ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 р. Справа№ 914/1912/15

За позовом: Державного підприємства «Львівський державний інститут проектування комунального будівництва «Львівдіпрокомунбуд», м Львів

до відповідача: Корпорації «ЕНЕРГОРЕСУРС - ІНВЕСТ», м. Львів

про: стягнення 6621,66 грн. заборгованості за Договором № 4985 на виконання вишукувальних робіт від 11.12.2014 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Никитюк І.С.

Представники сторін:

від позивача: Маргаль Н.Б.

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 01.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Державного підприємства «Львівський державний інститут проектування комунального будівництва «Львівдіпрокомунбуд» до Корпорації «ЕНЕРГОРЕСУРС - ІНВЕСТ» про стягнення 6621,66 грн. заборгованості за Договором на виконання вишукувальних робіт № 4985 від 11.12.2014 року.

Ухвалою суду від 15.06.2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 01.07.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем умов Договору № 4985 на виконання вишукувальних робіт від 11.12.2014 року в частині повної оплати вартості виконаних позивачем робіт, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду від 01.07.2015 року не виконав, проти задоволення позову у встановленому законом порядку не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав, доказів погашення заборгованості не надав, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №210.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

11.12.2014 року між Державним підприємством «Львівський державний інститут проектування комунального будівництва «Львівдіпрокомунбуд» (Виконавець) та Корпорацією «ЕНЕРГОРЕСУРС - ІНВЕСТ» (Замовник) укладено Договір № 4985 на виконання вишукувальних робіт (Договір), відповідно до п.1.1. якого Виконавець взяв на себе зобов'язання своїми силами і засобами, за рахунок замовника, виконати інженерно-геологічні вишукування по об'єкту «Розширення і реконструкція діючого комплексу очисних споруд та системи каналізації в смт. Славське, Сколівського району, Львівської області», а Замовник зобов'язався прийняти вишукувальну документацію і сплатити виконавцю вартість виконаних робіт.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що за виготовлення проектної документації та проведення вишукувальних робіт замовник сплачує виконавцю 3222 грн. (три тисячі двісті двадцять дві грн.), крім того ПДВ (20 %) - 644 грн. 40 коп. (шістсот сорок чотири грн. 40 коп.), разом 3866 грн. 40 коп. (три тисячі вісімсот шістдесят шість грн. 40 коп.).

Вказані в Договорі роботи були виконані в обумовлений термін і прийняті Замовником згідно Акту здачі-приймання проектної документації по угоді № 4985 від 15.12.2014 р. на суму 3866,40 грн.

Згідно з п.5.1. Договору передача оформленої у встановленому порядку документації по етапах робіт здійснюється Виконавцем і оформляється «Актом здачі-приймання проектних і вишукувальних робіт».

Як зазначив позивач у позовній заяві, в порушення умов Договору відповідач після отримання проекту та підписання актів здачі-приймання проектно-вишукувальної документації станом на час подання позову оплату за виконані роботи не здійснив.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, доказів погашення заборгованості не подав, про наявність таких не повідомив.

Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу у розмірі 3866,40 грн. позивач просить суд стягнути з відповідача 47,83 грн. 3 % річних, 1552,22 грн. інфляційних нарахувань та 1155,21 грн. пені.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов'язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Господарські зобов'язання між сторонами виникли на підставі Договору № 4985 на виконання вишукувальних робіт від 11.12.2014 року.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем своїх зобов'язань за Договором, що підтверджується долученим до матеріалів справи підписаним сторонами без зауважень Актом здачі-приймання проектної документації по угоді № 4985 від 15.12.2014 р.

Відповідно до п.3.5. Договору оплата здійснюється Замовником шляхом оплати авансу в розмірі 50 % від суми договору (включно з ПДВ) не пізніше 10 днів, після підписання договору, оплати кожного етапу виконаних робіт, не пізніше 10 днів після прийняття Замовником виконаних робіт, і кінцевого розрахунку не пізніше 10 днів з моменту видачі готової вишукувальної документації.

Всупереч взятим зобов'язанням за Договором відповідач не оплатив позивачу вартість виконаних ним робіт за Договором.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 599 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, пунктом 7.4. Договору встановлено, що за прострочення платежу за кожний день прострочення сплачується замовником виконавцю пеня від суми заборгованості по максимальній ставці, передбаченій ст. 3 Закону України від 22 листопада 1996 р. «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», в тому числі прострочення сплати авансу та плати за кожен етап робіт відповідно до календарного плану.

Перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку розміру позовних вимог, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 6621,66 грн. заборгованості за Договором № 4985 на виконання вишукувальних робіт від 11.12.2014 року, з яких: 3866,40 грн. - основний борг, 47,83 грн. - 3 % річних, 1552,22 грн. - інфляційні нарахування, 1155,21 грн. - пеня.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1827,00 грн. слід покласти на нього у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 175, 193, 229 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника - Корпорації «ЕНЕРГОРЕСУРС - ІНВЕСТ» (79035, м. Львів, вул. Зелена, 131; ) на користь Державного підприємства «Львівський державний інститут проектування комунального будівництва «Львівдіпрокомунбуд» (79005, м. Львів, вул. Академіка Богомольця, 9; ) 3866,40 грн. основного боргу, 47,83 грн. 3 % річних, 1552,22 грн. інфляційних нарахувань, 1155,21 грн. пені та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 03.07.2015 р.

Суддя Кидисюк Р.А