ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" липня 2015 р. Справа № 907/246/14

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Немеш Степана Степановича, с. Колодно Закарпатської області про визнання кредиторських вимог на суму 5539,14 грн. у даній справі за заявою Державної податкової інспекції у Тячівському районі головного управління Міндоходів у Закарпатській області, м. Тячів (далі - ДПІ у Тячівському районі, заявник) про банкрутство приватного акціонерного товариства „Тячівське автотранспортне підприємство-12141" (90500 Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, ) (далі - банкрут)

за участю представників:

ліквідатор - Дідич М.А.

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Закарпатської області від 15.09.14 у даній справі приватне акціонерне товариство „Тячівське автотранспортне підприємство-12141" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатора банкрута, встановлено таким, що настав 15.09.14, строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута, із зазначеної дати припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших санкцій по всіх видах заборгованості банкрута та припинено повноваження його органів управління щодо управління останнім та розпорядження його майном.

Повідомлення про визнання приватного акціонерного товариства „Тячівське автотранспортне підприємство-12141" банкрутом 29.10.14 оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, номер публікації 10594.

10.06.15 до господарського суду надійшла заява Немеш Степана Степановича про грошові вимоги до банкрута на суму 5539,14 грн., що є заборгованістю останнього по заробітній платі заявника, та ґрунтуються на судовому наказі Тячівського районного суду Закарпатської області від 26.07.13 по справі № 307/2699/13-ц, який перебував на примусовому виконанні в органах ДВС та щодо якого виконавче провадження закінчено у зв'язку з визнанням боржника банкрутом.

Ліквідатор письмовим відзивом та усними поясненнями у судовому засіданні повідомив про визнання зазначених кредиторських вимог заявника, включивши їх до першої черги задоволення кредиторських вимог.

За приписами ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, згідно ч. 4 ст. 23 Закону не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, однак, відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів, зокрема, щодо виплати заробітної плати.

Приписами ст. 45 Закону вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв'язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов'язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, що направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, що направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідної допомоги, належної працівникам у зв'язку з припиненням трудових відносин та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі віднесено до першої черги задоволення вимог кредиторів.

За наведеного та оскільки вказані вимоги кредитора - Немеш Степана Степановича - є вимогами з виплати заробітної плати, підтверджені матеріалами справи, визнані у судовому засіданні ліквідатором, такі підлягають визнанню судом на заявлену суму 5539,14 грн. з віднесенням їх до першої черги задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 23, 25, 38, 45 Закону України „Про відновлення платоспроможності або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредитора - Немеш Степан Степанович (Закарпатська область, Тячівський район, с. Колодно, вул. Горького,56, особовий рахунок 511596 Ощадбанк м. Тячів, МФО 312356) до приватного акціонерного товариства „Тячівське автотранспортне підприємство-12141" (90500 Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Незалежності, 205 ) на суму 5539,14 грн. (п"ять тисяч п"ятсот тридцять дев"ять грн. 14 коп.) (перша черга).

2. Копію даної ухвали надіслати ліквідатору та кредитору.

Суддя Ушак І.Г.