ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.2015р. Справа № 908/2968/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат»,

, м.Алчевськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-комерційна фірма

«ЖБ-Стандарт», , м.Донецьк

про стягнення 96121,93 грн.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат», м.Алчевськ, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-комерційна фірма «ЖБ-Стандарт», м.Донецьк, про стягнення попередньої оплати за непоставлену продукцію в сумі 69955,28 грн. та штрафу в сумі 26166,65 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст в частині дотримання строків постачання продукції.

Відповідач в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-комерційна фірма «ЖБ-Стандарт» зареєстроване за адресою: 83023 м.Донецьк, пр.Павших Комунарів, 102-Б.

Відповідно до п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду, зокрема, якщо відповідну ухвалу господарським судом надіслано поштою за місцезнаходженням учасника судового процесу, зазначеним в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством зв'язку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством зв'язку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо). За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Згідно наявних у матеріалах справи актів №11 від 15.05.2015р., №186 від 26.05.2015р., №501 від 12.06.2015р. відділом документального забезпечення та контролю господарського суду Донецької області встановлено неможливість направлення за належністю поштової кореспонденції Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-комерційна фірма «ЖБ-Стандарт». За таких обставин, інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці суду.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно зі ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

17.02.2014р. між сторонами був підписаний договір поставки №АМК-579-2014-пст, за умовами якого відповідач зобов'язується передати у власність позивача продукцію виробничо-технічного призначення, а позивач прийняти та оплатити продукцію на умовах, визначених договором. Сортамент, кількість та ціна товару визначаються у специфікаціях, які оформлені у вигляді додатків до договору, та є його невід'ємною частиною.

Загальна сума договору становить суму у національній валюті України, визначену на підставі специфікацій до договору. Кількість товару узгоджується у специфікаціях до договору. Постачання товару здійснюється партіями. При цьому, під партією товару розуміється переданий на умовах даного договору товар по одній специфікації (п.п.2.2, 3.1, 4.1 договору від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст).

Таким чином, в силу ст.ст.11, 712 Цивільного кодексу України між сторонами виникли зобов'язальні відносини на підставі укладеного договору поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Тобто, укладаючи договір поставки від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст, сторони визначили невід'ємною його частиною специфікації, в яких узгоджено перелік продукції, що підлягає поставці, загальну вартість продукції, що поставляється, строки поставки тощо.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст.692 Цивільного кодексу України).

Одночасно, статтею 662 Цивільного кодексу України встановлений обов'язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі специфікацією №4 від 02.04.2014р. до договору поставки від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст сторонами було узгоджено постачання відповідачем позивачу наступної продукції: плита днища колодца, кільце, плита перекриття, плита дорожня на суму 161514,92 грн. з урахуванням ПДВ. Оплата позивачем даного товару здійснюється на наступних умовах: попередня оплата у розмірі 100% від вартості відповідної партії товару.

Як встановлено судом, згідно банківської виписки від 11.04.2014р. позивачем на рахунок відповідача за умовами договору від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст було перераховано грошові кошти в сумі 161514,92 грн.

Таким чином, виходячи з умов договору поставки від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст та специфікації №4 від 02.04.2014р. до договору, судом встановлено факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем з перерахування попередньої оплати.

Відповідно до п.4 специфікації №4 від 02.04.2014р. визначено строк поставки - 14 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати з правом дострокової поставки.

Як наслідок, виходячи з того, що попередня оплата була здійснена позивачем 11.04.2014р.. відповідач мав поставити обумовлений специфікацією товар в строк до 25.04.2014р.

Згідно наданих до матеріалів справи видаткових накладних №РН-2904/2 від 29.04.2014р., №РН-2804/2 від 28.04.2014р., №РН-1505/1 від 15.05.2014р., №РН-0506/1 від 05.06.2014р., №РН-1305/1 від 13.05.2014р., №РН-1306/1 від 13.06.2014р., відповідачем було поставлено позивачу товар на суму 101405,64 грн.

За таких обставин, відповідачем свої зобов'язання з постачання товару позивачу згідно специфікації №4 від 02.04.2014р. в строк до 25.04.2014р. на суму 60109,28 грн. всупереч ст.ст.525, 526, 662 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України не виконані.

Також, за специфікацію №7 від 29.05.2014р. до договору поставки від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст постачанню відповідачем позивачу підлягала залізобетонна плита на суму 9846,00 грн. з урахуванням ПДВ. Оплата позивачем даного товару здійснюється на наступних умовах: попередня оплата у розмірі 100% від вартості відповідної партії товару.

Згідно банківської виписки від 11.06.2014р. позивачем на рахунок відповідача за умовами договору від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст було перераховано грошові кошти в сумі 9846,00 грн.

Відповідно до п.4 специфікації №7 від 29.05.2014р. строк поставки - 5 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати з правом дострокової поставки.

Тобто, виходячи з того, що попередня оплата була здійснена позивачем 11.06.2014р., відповідач мав поставити обумовлений специфікацією №7 від 29.05.2015р. до договору товар в строк до 16.06.2014р.

Проте, доказів постачання товару за специфікацією №7 від 29.05.2014р. до договору поставки від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст матеріали справи не містять.

Згідно із ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Право на позов (початок перебігу строку позовної давності) за приписом ст.261 Цивільного кодексу України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За приписом ст.693 Цивільного кодексу України покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати у разі, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк.

За таких обставин, враховуючи факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем за специфікацією №4 від 02.04.2014р. до договору від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст в частині постачання товару в строк до 25.04.2014р., а також за специфікацією №7 від 29.05.2014р. до договору в частині постачання товару в строк до 16.06.2014р., суд дійшов висновку про наявність у позивача права вимагати від відповідача повернення перерахованої попередньої оплати в сумі 69955,28 грн.

Претензією №026-72пр від 19.12.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою, зокрема, щодо повернення перерахованої попередньої оплати в сумі 69955,28 грн. (Направлення даної претензії на адресу відповідача підтверджується наявною у матеріалах справи експрес-накладною, а.с.83).

Відповідачем всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України доказів повернення позивачу попередньої оплати в сумі 69955,28 грн. до матеріалів справи не надано, внаслідок чого позов в цій частині вимог підлягає задоволенню.

Крім цього, між позивачем та відповідачем також було підписано специфікацію №5 від 07.05.2014р. до договору поставки від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст, за якою постачанню позивачу підлягала плита переїзду на суму 155722,25 грн. Оплата позивачем даного товару також здійснюється на наступних умовах: попередня оплата у розмірі 100% від вартості відповідної партії товару.

Як встановлено судом, згідно платіжного доручення №8860 від 16.05.2014р. позивачем на рахунок відповідача за умовами договору від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст було перераховано грошові кошти в сумі 155722,25 грн.

Відповідно до п.4 специфікації №5 від 07.05.2014р. строк поставки - 15 календарних днів з моменту отримання попередньої оплати з правом дострокової поставки.

Як наслідок, виходячи з того, що попередня оплата була здійснена позивачем 16.05.2014р., відповідач мав поставити обумовлений специфікацією №5 від 07.05.2014р. до договору товар в строк до 31.05.2014р.

Проте, згідно видаткових накладних №РН-0710/1 від 07.10.2014р., №РН-2210/1 від 22.10.2014р. товар за специфікацією №5 від 07.05.2014р. до договору був поставлений позивачу з простроченням.

Пунктом 7.3 договору поставки від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст встановлено, що при порушенні строків поставки або строків його заміни постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 8% вартості простроченої партії товару.

За таких обставин, позивачем нараховано та пред'явлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 26166,65 грн. (327083,17 грн. (сума продукції, яка поставлена з простроченням та непоставлена взагалі )*8% (штраф)).

Відповідно до ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Підставою, яка породжує обов'язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов'язання, яке визначається ст.610 Цивільного кодексу України, відповідно до якої порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виходячи з того, що позивачем доведено факт порушення відповідачем умов договору поставки від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст щодо своєчасної поставки товару, тобто, за наявністю доказів неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань, які тягнуть за собою можливість застосування певного виду відповідальності, наявні й правові підстави для стягнення з відповідача передбаченого пунктом 7.3 договору від 17.02.2014р. №АМК-579-2014-пст штрафу в сумі 26166,65 грн.

За таких обставин, враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в сумі 26166,65 грн. підлягають задоволенню.

Клопотання від 30.06.2015р. №026-21/4 Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м.Алчевськ про відкладення розгляду справи судом залишено без задоволення.

Зокрема, за висновками суду, наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття судового рішення по справі.

Судовий збір підлягає віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м.Алчевськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсилово-комерційна фірма «ЖБ-Стандарт», м.Донецьк про стягнення попередньої оплати за непоставлену продукцію в сумі 69955 грн. 28 коп. та штрафу в сумі 26166 грн. 65 коп. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсилово-комерційна фірма «ЖБ-Стандарт» (83023 м.Донецьк, пр.Павших Комунарів, 102Б, рах.№656 ПАТ «БМ Банк» м.Донецьк, МФО 380913, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (94202 м.Алчевськ, вул.Шмідта, 4; 93406 м.Сєвєродонецьк, пр.Гвардійський, 22, а/с 4, рах.№6611 ПАТ «Промінвестбанк» м.Київ, МФО 30012, ) попередню оплату за непоставлену продукцію в сумі 69955 грн. 28 коп., штраф в сумі 26166 грн. 65 коп., судовий збір в сумі 1922 грн. 44 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 02.07.2015р. оголошено повний текст рішення.

Суддя Г.В. Левшина