ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р.Справа № 916/1260/15-г
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Журавльова О.О.

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 08.07.2015р.:

від позивача: Плакушко О.С., за довіреністю;

від відповідача: Хлопко В.Ф., за довіреністю;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів"

на рішення господарського суду Одеської області

від 25 травня 2015 року

по справі № 916/1260/15-г

за позовом Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт"

до відповідача: Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів"

про стягнення 30351,86 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 08.07.2015р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.05.2015р. по справі №916/1260/15-г (суддя Д'яченко Т.Г.) задоволено позовні вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" до Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" про стягнення 30351,86 грн., з відповідача на користь позивача стягнуто: 27841,50 грн. основної заборгованості, 2510,36 грн. пені та 1827,00 грн. судового збору з посиланням на те, що позовні вимоги підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та не спростовані відповідачем, при цьому, правомірним та обґрунтованим є нарахування пені. Крім того, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що заява відповідача щодо спливу строку позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки причини пропуску позовної давності позивачем є поважними, у зв'язку з чим таке порушене право підлягає захисту, при цьому, враховується встановлене неодноразове переривання перебігу позовної давності у відповідності до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Державне підприємство "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів", в якій відповідач просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2015р. по справі №916/1260/15-г та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, мотивуючи це тим, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

18.06.2015р. від Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким позивач не погоджується з її доводами, просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів", заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.07.2005р. між Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" (замовник) та Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" (підрядник) укладено договір № 21СП-116/220705 на проведення днопоглиблювальних робіт по реконструкції підхідного каналу ДП „ДБМТП", згідно п. 1.1 якого підрядник зобов'язався виконати днопоглиблювальні роботи на підхідному каналі ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" (розтрубі) самовідвізним землесосом, з транспортуванням вилученого ґрунту у відповідний відвал на відстань до 6 км, згідно проектної документації та виданому замовником технічному завданню та згідно з умовам даного договору.

Як зазначає позивач, з метою забезпечення своєчасного виконання днопоглиблювальних робіт по реконструкції підхідного каналу, Державне підприємство „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" виступило поручителем Державного підприємство "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" у його зобов'язаннях з третіми особами - постачальниками палива та паливно-мастильних матеріалів.

10.02.2006р. між Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" (поручитель), Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" (управління) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Ранг" (кредитор) було укладено договір поруки № 100206, згідно п. п. 1.1, 1.2 якого Державне підприємство „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" прийняло на себе зобов'язання відповідати перед Товариством з обмеженою відповідальністю „Ранг" за виконання зобов'язань Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" за умовами укладеного договору на постачання паливно-мастильних матеріалів шляхом обміну листами від 09.02.2006р. № 032/96 та від 09.02.2006р. № 8-09/2.

Згідно п. 2.1 договору поруки, передбачене договором зобов'язання поручителя перед кредитором обмежується сплатою суми основного боргу в розмірі не більше 30000 грн.

Відповідно до п. 5.1 договору поруки за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань сторона, яка прострочила, сплачує стороні - одержувачу платежу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, яка діяла у період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору на постачання паливно-мастильних матеріалів шляхом обміну листами від 09.02.2006р. № 032/96 та від 09.02.2006р. № 8-09/2, 10.02.2006р. (видаткова накладна №РН-0001034) Товариством з обмеженою відповідальністю „Ранг" поставлено Державному підприємству "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" дизельне пальне зимове на загальну суму 27841,50 грн., що підтверджується копією названої видаткової накладної, копією довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей та копією акту приймання-передачі нафтопродуктів від 10.02.2006р. (арк. спр. 29,31,32).

10.03.2006р. за вх. № 409 Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" було отримано письмову вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю „Ранг" від 16.02.2006р. вих. № 16-02/03, у якій товариство вимагало від порту сплати заборгованості Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" на виконання умов договору поруки № 100206 від 10.02.2006р., у зв'язку з невиконанням Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" своїх зобов'язань за договором на постачання паливно-мастильних матеріалів шляхом обміну листами від 09.02.2006р. № 032/96 та від 09.02.2006р. № 8-09/2 на загальну суму 27841,50грн.

На підставі платіжного доручення № 317 від 14.03.2006р. (арк. спр. 35) Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" було перераховано Товариству з обмеженою відповідальністю „Ранг" 27841,50 грн. на виконання договору поруки № 100206 від 10.02.2006р.

Як свідчить письмова вимоги від 20.03.2006р. №531/01-09/02-03 Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" було інформувано Державне підприємство "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" про наявність несплаченої заборгованості та про необхідність її погашення.

Відповідно до актів звірки взаєморозрахунків від 04.04.2006р. та від 06.09.2006р. між Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" та Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів", відповідачем визнавалась заборгованість перед Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" у сумі 424647,88 грн. (з яких 27841,50 грн. заборгованість, що становить предмет спору у даній справі).

Відповідно до наказу Міністерства транспорту та зв'язку України від 01.08.2008р. №972 „Про реорганізацію ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" було вирішено реорганізувати Державне підприємство „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" шляхом його приєднання до Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" та встановлено, що Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт" є правонаступником усіх прав та обов'язків ДП „Дніпро-Бузький морський торговельний порт".

Як вбачається з загальних положень статуту Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" (в редакції від 17.03.2009р.), позивач є правонаступником Державного підприємства „Дніпро-Бузький морський торговельний порт".

В подальшому, на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 23.01.2008р. було порушено провадження у справі №2/6-08-285 про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Публікацію оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів" було проведено в газеті "Урядовий кур'єр", № 139 від 4 серпня 2009 року

В ході розгляду справи про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів" згідно з ухвалою від 03.06.2010р. судом було визнано кредиторські вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. (з яких 27841,50 грн. заборгованість, що становить предмет спору у даній справі). При цьому, як вбачається з ухвали суду від 03.06.2010р. по справі №2/6-08-285, грошові вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. були визнані боржником та розпорядником майна боржника.

Відповідно до ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. провадження у справі №21-2/6-08-285 про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" припинено, скасовано мораторій та інші заходи по забезпеченню заяви, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2008р. Ухвала суду від 18.11.2014р. постановами Одеського апеляційного господарського суду від 29.12.2014р. та Вищого господарського суду України від 10.03.2015р. залишена без змін.

Письмовою вимогою від 19.12.2014р. № 09/1658, адресованою Державному підприємству „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів", позивач вимагав сплату загальної заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 463983,32 грн., з яких 424647,88 основний борг, 3930569,69 грн. пені, 4,60 грн. 3%річних та 25,15 грн. збитків від інфляції, у тому числі 27841,50 грн. основного боргу та пені у сумі 2510,36 грн., що становлять предмет спору у даній справі.

Відповідно до даних розрахунку позивача, проведеного на підставі п. 5.1 договору поруки № 100206 від 10.02.2006р. за відповідачем рахується пеня, розрахована позивачем за період з 29.03.2006р. по 29.03.2006р. у сумі 2510,36 грн.

Позивач стверджує, що заборгованість Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" у сумі 27841,50 грн. основного боргу та пені у сумі 2510,36 грн. залишається непогашеною, що стало підставою звернення Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" до господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Проаналізувавши обставини справи, судом було встановлено факт неналежного виконання Державним підприємством „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" прийнятих на себе зобов'язань, що випливають з договору на постачання паливно-мастильних матеріалів шляхом обміну листами від 09.02.2006р. №032/96 та від 09.02.2006р. № 8-09/2 та договору поруки №100206 від 10.02.2006р.

Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" про стягнення основної заборгованості в розмірі 27841,50 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, не спростовані відповідачем, апеляційний суд вважає їх обґрунтованими та правомірними.

Також, позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 2510,36 грн.

Згідно з п. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлена неустойка (пеня, штраф), то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

За ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.1 договору поруки за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань сторона, яка прострочила, сплачує стороні - одержувачу платежу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Нацбанку України, яка діяла у період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, колегія суддів вважає його правильним, відтак, вказана вимога є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно тверджень скаржника про пропуск Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт", визначеного ст. 257 Цивільного кодексу України трирічного строку позовної давності для звернення до суду з даними позовними вимогами, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За положеннями ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, позовна давність переривалась 04.04.2006 р. та 06.09.2006р. при підписанні актів звірки взаєморозрахунків між Державним підприємством „Дніпро-Бузький морський торговельний порт" та Державним підприємством "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів".

В подальшому, Державне підприємство "Миколаївський морський торговельний порт" звернулось до суду як кредитор у справі про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів" в місячний строк після публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне Управління морських шляхів" в газеті "Урядовий кур'єр", № 139 від 4 серпня 2009 року, у зв'язку з чим, заяву кредитора Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" було прийнято судом до розгляду та ухвалою суду від 03.06.2010р. судом було визнано кредиторські вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. (з яких 27841,50 грн. заборгованість, що становить предмет спору у даній справі). При цьому, як вбачається з ухвали суду від 03.06.2010р. по справі №2/6-08-285, грошові вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. були визнані боржником та розпорядником майна боржника (що вказує про наступне переривання перебігу позовної давності у розумінні положень ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України).

Між тим, на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. провадження у справі №21-2/6-08-285 про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" провадження у справі було припинено, скасовано мораторій та інші заходи по забезпеченню заяви, вжиті ухвалою господарського суду Одеської області від 23.01.2008р., що свідчить про те, що раніше визнані судом боргові зобов'язання Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів" перед Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт" на суму 429372,94 грн. (з яких 27841,50 грн. заборгованість, що становить предмет спору у даній справі) не були задоволені судом у кінцевому рішенні суду по справі №21-2/6-08-285, відповідно право Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" за рахунок майна боржника не було відновлено.

Відповідно до п. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України, якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Проаналізувавши обставин справи, які вказують на те, що Державним підприємством "Миколаївський морський торговельний порт" реалізовувалось у встановленому порядку своє право на задоволення своїх кредиторських вимог в межах справи про банкрутство Державного підприємства „Чорноморсько - Азовське виробничо - експлуатаційне управління морських шляхів", в ході якого такі кредиторські вимоги було визнано судом законними, однак з урахуванням того, що на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 18.11.2014р. провадження у справі №21-2/6-08-285 про банкрутство (яке тривало з 23.01.2008р.) було припинено, а кредиторські вимоги Державного підприємства "Миколаївський морський торговельний порт" не були погашені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що причини пропущення позовної давності позивачем є поважними, відтак, таке порушене право підлягає захисту.

При цьому, апеляційний суд зазначає про неодноразове переривання перебігу позовної давності у відповідності до ч. 1 ст. 264 Цивільного кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2015р. по справі №916/1260/15-г слід залишити без змін, а апеляційну Державного підприємства "Чорноморсько-Азовське виробничо-експлуатаційне Управління морських шляхів" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Одеської області від 25.05.2015р. по справі №916/1260/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 13.07.2015р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Журавльов О.О.