ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. Справа № 908/536/15-г

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Здоровко Л.М.,

при секретарі Міракові Г.А.,

від ініціюючого кредитора - не з'явився,

від боржника (апелянта) - Кузьмін Є.О. - за довіреністю від 02.02.2015р. (особу представника встановив секретар судового засідання Київського апеляційного господарського суду Денисюк І.Г.);

розпорядник майна - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" (вх.№ 2157 З/2) на ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі №908/536/15-г,

за заявою ОСОБА_3, м. Донецьк,

до Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград", м. Волноваха, Донецька обл.,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. (суддя Дьоміна А.В.) порушено провадження у справі №908/536/15-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарська фірма "Зерноград", м. Волноваха Донецької області, 85700, вул. Радянська, 51, тел. , . Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора ОСОБА_3, АДРЕСА_1 до боржника у розмірі 12 237 096,16 грн. Введено процедуру розпорядження майном. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Войтановича Олександра Йосиповича /свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №546 від 18.03.2013., ідент. номер , поштова адреса: 69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 48/27/. Встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок коштів кредитора ОСОБА_3. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарська фірма "Зерноград". Заборонено боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави. Зобов'язано розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Войтановича О.Й. подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, у термін до 20.04.2015. Зобов'язано розпорядника майна скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду у термін до 23.04.2015. Попереднє засідання суду призначено на 23.04.2015. о 10-00. Зобов'язано розпорядника майна боржника Войтановича О.Й. провести інвентаризацію майна боржника, у термін до 11.05.2015.

Посилаючись на неможливість боржника задовольнити безспірні кредиторські вимоги ОСОБА_3, факт наявності яких встановлено рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. у справі №2/221/214/2014, протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для порушення стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" провадження у справі про банкрутство.

Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі №908/536/15-г та відмовити ОСОБА_3 в порушенні провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград".

На думку боржника, факт подання до Дзержинського міського суду Донецької області позову про визнання укладеного між ТОВ СФ "Зерноград" та ОСОБА_3 договору позики від 13.12.2012р. недійсним на момент ухвалення оскаржуваної ухвали, свідчить про наявність спору про право відносно кредиторських вимог ОСОБА_3, що у відповідності до приписів ч. 7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виключає можливість порушення провадження у справі про банкрутство.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 08.04.2015р. у справі № 908/536/15-г апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

20.04.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю його представника взяти участь у судовому засіданні (вх.№ 6373).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015р. у справі № 908/536/15-г відкладено розгляд справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що ухвала у справах про банкрутство (неплатоспроможність), якою визнані грошові вимоги ініціюючого кредитора у справі, має статус рішення суду у розумінні статті 82 Господарського процесуального кодексу України та, відповідно, строк перегляду її у суді апеляційної інстанції визначається виходячи з приписів частини 1 статті 102 Господарського процесуального кодексу України - 2 місяці з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, як і для апеляційного перегляду рішень суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання ініціюючого кредитора та розпорядника майна, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.06.2015р. у справі № 908/536/15-г продовжено строк розгляду апеляційної скарги та відкладено розгляд справи.

04.06.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" подано копію рішення Дзержинського міського суду донецької області від 30.04.2015р. у справі № 225/547/15-ц (вх.8754).

16.06.2015р. ініціюючим кредитором подано заяву про розгляд справи без участі його представника (вх.№ 9437).

16.06.2015р. боржником подано завірену копію ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 12.06.2015р. у справі № 8221/11/14-ц (вх.№ 9438).

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Войтанович О.Й. просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі № 908/536/15-г залишити без змін (вх.№9439).

На думку розпорядника майна, рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. у справі № 2/221/214/2014 та апеляційного суду Донецької області від 24.04.2014р. у справі № 22-ц/775/520/2014 вирішені питання, покладені в обґрунтування позовної заяви про визнання недійсним договору позики від 23.12.2012р., укладеного між боржником та ОСОБА_5, що свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу ініціюючий кредитор просить ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі № 908/536/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (вх.№ 9446).

Зокрема, ініціюючий кредитор зазначає, що фактами, встановленими рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. у справі №2/221/214/2014 та апеляційного суду Донецької області від 24.04.2014р. у справі №22-ц/775/520/2014 підтверджується передання боржнику грошових коштів у позику, що свідчить про відсутність у справі спору про право.

16.06.2015р. арбітражним керуючим Войтанович О.Й. подано заяву про розгляд справи без його участі (вх.№ 9447 від 16.06.2015р.).

На підставі розпорядження секретаря другої судової палати від 18.06.2015р. у зв'язку з відрядженням судді Бородіної Л.І. для розгляду справи №908/536/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Здоровко Л.М.

18.06.2015р. ініціюючим кредитором подано додаткові письмові пояснення у справі (вх.№ 9545).

18.06.2015р. ініціюючим кредитором подано заяву, в якій він просить не розглядати подану ним заяву від 15.06.2015р. про розгляд справи без участі його представника (вх.№ 9546).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.06.2015р. у справі № 908/536/15-г у зв'язку з неявкою в судове засідання представника апелянта, а також з метою усунення недоліків, допущених при поданні апеляційної скарги у справі, відкладено розгляд справи.

25.06.2015р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання від Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх.№ 9878).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.06.2015р. у справі № 908/536/15-г задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" про його участь у судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду з розгляду справи №908/536/15-г в режимі відеоконференції.

30.06.2015р. ініціюючим кредитором подано додаткові письмові пояснення у справі (вх.№ 9948).

30.06.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" для долучення до матеріалів справи подано докази направлення копії апеляційної скарги на адресу уповноваженого представника ініціюючого кредитора та розпорядника майна (вх.№ 9946).

В судовому засіданні, яке проведено в режимі відеоконференції, представник боржника підтримав вимоги апеляційної скарги, просив суд ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі №908/536/15-г скасувати та відмовити ОСОБА_3 в порушенні провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград".

Ініціюючий кредитор, розпорядник майна в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, про що свідчить відтиск штампу на останньому аркуші ухвали суду апеляційної інстанції від 25.06.2015р., а також повідомлення, розміщене на офіційному веб-сайті суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Новини і події", проте не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності інших учасників судового процесу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також доводи, викладені в апеляційній скарзі та відзивах на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом Запорізької області норм матеріального та процесуального права, а також розглянувши справу у порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. у справі № 221/11/14-ц позов ОСОБА_3 до Товариства з обмежено відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" про стягнення боргу задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 12576300 грн.

Зокрема, вказаним рішенням встановлено, що 13.12.2012р. між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" укладено договір позики, відповідно до якого останній отримав від позикодавця в борг 8210000 грн., які зобов'язався повернути 13.12.2013р., а також згідно з п. 1.2 договору за користування грошовими коштами сплатити позивачу відсотки із розрахунку 50% річних, що складає 12210000 грн., у разі використання грошового займу у строк, вказаний у п. 2.1 договору.

На дату звернення позивача до суду загальна сума боргу відповідача за договором позики складала 12210000 грн. (8210000 грн. основного боргу + 50% річних).

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 24.04.2014р. у справі № 221/11/14-ц рішення Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. змінено в частині розміру заборгованості. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської фірми "Зерноград" на користь ОСОБА_3 суму боргу в розмірі 12210000 грн. та 3% річних в розмірі 27096 грн. 16 коп. В решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.09.2014р. у справі № 6-22128св14 рішення Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. в незмінній частині та рішення апеляційного суду Донецької області від 24.04.2014р. залишено без змін.

19.05.2014р. Волноваським районним судом Донецької області видано виконавчий лист № 2221/11/14-ц про стягнення з ТОВ СФ "Зерноград" на користь ОСОБА_3 12237096,16 грн.

23.06.2014р. постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 26.06.2014р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2221/11/14-ц, виданого Волноваським районним судом Донецької області ВП 43789460 (а.с. 21).

13.10.2014р. постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 13.10.2014р. поновлено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2221/11/14-ц, виданого Волноваським районним судом Донецької області (а.с. 22).

В січні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Запорізької області з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство відносно Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської фірми "Зерноград" (а.с. 3-27).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.01.2015р. у справі №908/536/15-г прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду.

23.02.2015р. винесено оскаржувану ухвалу, якою порушено провадження у справі № 908/536/15-г про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської фірми "Зерноград" з підстав, викладених вище.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм процесуального законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з п. 1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 4212-VI) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваної ухвалою місцевого господарського суду від 23.02.2014р. у справі порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарської фірми «Зерноград».

Враховуючи вказані вимоги перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до спірних правовідносин слід застосовувати положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України від 22.12.2011р. N 4212-VI (далі - Закон про банкрутство).

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Відповідно до частини третьої статті 10, частини першої статті 15 Закону неплатоспроможністю визнається неспроможність боржника задовольнити безспірні вимоги кредитора (кредиторів) у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження.

Статтею 15 Закону визначено підстави для повернення та відкликання заяви про порушення справи про банкрутство. Як одну з підстав повернення заяви передбачено неподання заявником-кредитором доказів неспроможності боржника виконати грошові зобов'язання у встановленому розмірі протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено Законом. У зв'язку з цим строк невиконання боржником грошового зобов'язання для визначення неплатоспроможності боржника починається з моменту відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1-3 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи. Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, безспірність грошових вимог ОСОБА_3 до боржника в розмірі 112237096,16 грн., які перевищують триста мінімальних розмірів заробітної плати, підтверджується рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. у справі № 2/221/214/2014, яке набрало законної сили.

Згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень станом на 12.02.2015., виконавче провадження ВП №43789460 триває, суму боргу у розмірі 12237096,16 грн. на користь ТОВ СФ "Зерноград" не стягнуто (а.с. 60-71).

Враховуючи, що постановою відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 13.10.2014р. поновлено виконавче провадження ВП №43789460, таким чином, матеріалами справи підтверджується, що грошові вимоги ОСОБА_3 не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

Крім того, матеріали справи не містять доказів повного забезпечення заявлених кредиторських вимог майном боржника.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону про банкрутство за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про:

порушення провадження у справі про банкрутство;

відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи вищезазначене, а також те, що до господарського суду подано заяву про порушення справи про банкрутство з додержання вимог, визначених ч. 2, 6, 7 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про доведеність кредитором факту неплатоспроможності Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" та наявності підстав для порушення відносно нього провадження у справі про банкрутство.

Щодо посилання апелянта на наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, зокрема, якщо вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у позовному провадженні.

Як зазначено вище, рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. у справі № 221/11/14-ц стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" на користь ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 12576300 грн.

Згідно з ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з зазначеного рішення Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. у справі № 221/11/14-ц на час звернення до суду відповідач (ТОВ СФ "Зерноград") не виконав взяті на себе зобов'язання за договором позики від 13.12.2012р., а саме не повернув грошові кошти ОСОБА_3 в сумі 8210000 грн.

На час винесення оскаржуваної ухвали вказане судове рішення набрало законної сили та не було скасовано у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

При цьому, обов'язковою умовою для задоволення клопотання про додаткове подання доказів є існування вказаних доказів на момент прийняття судового рішення у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 30.04.2015р. у справі № 225/547/15-ц, яким визнано недійним договору позики від 13.12.2012р., на який посилається боржник, обґрунтовуючи апеляційні вимоги, на момент винесення оскаржуваної ухвали не існувало.

Крім того, позов про визнання недійним договору позики від 13.12.2012р., який було подано боржником до Дзержинського міського суду Донецької області (а.с. 101), не стосувалось перегляду законності рішення Волноваського районного суду Донецької області від 28.02.2014р. у справі № 221/11/14-ц, яким встановлено наявність кредиторської заборгованості боржника перед ОСОБА_3, у зв'язку з чим не стосувалося питань наявності спору про право стосовно заявлених кредиторських вимог, що в свою чергу виключає застосування до спірних правовідносин положень ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що боржником на час винесення оскаржуваної ухвали не надано суду доказів, якими б підтверджувалося, що вимоги ініціюючого кредитора свідчать про наявність спору про право, а отже посилання апелянта на наявність у місцевого господарського суду підстав для відмови в порушенні провадження у справі про банкрутство стосовно ТОВ СФ "Зерноград" є безпідставними та такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. 9 ст. 16 Закону про банкрутство в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається, зокрема, про призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати.

Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду Запорізької області надійшла заява арбітражного керуючого Войтановича О.Й. про згоду на участь у справі про банкрутство ТОВ СФ "Зерноград".

Поданою заявою підтверджується, що Войтанович О.Й. мешкає у м. Запоріжжі, має свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) №546 від 18.03.2013р., має достатній досіві та показники у попередніх справах, на випадок нанесення шкоди кредиторам чи боржнику, його професійна діяльність арбітражного керуючого застрахована, про що укладено договір страхування відповідальності арбітражного керуючого, не належить до жодної категорії осіб передбаченими приписами ч. 2 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", судимостей за вчинення корисливих злочинів та заборони суду займатися діяльністю арбітражного керуючого не має та не є заінтересованою особою стосовно боржника, кредиторів.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про можливість призначення арбітражного керуючого Войтановича Олександра Йосиповича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого №546 від 18.03.2013., ідент. номер , поштова адреса: 69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 48/27) розпорядником майна ТОВ СФ "Зерноград".

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст. 84 Закону про банкрутство відносини, пов'язані з банкрутством боржників, визначених у цьому розділі, регулюються Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Закону України про банкрутств для цілей цього Закону під сільськогосподарськими підприємствами розуміються юридичні особи, основним видом діяльності яких є вирощування (виробництво, виробництво та переробка) сільськогосподарської продукції, виручка від реалізації вирощеної (виробленої, виробленої та переробленої) ними сільськогосподарської продукції становить не менше 50 відсотків загальної суми виручки.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців основним видом діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" є вирощування зернових культу (крім рису) , бобових і насіння олійних культур (а.с. 85-87).

Таким чином, боржник в розумінні Закону про банкрутство є сільськогосподарським підприємством, процедура банкрутства якого має особливості, визначенні статтею 86 вказаного Закону.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 86 Закону про банкрутство при введенні процедури розпорядження майном боржника аналіз фінансового становища сільськогосподарського підприємства повинен проводитися з урахуванням сезонності сільськогосподарського виробництва та його залежності від природно-кліматичних умов, а також можливості задоволення вимог кредиторів за рахунок доходів, які можуть бути одержані сільськогосподарським підприємством після закінчення відповідного періоду сільськогосподарських робіт.

Враховуючи зазначене, колегія суддів звертає увагу, що подальші процедури у справі про банкрутство стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" мають бути здійснені з урахуванням особливостей, визначених статтею 86 Закону про банкрутство.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржувана ухвала господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі №908/536/15-г має бути залишена без змін.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 99, 101, п.1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарська фірма "Зерноград" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 23.02.2015р. у справі №908/536/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 06.07.2015р.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Здоровко Л.М.