ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.07.15р. Справа № 904/3922/15

За позовом Прокурора Інгулецького району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

в інтересах держави: Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

в особі: Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", м. Кривий Ріг

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління АГЛОБУД-4", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 37 800,67 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від прокуратури: Шайтанова М.Г., посв. 032056 від 11.02.2015

від позивача: Кожемятов К.М., дов. № 1528/01 від 06.04.2015, представник

від відповідача: Савицька К.О.,представник за довіреністю №77 від 02.06.2015 р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Інгулецького району м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в інтересах держави, в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, в особі Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління АГЛОБУД-4" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 37 800,67 грн., який складається з сум: 20 328,36 грн. - основного боргу, 9 288,96 грн. - інфляційних, 656,74 грн. - 3% річних, 6 103,63 грн. - пені, 1 422,98 грн. - 7% штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеного між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (Теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління АГЛОБУД-4" (Споживач-Покупець) договору № 1474 купівлі - продажу теплової енергії від 04.12.2013р. в період з 01.01.2014р. по 31.03.2014. теплопостачальною організацією було поставлено споживачу теплову енергію на загальну суму 30 910,46 грн. В строки, встановлені договором відповідач вартість наданих йому послуг за поставлену теплову енергію сплатив частково, в сумі 10 582,10 грн., внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 20 328,36 грн., що і стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави з позовом до господарського суду.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.07.2015 р. несплату боргу пояснив тяжким фінансовим становищем.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

За згодою сторін в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Державним підприємством "Криворізька теплоцентраль" (Теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління АГЛОБУД-4" (Споживач-Покупець) укладений договір № 1474 купівлі - продажу теплової енергії від 04.12.2013р.

За цим договором Теплопостачальна організація - Продавець бере на себе зобов'язання постачати Споживачеві - Покупцю теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, Споживач - Покупець зобов'язується сплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п.1.1 договору).

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем-2 в період з 01.01.2014 р. по 31.03.2014р. було поставлено відповідачу теплову енергію на суму 30 910,46 грн., на доказ чого надані копії актів здачі - приймання робіт (а.с.12-14).

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п.6.1. договору розрахунки за теплову енергію, що споживається Споживачем-Покупцем, проводяться в грошові формі за розрахунковий період, відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України.

Відповідно до п.6.2. договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п.6.3. договору оплата за теплову енергію здійснюється Споживачем - Покупцем виключно грошовими коштами відповідно до тарифів, встановлених згідно чинного законодавства України, шляхом 30 (тридцяти) відсоткової попередньої оплати вартості планових обсягів споживання теплової енергії за 5 (п'ять) днів до початку здійснення споживання. Решта 70 (сімдесят) відсотків вартості планових обсягів споживання теплової енергії сплачується Споживачем - Покупцем протягом місяця споживання теплової енергії. Кошти, які надійшли при цьому від Покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту теплову енергію здійснюється до 20-го числа місяця наступного за місяцем споживання теплової енергії.

У встановлений договором строк відповідач зобов'язання з оплати за поставлену теплову енергію в повному обсязі не виконав, заборгованість сплатив частково на загальну суму 10 582,10 грн. Сума основного боргу, що підлягає стягненню, складає 20 328,36 грн. (30 910,46грн. - 10 582,10 грн.).

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач за спожиту теплову енергію в повному обсязі не розрахувався.

Приймаючи до уваги, що відповідачем не надано доказів оплати спожитої теплової енергії, враховуючи підписання акту звірки відповідачем, що розцінюється судом як визнання відповідачем суми основного боргу за договором, вимога прокурора про стягнення основного боргу у розмірі 20 328,36 грн. підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних за період з 21.02.2014р. по 21.04.2014р. у сумі 656,74 грн. та інфляційні за пріод з березня 2014 р. по березень 2015 р. у розмірі 5 907,27 грн., та з березня 2014 р. по у розмірі 3 381,69 грн., а всього на суму 9 288,96 грн., згідно розрахунку який знаходиться в матеріалах справи (а.с.11).

Перевіривши розрахунок позивача-2, судом встановлено, що разрахунок 3% річних та інфляційних відповідає вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, вимогу позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантiєю, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч.1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.2.7. договору Споживач-Покупець несе відповідальність. За порушення строків оплати за отриману теплову енергію стягується пеня у розмірі не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, за які допущено прострочення за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцяти) днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми. Період, за який нараховуються штрафні санкції, становить три роки. Строк позовної давності, щодо стягнення штрафних санкцій, встановлено у три роки.

Позивачем-2 нарахована пеня за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань за період з 21.02.2014р. по 04.03.2015р. та з 21.04.2014 04.03.2015 р. у загальному розмірі 6 103,63 грн. (розрахунок (а.с.11)).

Перевіривши розрахунки надані Позивачем, судом встановлено, що пеня нарахована не вірно - за весь період прострочення оплати - з 21.02.2014р. по 04.03.2015р. та з 21.04.2014 р.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане.

Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого періоду не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі що умова договору про оплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строк, за який нараховуються штрафні санкції.

З врахуванням викладеного, розмір пені слід розраховувати з 21.02.2014р. по 21.08.2014р. та з 21.04.2014 р. по 19.10.2014 р., що становить 1 110,73 грн. та 910,22 грн., а разом 2 020,95 грн. та підлягає до стягнення з Відповідача.

В частині стягнення 4 082,68 грн. пені слід відмовити.

Крім того, позивачем-2 за прострочення оплати спожитої теплової енергії понад 30 (тридцяти) днів нараховано до сплати відповідачу штраф у розмірі 7% на суму 1 422,98 грн. (розрахунок (а.с.11)).

Отже, прокурор просить одночасно стягнути з відповідача за порушення умов договору як штраф, так і пеню.

Суд, вважає ці вимоги прокурора правомірними, виходячи з наступного.

Відповідач здійснював оплату за спожиту теплову енергію несвоєчасно, чим порушив умови укладеного договору.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Крім того, договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу.

Відповідно до частини першої статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Враховуючи положення закону, суд вважає за можливе задовольнити вимогу прокурора щодо одночасного стягнення пені та штрафу у наступних сумах: 2 020,95 грн. - пені, 1 422,98 грн. - штрафу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи, докази сплати відповідачем заборгованості за поставлену теплову енергію сторонами до матеріалів справи не надано, позовні вимоги прокурора підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 35 026,15 грн., який складається з сум: 20 328,36 грн. - основного боргу, 9 288,96 грн. - інфляційних, 656,74 грн. - 3% річних, 2 020,95 грн. - пені, 1 422,98 грн. - 7% штрафу.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління АГЛОБУД-4" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кумівська, 16, ) на користь Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ) 20 328,36 грн. - основного боргу, 9 288,96 грн. - інфляційних, 656,74 грн. - 3% річних, 2 020,95 грн. - пені, 1 422,98 грн. - 7% штрафу.

Видати наказ.

Стягнути з Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельне управління АГЛОБУД-4" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Кумівська, 16, ) на користь Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , рахунок 3005 в Відділенні банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001) 1 827,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

06.07.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік