ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р.Справа № 922/2542/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", м. Дніпродзержинськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма", м. Харків
простягнення 90 716,58 грн.
за участю представників:

позивача - Малюк Є.М. (дов. № 33/016юр від 19.01.2015 р.)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічного акціонерного товариства "ДніпроАЗОТ", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компані "Плазма" (надалі - Відповідач) штрафних санкцій за порушення зобов'язань за договором поставки №766513 від 14.04.2014 р. в сумі 90 716,58 грн. А також просить суд стягнути з Відповідача судовий збір.

Від Позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, де просить суд стягнути з Відповідача штрафні санкції за порушення зобов'язань за договором поставки № 766513 від 14.04.2014 р. в сумі 74 086,08 грн. (де: 7 204,80 грн. - пеня за порушення строку поставки продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 р. до Договору, яка була фактично поставлена ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» 15.09.2014, у відповідності до п. 7.8. Договору; 22 948,20 грн. - пеня за порушення строку поставки продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 р. до Договору, яка не поставлена ПАТ «ДНІПРОАЗОТ», у відповідності до п. 7.8. Договору; 5 757,00 грн. - штраф за порушення строку поставки продукції по Специфікації № 2 від 22.04.2014 р. до Договору більше ніж на 15 календарних днів, у відповідності до п. 7.8. Договору; 13 074,00 грн. - штраф за допущення порушення, передбаченого п. 7.7. Договору, у відповідності до п. 7.11. Договору; 13 074,00 грн. - штраф за ненадання документів, передбачених п. 10.14. Договору, у відповідності до п. 7.11. Договору; 12 028,08 грн. - пеня за порушення строку надання документів, передбачених п. 10.14. Договору, у відповідності до п. 7.15. Договору).

Також надав до суду заперечення на відзив, де позовні вимоги підтримує, як і у судовому засіданні та просить суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Суд дослідивши матеріали справи та надану заяву приймає її до розгляду, як таку, що не суперечить чинному законодавству та продовжує розгляд з урахуванням зменшення.

Представник Відповідача у судове засідання не з'явився, у наданому додатковому поясненні проти позовних вимог заперечує з підстав викладених у поясненні.

Судом виконано процесуальний обов'язок щодо повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи відповідно до вимог пункту 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, погодженої листом Вищого господарського суду України від 19.02.2013 р. та затвердженої наказом Державної удової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28, а тому суд вважає можливим розглядати справу за наявними в ній матеріалами, як це передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (роз'яснення Президії Вищого Арбітражного суду України від 18.09.97 № 02 - 5/289 із змінами "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України").

Крім того, в інформаційному листі Вищого господарського суду України від 14.08.2007р. № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року" (пункт 15) зазначено, що відповідно до пункту 2 частини другої статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження сторін (для юридичних осіб).

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. N 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України (надалі - ГПК України), не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із статтею 93 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 ГПК України розглядає справу за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши присутніх представників сторін, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДНІПРОАЗОТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» був укладений договір поставки № 766513 від 14.04.2014 р. (надалі - «Договір»).

Згідно пункту 1.1. Договору Відповідач (Постачальник) зобов'язався поставити (передати у власність) Позивачу (Покупцеві) продукцію виробничо-технічного призначення у відповідності до специфікацій (додатків) до цього Договору, а Позивач - прийняти поставлену продукцію та оплатити її вартість в порядку і в строки, передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування продукції, кількість, асортимент, характеристики та інші вимоги до продукції, яка підлягає поставці за цим Договором, узгоджуються Сторонами в специфікаціях на поставку продукції. Строки поставки продукції узгоджуються Сторонами в специфікаціях на поставку продукції до Договору.

Згідно Специфікації № 2 на поставку продукції від 22.04.2014 до Договору Відповідач зобов'язався поставити Позивачу.

Відповідно до пункту 4 Специфікації № 2 від 22.04.2014 р. до Договору Відповідач зобов'язався поставити продукцію Позивачу в повному обсязі в строк до 30.08.2014 р. Відповідач свої зобов'язання щодо поставки продукції у вищевказаний строк не виконав, здійснив поставку продукції частково та з порушенням строку поставки.

15.09.2014 Відповідач здійснив часткову поставку продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 до Договору, що підтверджується видатковою накладною № 1593 від 11.09.2014 р. та товарно-транспортною накладною № б/н від 15.09.2014 р.

ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» порушило умови Договору, поставку вищевказаної частини продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 до Договору, здійснило з порушенням строку поставки на 16 календарних днів.

Станом на 14.04.2015 Відповідачем не здійснено поставку частини продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 до Договору.

ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» порушило умови Договору, не здійснило поставку вищевказаної продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 до Договору, порушення строку поставки цієї продукції, станом на 14.04.2015, склало 227 календарні дні.

Згідно п. 10.14. Договору Відповідач зобов'язався під час укладання Договору, але не пізніше ніж через 10 (десять) календарних днів з моменту його укладення, надати Позивачу засвідчені нотаріально чи підписом уповноваженої особи та печаткою Відповідача наступні документи щодо Відповідача: - копії установчих документів (Статут, установчий договір тощо); - копії документів, що дозволяють займатися підприємницькою діяльністю та її окремими видами (ліцензії, дозволи тощо); - копію Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; - копію свідоцтва про державну реєстрацію або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; - копію довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; - копію довідки органу державної податкової служби про взяття на облік в якості платника податків (за формою № 4-ОПП); - копію документу, що підтверджує повноваження представника Відповідача на укладення (підписання) договору, як-от: довіреність, наказ по підприємству про призначення керівника, рішення про уповноваження особи на підписання договорів, протокол вищого органу підприємства про обрання особи на відповідну посаду, тощо; - копію свідоцтва про реєстрацію в якості платника податку на додану вартість (якщо Відповідач є платником цього податку); -копію свідоцтва про реєстрацію платника єдиного податку (якщо Відповідач є платником цього податку).

Станом на 14.04.2015 засвідчені нотаріально чи підписом уповноваженої особи та печаткою Відповідача вищезазначені документи Відповідачем Позивачу не надані.

Пунктом 7.8. Договору передбачено, що за порушення строку поставки продукції Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі 1% вартості непоставленої та/або несвоєчасно поставленої продукції за кожний день прострочення поставки. За порушення строку поставки продукції більше ніж на 15 (п'ятнадцять) календарних днів, Відповідач додатково до пені, і не виключаючи її, сплачує Позивачу штраф у розмірі 10% вартості непоставленої та/або несвоєчасно поставленої продукції.

Відповідно до п. 7.7. Договору у випадку порушення Стороною будь-якого зі своїх зобов'язань за Договором (надалі - «Сторона-порушник») чи здійснення Стороною чи її посадовими особами протиправних дій, зокрема, недопоставки чи прострочення поставки продукції, Сторона-порушник та/або її винні Уповноважені особи зобов'язуються відшкодувати іншій Стороні в повному обсязі понесені останньою у зв'язку із цим збитки, у тому числі упущену вигоду та моральну шкоду.

Пунктом 7.11. Договору передбачено, що за кожне порушення зобов'язання, зокрема, передбаченого пунктом 10.14. Договору, а також у разі ненадання або несвоєчасного надання податкових накладних чи надання податкових накладних, складених з порушенням вимог, передбачених цим Договором чи законодавством України, та/або не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також за кожний випадок допущення Відповідачем будь-якого з порушень, передбачених п. 7.7 Договору, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 20% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції.

Згідно п. 7.15. Договору за порушення строку (терміну) надання документів, які підлягають переданню Відповідачем Позивачу у відповідності до умов цього Договору та/або вимог чинного законодавства, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу пеню у розмірі 0,1 % загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції, за кожний день прострочення виконання зобов'язань.

21.11.2014 р. Позивач направив на адресу Відповідача претензію № 016/49/с від 21.11.2014 р. (вих. № 016/49/с) з вимогою про сплату штрафних санкцій за порушення строку поставки продукції по Договору, яка була отримана Відповідачем 26.11.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак зазначена претензія безпідставно була залишена Відповідачем без розгляду та задоволення. Відповіді на претензію Позивач не отримував.

Позивачем було нараховано: 7 204,80 грн. - пеня за порушення строку поставки продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 р. до Договору, яка була фактично поставлена ПАТ "ДНІПРОАЗОТ" 15.09.2014, у відповідності до п. 7.8. Договору; 22 948,20 грн. - пеня за порушення строку поставки продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 р. до Договору, яка не поставлена ПАТ "ДНІПРОАЗОТ", у відповідності до п. 7.8. Договору; 5 757,00 грн. - штраф за порушення строку поставки продукції по Специфікації № 2 від 22.04.2014 р. до Договору більше ніж на 15 календарних днів, у відповідності до п. 7.8. Договору; 13 074,00 грн. - штраф за допущення порушення, передбаченого п. 7.7. Договору, у відповідності до п. 7.11. Договору; 13 074,00 грн. - штраф за ненадання документів, передбачених п. 10.14. Договору, у відповідності до п. 7.11. Договору; 12 028,08 грн. - пеня за порушення строку надання документів, передбачених п. 10.14. Договору, у відповідності до п. 7.15. Договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог учасників судового процесу, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

На підставі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків виникають з договорів та інші правочини. Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать ст. 174 Господарського кодексу України.

Статтями 6, 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту. Загальні положення про договір визначені статям 626-637 ЦК України, а порядок укладення, зміна і розірвання договору статями 638-647, 649,651-654 ЦК України. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюються або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Приписами статей 526-527 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною першою статті 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, статями 525 - 526 ЦК України передбачається, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 7.8. Договору передбачено, що за порушення строку поставки продукції Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі 1% вартості непоставленої та/або несвоєчасно поставленої продукції за кожний день прострочення поставки. За порушення строку поставки продукції більше ніж на 15 (п'ятнадцять) календарних днів, Відповідач додатково до пені, і не виключаючи її, сплачує Позивачу штраф у розмірі 10% вартості непоставленої та/або несвоєчасно поставленої продукції.

Відповідно до п. 7.7. Договору у випадку порушення Стороною будь-якого зі своїх зобов'язань за Договором (надалі - «Сторона-порушник») чи здійснення Стороною чи її посадовими особами протиправних дій, зокрема, недопоставки чи прострочення поставки продукції, Сторона-порушник та/або її винні Уповноважені особи зобов'язуються відшкодувати іншій Стороні в повному обсязі понесені останньою у зв'язку із цим збитки, у тому числі упущену вигоду та моральну шкоду.

Пунктом 7.11. Договору передбачено, що за кожне порушення зобов'язання, зокрема, передбаченого пунктом 10.14. Договору, а також у разі ненадання або несвоєчасного надання податкових накладних чи надання податкових накладних, складених з порушенням вимог, передбачених цим Договором чи законодавством України, та/або не зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також за кожний випадок допущення Відповідачем будь-якого з порушень, передбачених п. 7.7 Договору, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 20% загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції.

Згідно п. 7.15. Договору за порушення строку (терміну) надання документів, які підлягають переданню Відповідачем Позивачу у відповідності до умов цього Договору та/або вимог чинного законодавства, Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу пеню у розмірі 0,1 % загальної вартості продукції, яка передбачена відповідною специфікацією на поставку продукції, за кожний день прострочення виконання зобов'язань.

Відповідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, суд бере до уваги, що в п. 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12. 2011 року, зазначено, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 44, 49 ГПК України та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, у зв'язку з чим витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 530, 546, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст.173, 179, 193, 216, 217, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» (61108, м. Харків, пр. Академіка Курчатова, буд.12, кв. 132, Код ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДНІПРОАЗОТ» (51909, м. Дніпродзержинськ, вул. С.Х. Горобця, 1, Код ) штрафні санкції за порушення зобов'язань за договором поставки № 766513 від 14.04.2014 р. в сумі 74 086,08 грн. (де: 7 204,80 грн. - пеня за порушення строку поставки продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 р. до Договору, яка була фактично поставлена ПАТ «ДНІПРОАЗОТ» 15.09.2014, у відповідності до п. 7.8. Договору; 22 948,20 грн. - пеня за порушення строку поставки продукції, передбаченої Специфікацією № 2 від 22.04.2014 р. до Договору, яка не поставлена ПАТ «ДНІПРОАЗОТ», у відповідності до п. 7.8. Договору; 5 757,00 грн. - штраф за порушення строку поставки продукції по Специфікації № 2 від 22.04.2014 р. до Договору більше ніж на 15 календарних днів, у відповідності до п. 7.8. Договору; 13 074,00 грн. - штраф за допущення порушення, передбаченого п. 7.7. Договору, у відповідності до п. 7.11. Договору; 13 074,00 грн. - штраф за ненадання документів, передбачених п. 10.14. Договору, у відповідності до п. 7.11. Договору; 12 028,08 грн. - пеня за порушення строку надання документів, передбачених п. 10.14. Договору, у відповідності до п. 7.15. Договору), а також суму судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.07.2015 р.

Суддя І.П. Жигалкін