-2 (ДП "НЕК "Укренерго") надійшли пояснення по суті спору з посиланням на приписи постанови Кабінету Міністрів України № 148 від 07.05.2014, наказу Мінпаливенерго України від 19.08.2005 № 413, яким затверджено Порядок складання прогнозного фізичного балансу електричної енергії Об'єднаної енергетичної системи України (ОРЕ) та прогнозного балансу її купівлі-продажу в Оптовому ринку електричної енергії України на наступний розрахунковий місяць (далі - Порядок), та з огляду на укладений сторонами Договір № 44/1-48 від 30.05.2014 купівлі-продажу електричної енергії. Третя особа-2 зазначила, що з огляду на наведені нормативні акти продаж електроенергії від позивача до відповідача здійснюється в обсягах, визначених прогнозним балансом, який затверджується Міненерговугілля до 15 числа місяця, попереднього до розрахункового. При цьому, обсяги електричної енергії на наступний місяць визначаються на основі даних позивача, отриманих до 10 числа місяця, попереднього до розрахункового, та відповідних розрахунків ДП "НЕК "Укренерго" згідно з п. 5 Порядку. Третя особа-2 вважає, що сторони Договору № 44/1-48 від 30.05.2014 при визначенні між собою обсягів купівлі-продажу електроенергії на наступний місяць згідно з розділом 3 даного договору, повинні дотримуватись строків та порядку складання прогнозованого балансу електричної енергії, визначених наказом Мінпаливенерго України від 19.08.2005 № 413.

В судове засідання, призначене на 23.06.2015, представники позивача, відповідача та третьої особи-2 з'явилися.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-3 в судове засідання, призначене на 23.06.2015, не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду від 17.04.2015, від 26.05.2015 та від 15.06.2015 в повному обсязі не виконали, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні 23.06.2015 подав клопотання про витребування доказів. В якості додатку до клопотання позивач надав суду копію платіжного доручення № від 28.04.2015, згідно якого ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду в іншій господарській справі. Клопотання залучене судом до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні 23.06.2015 подав заперечення на відзив, відповідно до яких просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Заперечення залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

В наведених запереченнях на відзив позивач, зокрема, зазначив, що подання відповідачем первісної заявки на обсяг понад 408 млн. млн. кВтг здійснювалося до підписання щомісячного доповнення і до узгодження сторонами в двосторонньому порядку обсягів постачання електричної енергії за Договором у грудні 2014 р. Після того, як відповідач за наслідками його вільного волевиявлення - підписання щомісячного доповнення - взяв на себе зобов'язання забезпечити обсяги споживання електричної енергії в грудні 2014 року в межах 408 млн. кВтг, відповідач не вчинив жодних залежних від нього дій для того, щоб реально забезпечити перетікання електричної енергії з материкової частини України до півострову в узгоджених обсягах, зі своїми покупцями цієї електричної енергії роботу, спрямовану на дотримання обсягів споживання електричної енергії та не допущення їх перевищень, не проводив, докази протилежного - не надав. Позивач вважає, що відповідачем не доведено, що порушення ним Договору сталося внаслідок випадку або непереборної сили, а рівно відповідачем не доведено відсутність його вини в порушенні умов Договору. Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п. 4.8 Договору остаточний платіж відповідач мав здійснити до 13 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим (тобто за електроенергію, поставлену в грудні 2014 року, відповідач повинен був розрахуватися до 13 січня 2015 року, тоді як обставини непереборної сили, підтверджені сертифікатом ТПП № 4440 від 05.06.2015 виникли лише 21.01.2015.

В судовому засіданні, призначеному на 23.06.2015, здійснювався розгляд клопотання позивача, поданого 23.06.2015 в судовому засіданні, про витребування доказів. Відповідно до зазначеного клопотання позивач просив суд витребувати у відповідача відомості про рух коштів на всіх поточних рахунках останнього починаючи з 21.01.2015 по теперішній час. На думку позивача, зазначені докази мають підтвердити чи спростувати позицію представника відповідача стосовно неможливості доступу відповідача до рахунків у банківських установах та розпорядження ними.

Представник позивача в судовому засіданні 23.06.2015 вищезазначене клопотання підтримав, надав усні пояснення щодо необхідності витребування у відповідача вказаних доказів та просив суд задовольнити клопотання.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.06.2015 проти задоволення клопотання позивача про витребування доказів не заперечував.

Представник третьої особи-2 вирішення зазначеного питання залишив на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи-2, керуючись положеннями ст. 38 ГПК України, суд задовольнив клопотання позивача про витребування у відповідача відомостей про рух коштів на всіх поточних рахунках останнього починаючи з 21.01.2015 по теперішній час.

Представник позивача в судовому засіданні 23.06.2015 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав з урахуванням заперечень на відзив, поданих 23.06.2015 в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.06.2015 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 11.06.2015 через відділ діловодства суду.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні 23.06.2015 надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 розгляд справи відкладено на 06.07.2015 о 15:20 год.

02.07.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Клопотання судом задоволено.

02.07.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи довідок з банківських установ, де у відповідача відкриті банківські рахунки, про рух коштів на них з 21.01.2015, які витребувано у відповідача ухвалою суду від 23.06.2015.

06.07.2015 через відділ діловодства суду від представника третьої особи-2 (ДП "НЕК "Укренерго") надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи інформації по застосуванню ДП "НЕК "Укренерго" комплексу заходів з обмеження та відключення електроенергії в Кримській ЕС за командою диспетчера ДП "НЕК "Укренерго". На думку третьої особи-2, вказана інформація підтверджує той факт, що протягом грудня 2015 року ДП "НЕК "Укренерго" комплексно вводились графіки аварійних відключень з метою дотримання планового графіку перетікання потужностей ОЄС Україна - Крим відповідно до прогнозованого балансу електричної енергії.

06.07.2015 через відділ діловодства суду від представника третьої особи-3 (Міністерства енергетики та вугільної промисловості України) надійшли пояснення по справі, відповідно до яких третя особа-3 просила суд винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача до відповідача в повному обсязі.

В судове засідання, призначене на 06.07.2015, представники позивача, відповідача, третьої особи-2 та третьої особи-3 з'явилися.

Представник третьої особи-1 в судове засідання, призначене на 06.07.2015, не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвал суду від 17.04.2015, від 26.05.2015, від 15.06.2015 та від 23.06.2015 в повному обсязі не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що, зокрема, підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 017.

За наведених обставин, судом враховані роз'яснення, надані Вищим господарським судом України у підпункті 3.9 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно яких розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Як зазначено у підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 пункту 3 вищезазначеної постанови пленуму Вищого господарського суду України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до абз. 1 підпункту 3.9.2 підпункту 3.9 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в судовому засіданні 06.07.2015 судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 06.07.2015 без участі представника третьої особи-1, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений статтею 69 ГПК України строк вирішення спору.

Представник позивача в судовому засіданні 06.07.2015 подав додаткові пояснення щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за продану в грудні 2014 року електроенергію в сумі 13 353 340,96 грн.; щодо клопотання відповідача про відмову в задоволенні позову в частині стягнення пені, 3 річних та інфляційних втрат на загальну суму 12 476 537,82 грн., що нараховані у зв'язку з заборгованістю за поставлену електроенергію; щодо позиції відповідача відносно позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 805 336,04 грн. Додаткові пояснення позивача залучені до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Зокрема, у наведених додаткових поясненнях позивач заперечував проти задоволення клопотання відповідача про відстрочку виконання можливого рішення суду про стягнення суми основного боргу до припинення обставин, що перешкоджають виконанню рішення через безпідставність наведеного клопотання відповідача, що, на думку позивача, полягає в наступному: відповідач вжив належні заходи для можливості здійснювати господарську діяльність, мати у розпорядженні майно та розпоряджатися коштами на рахунках на материковій частині України не залежно від обставин, які мали чи могли мати місце на тимчасово окупованій території; ліцензований вид діяльності відповідача - розподілення електроенергії, хоча і основний, проте не єдиний вид господарської діяльності боржника; відповідачем здійснюються банківські платіжні операції, т.т. відповідач має можливість розпоряджатися своїми грошовими коштами на рахунках і банківських установах, проте жодного разу після 04.03.2015 не здійснено перерахування коштів в рахунок погашення заборгованості перед позивачем; відповідачем не подано достатніх доказів на підтвердження відсутності в нього майна, необхідного для здійснення господарської діяльності; заборгованість за поставлену електроенергію виникла виключно з вини відповідача, який повинен був вжити всіх можливих заходів для належного та вчасного виконання своїх договірних зобов'язань Крім того, позивач звернув увагу суду на необхідність врахувати майнові інтереси позивача, фінансовий стан позивача у зв'язку з його кредиторськими зобов'язаннями та наявність інфляційних процесів у економіці держави. Позивач вважає, що надання відповідачу можливості тривалого - невідомо до якого часу - невиконання можливого рішення суду вкрай негативно позначиться на платоспроможності позивача та ускладнить стан розрахунків з ДП "Енергоринок", що може призвести до припинення постачання електроенергії на тимчасово окуповану територію АРК.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.07.2015 подав додаткові пояснення, зокрема, з приводу залучених ним до матеріалів справи копій банківських документів про рух коштів на поточних рахунках відповідача, відкритих в банківських установах, які, на думку відповідача, свідчать, що починаючи з дня настання обставин непереборної сили у відповідача відсутній доход від здійснення підприємницької діяльності, а також, що відповідачем не здійснювались виплати за товари чи послуги (окрім банківських - з метою недопущення закриття рахунків) через відсутність коштів. З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що його фінансовий стан та ступінь вини в допущеному порушенні розрахунків за спірну електроенергію з позивачем, свідчать про можливість застосувати відстрочку виконання рішення суду до припинення обставин, що перешкоджають виконанню рішення.

Представник позивача в судовому засіданні 06.07.2015 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримав в повному обсязі з урахуванням заперечень на відзив, поданих 23.06.2015 в судовому засіданні, та додаткових пояснень, поданих в судовому засіданні 06.07.2015. Також, представник позивача просив суд відмовити відповідачу у наданні відстрочки виконання рішення суду.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.07.2015 проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 11.06.2015 через відділ діловодства суду, та додаткових поясненнях, поданих в судовому засіданні 06.07.2015. Також, представник відповідача просив суд надати відстрочку виконання рішення суду до припинення обставин, що перешкоджають виконанню рішення суду.

Представник третьої особи-2 в судовому засіданні 06.07.2015 надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог з урахуванням інформації та документів, залучених третьої особою-2 до матеріалів справи згідно з клопотанням, поданим 06.07.2015 через відділ діловодства суду. Представник третьої особи-2 підтримав заявлені позивачем до відповідача позовні вимоги в повному обсязі.

Представник третьої особи-3 в судовому засіданні 06.07.2015 надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог з урахуванням пояснень по справі, поданих 06.07.2015 через відділ діловодства суду. Третя особа-3 просила суд винести рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача до відповідача в повному обсязі.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 06.07.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи-2 та третьої особи-3 дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

30.05.2014 між Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (продавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Крименерго" (покупець, відповідач), на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2014 № 148 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя", укладено Договір № 44/1-48, відповідно до умов якого продавець зобов'язався продавати, а покупець зобов'язався купувати електричну енергію у точках купівлі-продажу електричної енергії та своєчасно здійснювати оплату за куплену електричну енергію.

Згідно з пунктом 2.2 Договору мінімальним терміном, протягом якого має здійснюватись продаж електричної енергії покупцю, є календарний місяць.

Продавець продає електричну енергію покупцю в точках купівлі-продажу електричної енергії на підставі показів розрахункових приладів диференційного (погодинного) обліку електроенергії. Право власності на електричну енергію, яка постачається за цим договором, переходить від продавця до покупця в точках купівлі-продажу електричної енергії (пункт 2.3 Договору).

Обсяг проданої електричної енергії покупцю визначається як сальдо перетоків електроенергії в точках купівлі-продажу електричної енергії (пункт 2.4 Договору).

Технічне забезпечення передачі технічної енергії до точок купівлі-продажу електричної енергії здійснюється Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (НЕК, третя особа-2) (пункт 2.5 Договору).

Облік проданої електричної енергії за Договором в точках купівлі-продажу електричної енергії здійснюється НЕК (п. 2.6 Договору).

У відповідності до положень пунктів 3.1 та 3.3 Договору, покупець до 19 числа місяця, що передує розрахунковому, надає продавцю заявку, яка повинна бути підписана покупцем та містити інформацію про заявлений покупцем обсяг купівлі електричної енергії у продавця відповідно до умов договору у розрахунковому місяці, і розрахунковий період. У випадку погодження заявки продавцем, не пізніше ніж за 2 робочих дні до розрахункового місяця сторони підписують щомісячне доповнення, яке має містити інформацію щодо заявленого обсягу, орієнтовної ціни однієї кВт*г та орієнтовної вартості електричної енергії у розрахунковому місяці.

Відповідно до пункту 3.4 Договору фактичні обсяги продажу електричної енергії покупцю за цим договором за розрахунковий період визначаються НЕК в точках купівлі-продажу електричної енергії на підставі показів розрахункових приладів диференційного (погодинного) обліку електроенергії.

Листом № К01-К01-6199-1 від 19.11.2014 Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Крименерго" (відповідач) надало Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (позивачу) заявку № 7 від 19.11.2014 на обсяг купівлі електричної енергії у грудні 2014 року, скориговану відповідно до Прогнозованого балансу ОЕС України на грудень 2014 року, відповідно до якої заявлений обсяг електричної енергії, що купується у позивача складає 408 000 000 кВт*год.

Відповідно до підписаного сторонами Щомісячного доповнення до Договору від 29.10.2014, заявлений обсяг електричної енергії, який продавець продає, а покупець купує у точках купівлі-продажу електричної енергії у грудні 2014 року складає 408 000 000 кВт*год, з орієнтовною ціною 1 кВтг - 113,27052 коп. з ПДВ, орієнтовною вартістю - 462 143 721,60 грн. з ПДВ.

Згідно з пунктом 3.6 Договору у разі необхідності покупець може один раз до 14 числа (включно) розрахункового місяця збільшити замовлений обсяг купівлі електроенергії за наступних умов:

- надання до 14 числа розрахункового місяця продавцю скоригованої заявки;

- підписання відповідного доповнення до договору;

- здійснення покупцем оплати до 17-00 годин (час зарахування коштів на поточний рахунок продавця) до 14 числа (включно) розрахункового місяця коштів у сумі, що разом з попередніми оплатами поточного місяця складає 2/3 орієнтовної вартості (з урахуванням ПДВ), визначеної на підставі обсягу, указаного у скоригованій заявці та орієнтовної ціни;

- відсутність станом на 17-00 годину (час зарахування коштів на поточний рахунок продавця) до 14 числа (включно) розрахункового місяця порушень щодо виконання пункту 4.4.1 цього договору.

Інформація про скоригований у такій заявці обсяг електричної енергії передається продавцем для погодження до НЕК. У разі непогодження НЕК скоригованого покупцем обсягу електричної енергії, продавець відмовляє покупцю у погодженні скоригованої заявки.

По закінченню розрахункового місяця між сторонами підписуються акт прийому-передачі електроенергії, погоджений Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (пункти 3.7, 3.8 Договору) та акт купівлі-продажу електричної енергії (пункти 3.11, 3.12 Договору).

При цьому, пунктами 3.11, 3.12 Договору сторони визначили, що продавець надає покупцю до 8 (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, акт купівлі-продажу електроенергії, підписаний зі свого боку у двох примірниках, а покупець до 10 (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, зі свого боку підписує акт купівлі-продажу електроенергії у двох примірниках, завіряє печаткою, вказує посаду особи, що підписала акт купівлі-продажу електроенергії та надає продавцю один примірник.

Порядок розрахунків за Договором визначений сторонами у пунктах 4.1 - 4.15 Договору.

Зокрема, пунктом 4.7 Договору передбачено, що для здійснення остаточних розрахунків за електричну енергію, куплену покупцем у розрахунковому періоді, продавець надає покупцю рахунок-фактуру факсимільним зв'язком до 11-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з подальшою передачею оригіналу документу.

У разі надходження коштів в рахунок оплати за електричну енергію, куплену покупцем у розрахунковому місяці, понад фактичну вартість електричної енергії за розрахунковий місяць, залишок коштів зараховується як оплата покупцем вартості купленої електричної енергії у місяці, наступному за розрахунковим (п. 4.6 Договору).

У разі, якщо зазначена у рахунку-фактурі вартість електроенергії, купленої покупцем, перевищує фактичний обсяг оплати електроенергії протягом розрахункового місяця, покупець зобов'язаний здійснити остаточний платіж до 13 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим (п. 4.8 Договору).

Згідно п. 10.1 Договору сторони встановили, що даний договір набирає чинності з 01.06.2014 та діє до 31.12.2014, тоді як відповідно до п. 10.2 Договору узгодили, що положення даного договору в частині розрахунків за неоплачену електричну енергію дійсні і після закінчення терміну його дії, фінансові зобов'язання за даним договором будуть вважатися виконаними тільки після повної оплати всього обсягу поставленої електричної енергії та сплати інших платежів, передбачених Договором.

Відповідно до довідки Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" за грудень 2014 р. від 05.01.2015 фактичні обсяги електричної енергії у точках купівлі-продажу (сальдо перетоків електричної енергії) за Договором склали 478 116 531 кВт*г .

На підставі вказаної довідки між сторонами спору підписані та скріплені печатками сторін акт прийому передачі електричної енергії та акту купівлі-продажу електроенергії до Договору від 30.05.2014 № 44/1-48 за грудень 2014 року, згідно з якими фактичний обсяг придбаної відповідачем електричної енергії в грудні 2014 року склав 478 116 531 кВт*год., а отже, перевищив обсяг купівлі електричної енергії від замовленого у грудні 2014 року на 70 116 531 кВт*год., тобто на 17,19 5% від заявленого обсягу.

Позивач зазначив, що зобов'язання зі здійснення поточних платежів за куплену в грудні 2014 року електроенергію відповідачем були виконані, що підтверджується звітом про надходження коштів від ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" на рахунок ДПЗД "Укрінтеренерго" з розшифровкою платіжних доручень за електроенергію грудня 2014 року, а також доданими до позовної заяви платіжними дорученнями (а.с. 45-51 т.1).

08.01.2015 позивачем на електронну адресу контактних осіб відповідача було направлено рахунок фактуру № 7 від 31.12.2014 для здійснення остаточних розрахунків за куплену електричну енергію. Оригінал наведеного рахунку-фактури наданий Відповідачу 13.01.2015.

Отже, на підставі рахунку-фактури від 31.12.2014 № 7 відповідач був зобов'язаний доплатити за фактичний обсяг електричної енергії, купленої в грудні 2014 року, суму 87 005 626,18 грн. у строк до 13-го січня 2015 року.

Однак, як зазначив позивач, всупереч умовам Договору відповідач здійснив доплату лише частково та з порушенням строків розрахунків, сплативши 04.03.2015 суму 73 652 285,22 грн.

Таким чином, позивач вказав, що залишок непогашеної заборгованості відповідача перед позивачем за електричну енергію грудня 2014 року на підставі Договору № 44/1-48 від 30.05.2014 становить 13 353 340,96 грн. (основний борг).

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо остаточних розрахунків за куплену електричну енергію за Договором № 44/1-48 від 30.05.2014, позивач вважає, що наявні підстави для сплати відповідачем на користь позивача пені в розмірі 4 610 721,70 грн. за період з 14.01.2015 по 02.04.2015, 3% річних в розмірі 383 332,27 грн. за період з 14.01.2015 по 02.04.2015 та інфляційних втрат в розмірі 7 482 483,85 грн. за період з 14.01.2015 по 03.03.2015 (всього суми пені, 3% річних та інфляційних втрат складають 12 476 537,82 грн.).

Крім того, в порушення норм чинного законодавства України та умов Договору відповідач допустив перевищення фактичного обсягу купівлі електричної енергії від замовленого у грудні 2014 року на 17,19 %, що, на думку позивача, є підставою для стягнення з відповідача штрафу у розмірі 805 336,07 грн. на підставі п.п. 5.1.6, 5.4.4 Договору.

Листом від 23.01.2015 №44/22-144 позивач направив відповідачу досудову вимогу з вимогою сплатити заборгованість, неустойку та інші штрафні (фінансові санкції), однак поштове відправлення було повернуто позивачу без вручення з причини його неотримання відповідачем.

За наведених обставин позивач звернувся з відповідним позовом до Господарського суду міста Києва про стягнення з відповідача вищевказаних сум основного боргу, пені, 3% річних, інфляційних втрат та штрафу.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до наданого 11.06.2015 через відділ діловодства суду відзиву на позовну заяву відповідач не заперечує позовні вимоги в частині суми основного боргу у розмірі 13 353 340,96 грн., однак зазначив, що починаючи з 21.05.2015 та на даний час існують об'єктивні незалежні від відповідача обставини, які унеможливлюють погашення вказаної заборгованості за Договором № 44/1-48 від 30.05.2014. Виникнення 21.01.2015 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) відповідач підтверджує Сертифікатом Торгово-промислової палати України від 05.06.2015 № 4440.

Відповідач вважає, що за умовами Договору № 44/1-48 від 30.05.2014 він звільняється від відповідальності за невиконання зобов'язання на час дії обставин, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, а отже, з урахуванням виникнення з 21.01.2015 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення 12 476 537,82 грн. (загальної суми пені, 3% річних, інфляційних втрат).

Відповідач стверджує про відсутність його вини у порушенні умов Договору, у зв'язку з чим також вважає відсутніми підстави для стягнення з відповідача штрафу в розмірі 805 336,04 грн. за перевищення ним фактичного обсягу купівлі електричної енергії від замовленого у грудні 2014 року.

Зокрема, відповідач повідомив, що враховуючи тимчасову окупацію Автономної Республіки Крим, ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" для постачання електричної енергії на тимчасово окуповану територію був укладений контракт з ТОВ "ЦОР" (Общество с ограниченной отвественностью "Центр осуществления расчетов", суб'єкт господарювання Російської Федерації), яке згідно з розпорядженням Уряду Російської Федерації від 11.08.2014 № 1501-р було визначено ергообслуговуючою організацією, що здійснює купівлю електричної енергії з ергосистем іноземних держав та у місцевих споживачів, для подальшого продажу гарантованим постачальникам, що діють на території республіки.

Відповідач пояснив, що ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" закуповувало обсяг електроенергії для передачі третій особі (ТОВ "ЦОР") у повному обсязі, власних коштів для оплати зазначеного обсягу ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" не мало, а тому затримка ТОВ "ЦОР" у підписанні актів та здійсненні оплати породила наявну заборгованість ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" перед ДПЗД "Укрінтеренерго".

Після отримання ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" грошових коштів від ТОВ "ЦОР" 03.03.2015, відповідач наступного банківського дня 04.03.2015 здійснив їх перерахування позивачу в рахунок погашення заборгованості, що склалась. Здійснення наведеної оплати в період дії форс-мажорних обставин свідчить, на думку відповідача, про його наміри виконати умови Договору № 44/1-48 від 30.05.2014 належним чином. При цьому недоплата за спожиту електричну у 13 млн. гривень пояснюється відповідачем курсовою різницею, яка виникла внаслідок розрахунків між ТОВ "ЦОР" та ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" (в російських рублях) та між ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" та ДПЗД "Укрінтеренерго" (у гривні), на підтвердження чого відповідач надав копію виписки з банку за 04.03.2015 із зазначенням курсу іноземної валюти.

Відповідач також зазначив, що здійснює діяльність з постачання електричної енергії та передачі місцевими (локальними) електричними мережами на території АРК через свою філію "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" (надалі - Філія), яка розташована за адресою: м. Сімферополь, вул. Гаспринського, буд. 9. Все нерухоме та рухоме майно, необхідне для здійснення ліцензованої діяльності ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО", розташоване на території АРК, яка на даний час є окупованою з боку Російської Федерації.

21.01.2015 самопроголошеною владою Республіки Крим прийняті наступні акти:

- Постанова Державної Ради № 416-1/15 (надалі - Постанова № 416-1/15) "Про внесення змін в Постанову Державної Ради Республіки Крим "Про питання управління власністю Республіки Крим";

- Наказ Міністерства палива та енергетики "Про призначення тимчасової адміністрації з управління Філією "ДТЕК Крименерго" ПАТ "ДТЕК Крименерго" № 1 від 21.01.2015;

- Положення про Тимчасову адміністрацію з управління Філією "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" (додаток № 1 до наказу Мінпалива № 1 від 21.01.2015);

- Наказ Тимчасової адміністрації Філії "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" № 1 від 21.01.2015 «Про відсторонення від роботи».

21.01.2015 приміщення та майно Філії "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" та всіх структурних підрозділів ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" захоплені групою озброєних людей, адміністрація Філії була в примусовому порядку усунута від виконання своїх обов'язків, робітникам повідомлено про націоналізацію ПАТ "ДТЕК Крименерго" та їх звільнення за певних умов, на сайті компанії повідомлено про передачу майна ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" у господарське відання Державного унітарного підприємства республіки Крим "КРИМЕНЕРГО".

Таким чином відповідач стверджує, що з 21.01.2015 р. відсутні умови для виконання господарських зобов'язань, а саме: можливість здійснення господарської діяльності та отримання прибутку, доступ до первинної та договірної документації, а також банківських рахунків, на яких обліковуються обігові кошти, отримані від здійснення господарської діяльності.

На думку відповідача, згідно з пунктом 10.1. Договору 44/1-48 від 30.05.2014, останній діяв до 31.12.2014 року і в силу п. 10.2 даного договору дійсними станом на сьогодні є тільки положення договору в частині розрахунків за неоплачену електричну енергію, у зв'язку з чим відповідач не заперечує наявність у нього заборгованості за поставлену в грудні 2014 року електричну енергію, втім вважає, що він має бути звільнений від відповідальності за порушення спірного зобов'язання (в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат) через виникнення обставин непереборної сили.

Відповідач у відзиві на позовну заяву також стверджує про відсутність його вини у перевищенні погоджених обсягів постачання електричної енергії в грудні 2014 року.

Як зазначив відповідач, початково ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" планувало подати до ДПЗД "Укрінтеренерго" заявку на обсяг електроенергії у грудні 2014 року на рівні 437 097 186 кВт*год. з урахуванням отриманого листа від 18.11.2014 № б/н від власного контрагента (ТОВ "ЦОР").

Однак 18.11.2014 на адресу ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" надійшов лист ДПЗД "Укрінтеренерго" № 44/03-639/е з проханням врахувати при поданні заявки на обсяг купівлі електроенергії у грудні 2014 року дані Прогнозного балансу електричної енергії на грудень 2014 року, згідно з яким обсяг постачання електричної енергії на тимчасово окуповану територію АР Крим та м. Севастополь був передбачений у розмірі 408 млн. кВт*год, а тому ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" було вимушене надати до ДПЗД "Укрінтеренерго" заявку № 7 на 408 млн. кВт*год, на підставі якої сторонами було укладене Щомісячне доповнення від 26.11.2014 про узгодження постачання електричної енергії у вказаному в заявці обсязі.

Керуючись п. 3.6. Договору № 44/1- 48 від 30.05.2014, з метою недопущення перевищення погодженого обсягу електроенергії, ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" була подана до ДПЗД "Укрінтеренерго" заявка № 7/2 про збільшення обсягів купівлі електричної енергії до 556 000 000 кВт*год. (надано із супровідним листом № К03-К03- 6223 від 12.12.2014), підставою для непогодження якої стали прогнозні обсяги постачання на тимчасово окуповану територію АР Крим та м. Севастополь, зазначені у Прогнозному балансі електроенергії ОЕС України на грудень 2014 року.

Водночас відповідач зазначив, що у зв'язку з тим, що закупівлю електричної енергії в ОРЕ для постачання на окуповану територію Криму в грудні 2014 року здійснювало ДПЗД "Укрінтеренерго", ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" було позбавлене можливості подавати до ДП "НЕК "Укренерго" дані, брати участь у складанні прогнозного балансу на грудень 2014 р. та впливати на вказані в ньому показники. Відповідно до п. 5 Порядку складання прогнозного фізичного балансу електричної енергії Об'єднаної енергетичної системи України (ОРЕ) та прогнозного балансу її купівлі-продажу в Оптовому ринку електричної енергії України на наступний розрахунковий місяць, затвердженого наказом Мінпаливенерго України від 19.08.2005 № 413, саме ДП "НЕК "Укренерго" складає прогнозний баланс електроенергії та надає його на затвердження Міненерговугілля. Відповідач зазначив, що ДП "НЕК "Укренерго", незважаючи на звернення ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" та історично високий рівень споживання електроенергії в грудні місяці, не ініціювало перегляд Міненерговугілля прогнозного балансу на грудень 2014 року з метою збільшення обсягу постачання на тимчасово окуповану територію.

Зазначене, на думку відповідача, свідчить про те, що ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" було вжито всіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов'язань за Договором № 44/1-48 від 30.05.2014 для недопущення перевищення споживання електроенергії в грудні 2014 року, та про відсутність вини ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" у перевищенні погоджених обсягів постачання електричної енергії.

Крім того відповідач зазначив, що не мав можливості обмежити передачу електричної енергії з материкової частини України до тимчасово окупованої території до узгодженого з позивачем обсягу постачання з огляду на таке. Відповідно до п. 2.5 Договору № 44/1-48 від 30.05.2014 технічне забезпечення передачі електричної енергії до точок купівлі-продажу електричної енергії здійснюється ДП "НЕК "Укренерго". Відповідач вважає, що саме до компетенції ДП "НЕК "Укренерго" належало обмеження обсягів споживання на територію АРК. Розпорядження про таке обмеження мав дати як ДП "Енергоринок" (який продавав електричну енергію ДПЗД "Укрінтеренерго" (для подальшого продажу її на тимчасово окуповану територію) або ДПЗД "Укрінтеренерго", яке закуповувало електричну енергію у ДП "Енергоринок" для перепродажу постачальникам на території АРК, так і Міненерговугілля, який затверджує прогнозний баланс електричної енергії об'єднаної енергетичної системи України на відповідний період та має повноваження центрального органу виконавчої влади у сфері електроенергетики.

В запереченнях на відзив відповідача, поданих 23.06.2015 в судовому засіданні, позивач зазначив, що погодження між сторонами обсягів постачання електричної енергії було здійснено у відповідності до статті 23 Закону України "Про електроенергетику" та вимог постанови Кабінету Міністрів України № 148 від 07.05.2014 (п. 8). Відтак, ДПЗД "Укрінтеренерго" та ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО", укладаючи щомісячне доповнення до Договору в грудні 2014 не були вправі погоджувати обсяги постачання, що перевищували величину, визначену у прогнозованому балансі, а саме 408 млн.кВтг.

На думку позивача, подання відповідачем первісної заявки на обсяг понад 408 млн. млн. кВтг здійснювалося до підписання щомісячного доповнення і до узгодження сторонами в двосторонньому порядку обсягів постачання електричної енергії за Договором у грудні 2014 р. Після того, як відповідач за наслідками його вільного волевиявлення - підписання щомісячного доповнення - взяв на себе зобов'язання забезпечити обсяги споживання електричної енергії в грудні 2014 року в межах 408 млн. кВтг (+ максимум 5% відхилення в бік перевищення), відповідач не вчинив жодних залежних від нього дій для того, щоб реально забезпечити перетікання електричної енергії з материкової частини України до півострову в узгоджених обсягах, зі своїми покупцями цієї електричної енергії роботу, спрямовану на дотримання обсягів споживання електричної енергії та не допущення їх перевищень, не проводив, докази протилежного - не надав.

Крім того, як вказав позивач у запереченнях на відзив, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ним через ДП "НЕК "Укренерго" або Міністерство енергетики та вугільної промисловості України ініціювалися зміни до Прогнозного балансу електричної енергії в грудня 2014 р. щодо збільшення обсягів постачання електричної енергії до тимчасово окупованої території.

Позивач вказує, що посилання відповідача на невжиття третьою особою-2 (ДП "НЕК "Укренерго") заходів щодо обмеження споживання електричної енергії ні в якому разі не може бути обставиною, що виправдовує позицію відповідача, оскільки обмежити чи не обмежити поставки електричної енергії - це право, а не обов'язок технічного оператора, яке може бути реалізовано лише у виключних випадках, в той час як дотримання графіків купівлі-продажу електричної енергії та обсягів її споживання є прямим обов'язком покупця - відповідача.

Позивач вважає, що відповідачем не доведено, що порушення ним Договору сталося внаслідок випадку або непереборної сили, а рівно відповідачем не доведено відсутність його вини в порушенні умов Договору. Так, позивач вказує, що про настання обставин непереборної сили за Договором ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" сповістило ДПЗД "Укрінтеренерго" відповідним повідомленням від 10.06.2015 № КО 1-К01-00052, яке надійшло на адресу позивача 11.06.2015 (вхідний № 1079 від 11.06.2015) разом з сертифікатом № 4440 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати від 05.06.2015 № 22005-4 (надалі - сертифікат ТПП). Таким чином, враховуючи, що відповідно до згаданого сертифікату ТПП датою настання форс-мажорних обставин вказано 21.01.2015, сам сертифікат видано 05.06.2015, а повідомлено відповідачем позивача про настання обставин непереборної сили лише 11.06.2015, то відповідно до пп. 7.3 та 7.5 Договору ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" позбавлено права посилатися на засвідчену сертифікатом ТПП обставину, як на підставу, що звільняє його від відповідальності за невиконання умов Договору чи надає йому право на відстрочення виконання зобов'язань за ним.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п. 4.8 Договору остаточний платіж відповідач мав здійснити до 13 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим (тобто за електроенергію, поставлену в грудні 2014 року, відповідач повинен був розрахуватися до 13 січня 2015 року), тоді як обставини непереборної сили, підтверджені сертифікатом ТПП виникли лише 21.01.2015.

У поданих в судовому засіданні 06.07.2015 додаткових поясненнях позивач з приводу клопотання відповідача про відмову в задоволенні позову в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, з урахуванням ст. 617 Цивільного кодексу України зазначив, що обставини, на які посилається відповідач (несвоєчасні розрахунки з боку контрагента відповідача, курсові різниці гривні та російського рубля, відсутність у відповідача власних коштів для здійснення остаточних розрахунків за придбану у позивача електроенергію), не звільняють відповідавча від відповідальності за порушення Договору та охоплюються власним комерційним ризиком відповідача при провадженні господарської діяльності. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу за перевищення фактичних обсягів купівлі електричної енергії від замовленого обсягу, позивач додатково зазначив, що укладаючи Договір з позивачем, відповідач за згодою сторін прийняв на себе зобов'язання відповідно до пунктів 5.1.6 та 5.4.4 Договору сплатити продавцю (позивачу) спірний штраф.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи-2, третьої особи-3, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Щодо позовних вимог в частині основного боргу в розмірі 13 353 340,96 грн.

В порядку, визначеному п.п. 4.4.1 п. 4 Договору відповідач сплатив за електроенергію грудня 2014 року за погодженим сторонами Щомісячним доповненням обсяг електроенергії суму 462 143 721,60 грн., що не заперечується сторонами.

Згідно з Актом купівлі-продажу електроенергії до договору від 30.05.2014 № 44/1-48 між ДПЗД «Укрінтеренерго" та ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" за грудень 2014 року, загальна вартість електроенергії за грудень 2014 року (з урахуванням фактичного обсягу поставки електроенергії) склала 549 149 347,78 грн.

Отже, згідно з п. 4.8 Договору відповідач був зобов'язаний здійснити остаточний платіж за електроенергію грудня 2014 року в сумі 87 005 626,18 грн. (549 149 347,78 грн. - 462 143 721,60 грн. = 87 005 626,18 грн.) до 13 січня 2015 року.

На підставі рахунку-фактури позивача від 31.12.2014 № 7 відповідач 04.03.2015 здійснив часткову доплату за фактичні обсяги купленої в грудні 2014 року електроенергії в сумі 73 652 285,22 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що заборгованість відповідача перед позивачем з оплати за електроенергію, поставленої в грудні 2014 року станом на час розгляду спору по суті складає 13 353 340,96 грн. (87 005 626,18 грн. - 73 652 285,22 грн. = 13 353 340,96 грн., основний борг), що визнається відповідачем.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що дії відповідача щодо визнання позову в частині основного боргу в сумі 13 353 340,96 грн. не суперечать законодавству, а також не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги в цій частині визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо позовних вимог в частині пені в розмірі 4 610 721,70 грн. за період з 14.01.2015 по 02.04.2015, 3% річних в розмірі 383 332,27 грн. за період з 14.01.2015 по 02.04.2015 та інфляційних втрат в розмірі 7 482 483,85 грн. за період з 14.01.2015 по 03.03.2015.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до частини 2 статті 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 550 ЦК України, кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов'язання (стаття 617 цього Кодексу).

Приписами частини 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем зобов'язань за Договором щодо своєчасної та повної оплати за електроенергію, поставлену в грудні 2014 року, а отже відповідач є таким, що прострочив виконання зобов'язання з 14.01.2015 (згідно п. 4.8 Договору покупець (відповідач) зобов'язаний здійснити остаточний платіж до 13 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим).

Водночас по матеріалам справи судом встановлено, що сертифікатом Торгово-промислової палати України № 4440 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 05.06.2015 № 2201/05-4 (далі - сертифікат ТТП (а.с. 182 т. 1)) засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, протиправні дії третіх осіб, захоплення 21.01.2015 підприємства (адміністративна будівля за адресою: м. Сімферополь, вул. Гаспринського, буд. 9, всі структурні підрозділи), та його майна групою озброєних осіб на території Автономної Республіки Крим, - Публічному акціонерному товариству "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" щодо зобов'язання за Договором № 44/1-48, укладеним 30.05.2014 між ДПЗД "Укрінтеренерго" та "ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО", які унеможливлюють його виконання з 21.01.2015.

Згідно з рекомендаціями Міжнародної торгової палати (МТП) (ICC Force majeure use 2003) до форс-мажорних обставин належить, зокрема, війна (оголошена чи неоголошена), збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту (включаючи, не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовими ембарго), безлади, вторгнення, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, громадянська війна, заколот, акт непокори, військове або незаконне захоплення влади, державний переворот, повстання, цивільні заворушення або безлади, бешкетування юрби, цивільна непокора та ін.

Відповідно до п. 7.1. Договору сторони узгодили, що у випадку виникнення обставин непереборної сили, що унеможливлюють виконання сторонами своїх зобов'язань, сторони звільняються від виконання своїх зобов'язань на час дії зазначених обставин.

Згідно з п. 7.3 Договору сторона, для якої склалася неможливість виконання зобов'язань за цим Договором при умовах, передбачених у п. 7.1 даного Договору, зобов'язана в термін не більше п'яти календарних днів письмово сповістити про це іншу сторону.

Відповідно до п. 7.4. Договору настання обставин непереборної сили підтверджується уповноваженими органами відповідно до законодавства України. Належним доказом існування обставин непереборної сили є довідка Торгово-промислової палати України або іншого органу, уповноваженого підтверджувати настання обставин непереборної сили.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення однієї із сторін про неможливість виконання прийнятих за даним Договором зобов'язань, позбавляє сторону права посилатися на будь-яку вищевказану обставину, як на підставу, що звільняє від відповідальності за невиконання зобов'язань (п. 7.5 Договору).

Здійснивши аналіз наведених пунктів Договору та наявних в матеріалах справи доказів, суд відхиляє доводи позивача з приводу того, що відповідно до п.п. 7.3 та 7.5 Договору відповідач позбавлений права посилатися на засвідчену сертифікатом ТПП обставину, як на підставу, що звільняє його від відповідальності за невиконання умов Договору чи надає йому право на відстрочення виконання зобов'язань за ним. Так, як сам зазначає позивач у запереченнях на відзив (а.с. 207 т. 1) про настання обставин непереборної сили за Договором відповідач сповістив позивача відповідним повідомленням від 10.06.2015 № К01-К01-00052, яке надійшло на адресу позивача 11.06.2015 (вхідний № 1079 від 11.06.2015) разом з сертифікатом ТТП (а.с. 188 т. 1). При цьому слід враховувати, що сертифікат ТТП отримано представником відповідача 09.06.2015 о 16:30 год., про що свідчить відмітка на зворотньому боці вказаного сертифікату (а.с. 182 т. 1). Таким чином, повідомлення відповідачем позивача про виникнення обставин непереборної сили було здійснено в термін, встановлений в п. 7.3 Договору, враховуючи при цьому що пунктом 7.4 Договору належним доказом існування обставин непереборної сили визначено, зокрема, довідку Торгово-промислової палати України, якою в спірному випадку і встановлено дату настання форс-мажорних обставин 21.01.2015.

Також суд відхиляє як безпідставні та такі, що не узгоджуються зі змістом пунктів 10.1, 10.2 Договору твердження позивача з приводу того, що положення п.п. 7.1-7.4 Договору припинили свою дію 31.12.2015 згідно з п.п. 10.1-10.2 Договору, а тому відповідач не має права посилатися на вказані пункти Договору. Так, безпосередньо пунктом 10.2 Договору встановлено, що положення даного договору в частині розрахунків за неоплачену електричну енергію дійсні і після закінчення терміну його дії, фінансові зобов'язання за даним договором будуть вважатися виконаними тільки після повної оплати всього обсягу поставленої електричної енергії та сплати інших платежів, передбачених Договором.

Водночас, суд взяв до уваги доводи позивача, викладені в запереченнях на відзив (а.с. 207 т. 1) з приводу того, що відповідно до п. 4.8 Договору остаточний платіж відповідач мав здійснити до 13 числа місяця (включно), наступного за розрахунковим (тобто за електроенергію, поставлену в грудні 2014 року, відповідач повинен був розрахуватися до 13 січня 2015 року), тоді як обставини непереборної сили, підтверджені сертифікатом ТПП виникли лише 21.01.2015.

За змістом ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

В п. 1 ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України надається визначення непереборної сили - це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Господарський кодекс України (ст. 218) дублює таке визначення непереборної сили, та зазначає перелік обставин, що не можуть відноситись до неї, які повністю співпадають з обставинами, наданими у ст. 617 Цивільного кодексу України відносно випадку.

Більш повне визначення форс-мажору та непереборної сили міститься в Правилах користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики, від 31.07.1996, № 28 "Про затвердження Правил користування електричною енергією" (в редакції постанови НКРЕ України від 17.10.2015 № 10). Вказаний нормативний документ визначає форс-мажорні обставини як надзвичайну і непереборну за наявних умов силу, захист від дії якої не передбачено в проектній та іншій нормативній документації, дію якої неможливо попередити застосуванням високопрофесійної практики персоналу, дія якої може бути викликана:

винятковими погодними умовами і стихійним лихом (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту);

непередбаченими ситуаціями, викликаними діями сторони, що не є стороною відповідного договору (страйк, локаут, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, терористичний акт, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух);

умовами, регламентованими відповідними органами виконавчої влади, а також пов'язаними з ліквідацією наслідків, викликаних винятковими погодними умовами і непередбаченими ситуаціями.

Схоже визначення відображено у Законі України від 24.06.04 № 1877-IV "Про державну підтримку сільського господарства України": обставини непереборної сили - це обставини, що виникли внаслідок прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов'язкових для суб'єктів аграрного ринку згідно із законодавством, або ті, що виникли внаслідок стихійного лиха, у тому числі пожежі, повені, посухи, заморозків, граду, землетрусу, військових дій або суспільних збурень, а також з інших обставин, які не могли бути керованими стороною договору (контракту), включаючи втрату врожаю або його частини внаслідок несприятливих погодних умов, раптового припинення поставки води, тепла, електроенергії, нафтопродуктів чи газу, не пов'язаного з несплатою їх вартості.

Аналіз зазначених визначень надає можливість вважати, що обсяги понять "форс-мажор" та "непереборна сила" ідентичні.

Нормами статті 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов'язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Як встановлено судом, в спірному випадку мали місце форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України № 4440 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 05.06.2015 № 2201/05-4, а відповідачем належними і допустимими доказами доведено наявність обставини непереборної сили, її надзвичайний характер та що належне виконання з боку відповідача зобов'язання по оплаті купленої в грудні 2014 року електроенергії виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання в частині стягнення пені, 3 % річних та інфляційних втрат через виникнення обставин непереборної сили, що підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України № 4440 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 05.06.2015 № 2201/05-4. Водночас суд зазначає, що таке звільнення можливе лише з 21.01.2015, оскільки з 21.01.2015 засвідчені форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо зобов'язання за Договором № 44/1-48 від 30.05.2014. Наразі, таке звільнення не можливе в період з 14.01.2015 (початок періоду прострочення спірного зобов'язання) по 20.01.2015, а рівно за цей період відповідачу підлягають до нарахування пеня на підставі п. 5.14 Договору, 3% річних та інфляційні втрати на підставі ст. 625 ЦК України.

Згідно з п. 5.1.4 Договору в разі несплати покупцем (відповідачем) за куплену у продавця (позивача) електроенергію у терміни, встановлені п. 4.8 цього Договору, з 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, продавець має право нарахувати покупцю пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення.

Судом здійснено перерахунок (за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга") заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми пені в розмірі 4 610 721,70 грн. за період з 14.01.2015 по 02.04.2015 та встановлено, що сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 66744,04 грн. за період 20.01.2015. В іншій частині заявлених позивачем вимог про стягнення пені в розмірі 4 543 977,66 грн. позивачу належить відмовити з огляду на вищевстановлені обставини.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
87005626.1820.01.2015 - 20.01.2015114.0000 %0.077 %*66744.04

Судом також здійснено перерахунок (за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга") заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми 3% річних в розмірі 383 332,27 грн. за період з 14.01.2015 по 02.04.2015 та встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 50058,03 грн. за період з 14.01.2015 по 20.01.2015. В іншій частині заявлених позивачем вимог про стягнення 3% річних в розмірі 333 274,24 грн. позивачу належить відмовити з огляду на вищевстановлені обставини.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
87005626.1814.01.2015 - 20.01.201573 %50058.03

Судом здійснено перерахунок (за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга") також і заявленої позивачем до стягнення з відповідача суми інфляційних втрат в розмірі 7 482 483,85 грн. за період з 14.01.2015 по 03.03.2015 та встановлено, що сума інфляційних, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2 697 174, 41 грн. за період з 14.01.2015 по 20.01.2015. В іншій частині заявлених позивачем вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 4 785 309,44 грн. позивачу належить відмовити з огляду на вищевстановлені обставини.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
14.01.2015 - 20.01.26.181...59

Щодо позовних вимог в частині штрафу у розмірі 805 336,07 грн. на підставі п.п. 5.1.6, 5.4.4 Договору за перевищення відповідачем фактичного обсягу купівлі електричної енергії за розрахунковий місяць від замовленого відповідно до заявки.

Відповідно до пункту 5.1.6 Договору в разі невідповідності місячного обсягу електричної енергії, що покупець (відповідач) купив у продавця (позивача), обсягу електричної енергії, який покупець замовив у заявці, покупець зобов'язаний сплатити штраф на поточний рахунок продавця в разі нарахування штрафу відповідно до пункту 5.4.4. даного договору.

Згідно з пунктом 5.4.4 Договору продавець має право нарахувати покупцю штраф у розмірі 1 % від вартості між фактичним та замовленим обсягом електричної енергії у разі перевищення фактичного обсягу купівлі електричної енергії покупцем за розрахунковий місяць від замовленого (відповідно до заявки, пункту 3.1 Договору з врахуванням пункту 3.6 даного договору) на величину, ще перевищує 5 %.

Зокрема, відповідно до положень пунктів 3.1, 3.3 Договору, покупець до 19 числа місяця, що передує розрахунковому, надає продавцю заявку, яка повинна бути підписана покупцем та містити інформацію про заявлений покупцем обсяг купівлі електричної енергії у продавця відповідно до умов договору у розрахунковому місяці, і розрахунковий період. У випадку погодження заявки продавцем, не пізніше ніж за 2 робочих дні до розрахункового місяця сторони підписують щомісячне доповнення, яке має містити інформацію щодо заявленого обсягу, орієнтовної ціни однієї кВт*г та орієнтовної вартості електричної енергії у розрахунковому місяці.

Згідно з пунктом 3.6 Договору у разі необхідності покупець може один раз до 14 числа (включно) розрахункового місяця збільшити замовлений обсяг купівлі електроенергії за наступних умов:

- надання до 14 числа розрахункового місяця продавцю скоригованої заявки;

- підписання відповідного доповнення до договору;

- здійснення покупцем оплати до 17-00 годин (час зарахування коштів на поточний рахунок продавця) до 14 числа (включно) розрахункового місяця коштів у сумі, що разом з попередніми оплатами поточного місяця складає 2/3 орієнтовної вартості (з урахуванням ПДВ), визначеної на підставі обсягу, указаного у скоригованій заявці та орієнтовної ціни;

- відсутність станом на 17-00 годину (час зарахування коштів на поточний рахунок продавця) до 14 числа (включно) розрахункового місяця порушень щодо виконання пункту 4.4.1 цього договору.

Як встановлено судом, на виконання умов Договору відповідач листом № К01-К01-6199-1 від 19.11.2014 надав позивачу заявку № 7 від 19.11.2014 на обсяг купівлі електричної енергії у грудні 2014 року, скориговану відповідно до Прогнозованого балансу ОЕС України на грудень 2014 року, відповідно до якої заявлений обсяг електричної енергії, що купується у позивача складає 408 000 000 кВт*год.

Відповідно до підписаного сторонами Щомісячного доповнення до Договору від 29.10.2014, заявлений обсяг електричної енергії, який продавець продає, а покупець купує у точках купівлі-продажу електричної енергії у грудні 2014 року складає 408 000 000 кВт*год, з орієнтовною ціною 1 кВтг - 113,27052 коп. з ПДВ, орієнтовною вартістю - 462 143 721,60 грн. з ПДВ.

Інформація про скоригований у такій заявці обсяг електричної енергії передається продавцем для погодження до НЕК. У разі непогодження НЕК скоригованого покупцем обсягу електричної енергії, продавець відмовляє покупцю у погодженні скоригованої заявки (абз. 6, 7 пункту 3.6 Договору).

Відповідач листом від 12.12.2014 № К03-К03-6223 направив позивачу скориговану заявку № 7/2 від 12.12.2014 до Договору від 30 травня 2014 р. № 44/1-48 на збільшення обсягу купівлі електричної енергії у грудні 2014 року до 556 000 000 кВт*г.

Виконуючи свої зобов'язання за Договором, позивач в порядку, передбаченому абзацами 6-7 пункту 3.6 Договору, листом від 15.12.2014 № 44/03-725/е звернувся до Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" за погодженням скоригованого обсягу купівлі електричної енергії на Оптовому ринку електричної енергії на грудень 2014 року для постачання до Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" листом від 15.12.2014 №05-1/05-2-2/14200 повідомило, що враховуючи пункт 8 постанови Кабінету Міністрів України від 7 травня 2014 року № 148 "Про особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя" та затверджені Міненерговугілля України 17.10.2014 прогнозні показники балансу електроенергії ОЕС України на грудень 2014 року, Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" погодило в частині передачі заявлений обсяг купівлі електроенергії ДПЗД "Укрінтеренерго" на оптовому ринку електричної енергії України 408 млн. кВт*год з метою її подальшого продажу на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим та міста Севастополя у період з 01 по 31 грудня 2014 року. Враховуючи вищезазначене, збільшення заявленого обсягу купівлі електроенергії понад 408 млн. кВт*год можливе лише після внесення відповідних змін у прогнозний баланс електроенергії ОЕС України на грудень 2014 року та його затвердження Міненерговугіллям України.

На підставі вищенаведеного листа Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" позивач листом від 15.12.2014 № 44/03-735/е повідомив відповідача, що збільшення заявленого обсягу купівлі електроенергії понад 408 млн. кВт*г можливе лише після внесення відповідних змін у прогнозний баланс ОЕС України на грудень 2014 року та його затвердження Міненерговугілля України. Таким чином, оскільки Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" не було погоджено скоригованого відповідачем обсягу електричної енергії, позивач відмовив відповідачу у погодженні скоригованої заявки.

Відповідно до довідки Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" за грудень 2014 р. від 05.01.2015 фактичні обсяги електричної енергії у точках купівлі-продажу (сальдо перетоків електричної енергії) за Договором склали 478 116 531 кВт*г. Таким чином, перевищення фактичного обсягу купівлі електричної енергії відповідачем від замовленого в грудні 2014 року склало 70 116 531 кВт*г.

З огляду на вищенаведене та доведення факту перевищення відповідачем фактичного обсягу купівлі електричної енергії від замовленого у грудні 2014 року на 17,19 %, дії відповідача є порушенням умов Договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення штрафу) відповідно до умов пункту 5.4.4 Договору.

Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, з приводу відсутності його вини у перевищенні погоджених обсягів постачання електричної енергії в грудні 2014 року не приймається судом до уваги, оскільки умовами узгодженого сторонами Договору чітко визначено порядок взаємодії сторін при погодженні обсягу електроенергії, який купується відповідачем; умови, за яких позивач погоджує або не погоджує відповідачу коригування обсягу купівлі електроенергії в розрахунковому періоді; порядок визначення фактичного місячного обсягу електроенергії, який купив Відповідач, та зобов'язання відповідача зі сплати штрафу за невідповідність місячного фактичного обсягу купівлі електричної енергії замовленому обсягу.

Відповідно до статей 629, 525, 526 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу за невідповідність місячного обсягу купленої електричної енергії у грудні 2014 року за Договором № 44/1-48 від 30.05.2014 у розмірі 805 336,07 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Всі інші доводи і заперечення сторін та третіх осіб судом не приймаються до уваги як такі, що не мають значення для вирішення даного спору по суті.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають суми: 13 353 340,96 грн. основного боргу, 66 744,04 грн. пені, 50 058,03 грн. 3% річних, 2 697 174, 41 грн. інфляційних втрат та 805 336,07 грн. штрафу.

Заявлене відповідачем клопотання про відстрочку виконання рішення суду, яке викладене у відзиві на позовну заяву, поданому 11.06.2015 через відділ діловодства суду, судом відхиляється з огляду на таке.

Фактично як обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, у зв'язку з чим відповідач просить відстрочити виконання рішення суду, відповідач визначив виникнення з 21.01.2015 року форс-мажорних обставин, які досі тривають, відсутність в ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" можливості погашення боргових зобов'язань в зв'язку з відсутністю доступу до майна відповідача, в т.ч. до банківських рахунків, а також відсутність можливості здійснення господарської діяльності.

Судом враховано, що сертифікатом Торгово-промислової палати України № 4440 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 05.06.2015 № 2201/05-4 засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, протиправні дії третіх осіб, захоплення 21.01.2015 підприємства (адміністративна будівля за адресою: м. Сімферополь, вул. Гаспринського, буд. 9, всі структурні підрозділи), та його майна групою озброєних осіб на території Автономної Республіки Крим, - Публічному акціонерному товариству "ДТЕК КРИМЕНЕРГО" щодо зобов'язання за Договором № 44/1-48, укладеним 30.05.2014 між ДПЗД "Укрінтеренерго" та "ПАТ "ДТЕК КРИМЕНЕРГО", які унеможливлюють його виконання з 21.01.2015.

Вирішуючи питання, зокрема, про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

З урахуванням наведеного, судом було враховано майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, в т.ч. фінансовий стан позивача у зв'язку з його кредиторськими зобов'язаннями, наявність інфляційних процесів у економіці держави, невизначеність стосовно можливого закінчення дії форс-мажорних обставин, що може вплинути, зокрема, на здійснення позивачем його господарської діяльності, на стан платоспроможності позивача, здійснення відповідачем при укладенні спірного Договору господарської діяльності на власний ризик з метою одержання прибутку, тощо.

Таким чином, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду та відхилення останнього, запобігаючи одночасно ще більшому порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, як суб'єкта господарювання, що здійснює підприємницьку діяльність.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позову на відповідача покладається судовий збір в розмірі 46 568,48 грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 78, 82-85, 116 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Крименерго" (01032, м. Київ, вул. Льва Толстого, будинок 57; ідентифікаційний код 00131400) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, 85, ідентифікаційний код 19480600) 13 353 340,96 грн. (тринадцять мільйонів триста п'ятдесят три тисячі триста сорок гривень 96 коп.) основного боргу, 66 744,04 грн. (шістдесят шість тисяч сімсот сорок чотири гривні 04 коп.) пені, 50 058,03 грн. (п'ятдесят тисяч п'ятдесят вісім гривень 03 коп.) 3% річних, 2 697 174, 41 грн. (два мільйони шістсот дев'яносто сім тисяч сто сімдесят чотири гривні 41 коп.) інфляційних втрат та 805 336,07 грн. (вісімсот п'ять тисяч триста тридцять шість гривень 07 коп.) штрафу, 46 568,48 грн. (сорок шість тисяч п'ятсот шістдесят вісім гривень 48 коп.) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.07.2015.

Суддя Гумега О.В.