ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Справа № 902/102/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Є.Борденюк І. Кондратової, С. Могил
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуПриватного підприємства "ДЦ Арт-Салон"
на постановувід 29.04.2015
Рівненського апеляційного господарського суду
у справі№ 902/102/15
за позовомПриватного підприємства "ДЦ Арт-Салон"
доПриватного підприємства "Укрпалетсистем"
простягнення 240 257,55 грн заборгованості за договором підряду № 09/13 від 27.03.2013
у судове засідання прибув представник
відповідачаРупс В.О. (дов. від 17.02.2015),
заслухавши суддю-доповідача - Є. Борденюк, пояснення представника відповідача та перевіривши матеріали справи, Вищий господарський суд України

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "ДЦ Арт-Салон" звернулось до господарського суду з позовом до Приватного підприємства "Укрпалетсистем" про стягнення 240 257,55 грн заборгованості, з якої 181 575,10 грн основного боргу, 12 705,57 грн пені, 40 427,04 грн інфляційних втрат та 5 549,84 грн 3% річних, за актами приймання-передачі виконаних робіт від 30.09.2013, 31.12.2013 та від 28.02.2014, підписаними відповідно до договору підряду №09/13 від 27.03.2013.

У подальшому позивач звернувся із заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій вказав на те, що у зв'язку з частковим погашенням відповідачем заборгованості після порушення провадження у справі, а саме - основного боргу у сумі 181 575,10 грн, до стягнення з відповідача підлягає 12 705,57 грн пені, 42 706,08 грн інфляційних втрат та 5 455,21 грн 3% річних.

18.02.2015 позивачем подана до суду заява про зменшення розміру позовних вимог, у якій останній просив стягнути з відповідача 41926,27 грн інфляційних втрат, 5193,54 грн 3% річних та 18361,54 грн пені, нарахованої на суму заборгованості у розмірі 181 576 грн за період з 11.03.2014 по 01.09.2013.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 18.02.2015 (суддя О.Банасько) позов задоволений частково шляхом присудження до стягнення з відповідача на користь позивача 18142,59 грн пені, 41926,27 грн інфляційних втрат, 4730,90 грн - 3% річних; у стягненні 218,95 грн пені, 462,64 грн 3 % річних відмовлено; прийнята відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення основного боргу у сумі 181575,10 грн, а провадження у справі в цій частині припинене.

Судове рішення мотивоване наступним.

27.03.2013 між ПП "ДЦ Арт-Салон" (підрядник) та ПП "Укрпалетсистем" (замовник) укладений договір № 09/13 (далі - Договір) відповідно до п.1.1 та п. 1.2 якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується своїми силами і/або засобами організувати і здійснити на умовах цього Договору роботи згідно з Додатками до даного Договору.

Відповідно до п. 2.1 Договору вартість робіт за цим Договором визначена згідно із затвердженим сторонами протоколом погодження договірної ціни згідно з Додатками до даного Договору, які є невід'ємною його частиною.

Оплата замовником робіт проводиться шляхом перерахунку авансової суми до початку робіт і кінцевого розрахунку не пізніше 10-ти днів після підписання "Акту виконаних робіт" (п. 3.2 Договору).

Замовник повинен підписати акт приймання-передачі робіт у триденний термін з часу його надходження. У разі наявності мотивованої відмови від підписання цього акту сторони складають двосторонній акт з переліком недоробок та терміном їх ліквідування (п. 3.3 Договору).

Між сторонами підписані Додатки № 1 та № 2 до Договору - протоколи погодження договірної ціни.

На виконання умов Договору позивач надав послуги відповідачу на загальну суму 1 282 031,00 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами виконаних робіт № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково в сумі 1 100 455,90 грн, що підтверджується наявними у справі банківськими виписками.

Водночас, як зазначено відповідачем, у запереченні на позовну заяву, останній повністю розрахувався за надані послуги 22.01.2015, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 25264 від 22.01.2015, з огляду на що провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу підлягає припиненню.

Разом з тим, нездійснення відповідачем розрахунку за отримані послуги у строки передбачені Договором стали підставою для нарахування позивачем суми пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Пунктом 6.3 Договору встановлено, що в разі прострочки виконання замовником зобов'язань обумовлених п. 3.2 Договору він виплачує підряднику пеню в розмірі 0,2% від вартості виконаних робіт за кожний день прострочки.

Однак, позивачем при розрахунку пені враховано положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день невиконання зобов'язань від суми заборгованості.

З посиланням на зазначене, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних, інфляційних втрат та пені є правомірними, оскільки відповідають умовам укладеного договору та чинного законодавства.

Водночас, здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку, місцевий господарський суд визнав обґрунтованими вимоги про стягнення: пені у розмірі 18 142,59 грн, 3 % річних у розмірі 4 730,90 грн, інфляційних втрат у розмірі 41 926,27 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 (колегія суддів: Ю. Мамченко, С. Дужич, В. Саврій) рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2015 скасоване у частині присудження до стягнення 18142,59 грн пені, у цій частині прийняте нове рішення про присудження до стягнення пені в розмірі 12751,02 грн. У решті рішення залишене без зміни.

Апеляційний господарський суд визнав обґрунтованим задоволення місцевим господарським судом позовних вимог щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат за період з 11.03.2014 по 21.01.2015, нарахованих на суму боргу 181576,00 грн.

Однак, суд апеляційної інстанції не погодився з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 18142,59 грн пені з посиланням на таке.

Відповідно до пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З позовної заяви вбачається, що заборгованість за Договором виникла внаслідок неповної оплати по актах прийому-передачі виконаних робіт від 30.09.2013, 31.12.2013 у сумі 53960 грн та по акту прийому-передачі виконаних робіт від 28.02.2014 в сумі 127615,10 грн.

Таким чином, позовна давність щодо стягнення пені на заборгованість в сумі 53960,00 грн по актах прийому-передачі виконаних робіт від 30.09.2013 року та від 31.12.2013 сплинула 10.10.2014 та 10.01.2015 відповідно, в той час як позивач звернувся з позовом до суду 27.01.2015.

Враховуючи викладене, стягненню підлягає пеня, яка розрахована з суми заборгованості 127615,10 грн за період з 11.03.2014 року по 11.09.2014 та складає 12751,02 грн.

При цьому, апеляційним господарським судом зазначено, що посилання відповідача на порушення Господарським судом Вінницької області норм статей 54 та 57 ГПК України, яке полягало у тому, що суд прийняв заяву позивача про зміну предмету позову під час розгляду справи по суті не приймається колегією суддів до уваги, оскільки позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка може бути подана до прийняття судом першої інстанції рішення.

Звертаючись до суду з касаційною скаргою, відповідач посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції при ухвалені оскаржуваного судового рішення норм права, просить постанову скасувати, а рішення місцевого господарського суду залишити без зміни.

При цьому, заявник касаційної скарги посилається зокрема на те, що у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для застосування строку позовної давності, оскільки відповідач про застосування строку позовної давності не заявляв; заборгованість у розмірі 181 575,10 грн виникла після спливу десятиденного строку після підписання останнього акту від 28.02.2014.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Суд апеляційної інстанції мав право застосовувати позовну давність з огляду на заяву про її застосування, викладену відповідачем у відзиві на позов.

Однак, апеляційним господарським судом не враховано, що позивач, змінюючи позовні вимоги та заявляючи про стягнення з відповідача 18361,54 грн пені, зазначив, про те, що відповідна сума нарахована на заборгованість у розмірі 181 576 грн за період з 11.03.2014 по 01.09.2013, тобто позивачем заборгованість визначена, як така, що виникла за актом від 28.02.2014.

Враховуючи вказане, строк позовної давності про стягнення заявленої позивачем суми пені за період з 11.03.2014 по 01.09.2014, з огляду на звернення позивачем з позовом 27.01.2015, не сплинув.

А тому, рішення місцевого господарського суду в частині стягнення пені, з урахуванням здійсненого судом перерахунку, є обґрунтованим, а отже такий висновок помилково визнаний неправомірним судом апеляційної інстанції.

Судові рішення в частині присудження до стягнення сум 3 % річних та інфляційний втрат, а також в частині припинення провадження у справі не оскаржені.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "ДЦ Арт-Салон" задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.04.2015 у справі № 902/102/15 скасувати в частині скасування рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2015.

У цій частині залишити без зміни рішення Господарського суду Вінницької області від 18.02.2015 у справі № 902/102/15.

У решті рішення та постанову залишити без зміни.

Стягнути з Приватного підприємства "Укрпалетсистем" на користь Приватного підприємства "ДЦ Арт-Салон" 913,50 грн витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити Господарському суду Вінницької області видати відповідний наказ.

Судді: Є. Борденюк

І. Кондратова

С. Могил