ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.2015 Справа № 905/220/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання (помічнику судді) Шевчук Н.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой», м. Краматорськ, Донецька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Сервіс ТТМ», м. Київ

про визнання договору підряду №21/02/14 від 21.02.2014р. недійсним

за участю:

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Велбум Нова Груп», м. Київ

за участю:

від позивача: Ковальова А.Г. - представник за довіреністю №06-05 від 30.06.2015р.

від відповідача: представник не з`явився

від третьої особи: представник не з`явився

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 02.07.2015р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 312) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой», м. Краматорськ, Донецька область, звернувся до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Сервіс ТТМ», м. Київ, про визнання договору підряду №21/02/14 від 21.02.2014р. недійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що господарська діяльність відповідача є сумнівною, тому існування між сторонами господарьких відносин, на думку позивача, може призвести до пасивного ухилення останнього від сплати податків. Крім того, позивач зазначає, що договір породжує не ті правові наслідки, на котрі останній розраховував під час укладання договору.

В підтвердження вказаних обставин позивачем надано копію договору підряду №21/02/14 від 21.02.2014р.; договірної ціни; акту №21/02/14-1 прийманння виконаних підрядних робіт від 30.03.2014р.; довідки про вартість виконаних будівельних робіт від 30.03.2014р.; договору уступки права вимоги №36 від 06.05.2014р.; акту звірки взаємних розрахунків від 26.05.2015р., підписаного позивачем в односторонньому порядку.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 7 Господарського кодексу України.

Позивач у судовому засіданні 02.07.2015р. наполягав на вирішенні спору по суті.

Відповідач правом надати відзив на позовну заяву не скористався, у судові засідання 18.06.2015р. та 02.07.2015р. представника також не направив, про дату судових засідань був повідомлений належним чином, про що свідчить реєстр пошових відправлень рекомендованої кореспонденції з повідомленням про вручення від 05.06.2015р. та від 22.06.2015р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Велбум Нова Груп», яке було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ухвалою суду від 18.06.2015р., у судове засідання 02.07.2015р. представника не спрямувало, письмові пояснення по суті заявлених позовнмх вимог не надало, про дату судового засідання третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було повідомлено належним чином, про що свідчить реєстр пошових відправлень рекомендованої кореспонденції з повідомленням про вручення від 22.06.2015р.

З огляду на достатність наявних в матеріалах справи документів для правильного вирішення спору, враховуючи, що неявка в судове засідання належним чином повідомленого відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву не впливає на правову оцінку спірних правовідносин та не перешкоджає вирішенню справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України та вислухавши представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой» (далі - генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд-Сервіс ТТМ» (далі - субпідрядник), був укладений договір підряду №21/02/14 від 21.02.2014р. (далі - договір), за умовами якого (п.1.1 договору) субпідрядник зобов'язався виконати земляні роботи, а також роботи з прокладки кабелю 35 кВ в готових траншеях без покриття та роботи з задування оптоволокняного кабелю в проложені труби на ділянках РУ35кВ - ВЕУ №706 - ВЕУ №705 - ВЕУ №704 - ВЕУ №703 - ВЕУ №702 - ВЕУ №701 на об'єкті: «Будівництво Лутугінської-1 ВЕС потужністю до 25 МВт. Система збору потужності. Кабельна лінія 35 кВт», що розташовані за адресою: Україна, Луганська область, Лутугінський район, пгт. Юр`ївка, згідно проекту 031.13.004-КЛ, розробленому ПКБ ТОВ «Крим-Ірей-Проект», а генпідрядник зобов'язався прийняти та оплатити виконані роботи відповідно до умов договору.

Як визначено п. 3.1 договору та встановлено договірною ціною (додаток №1 до договору), вартість робіт є твердою та складає 621 811грн. 85коп., крім того ПДВ 20% 124 362грн. 37коп., всього 746 174грн. 22коп.

Відповідно до п. 3.4 договору, оплату виконаних робіт генпідрядник здійснює на підставі акту приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в) протягом 30 банківських днів з дня підписання такого акту.

Факт укладання договору позивачем не заперечується.

Як вбачається з матеріалів справи, у виконання прийнятих на себе зобов'язань за договором, відповідачем були виконані підрядні роботи на суму 655 216грн. 70коп., за наслідком чого сторонами було підписано акт приймання виконаних підрядних робіт №21/02/14-1 від 30.03.2014р. форми КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт від 30.03.2014р. форми КБ-3. Вказані документи були підписані сторонами без зауважень та скріпленим печатками підприємств.

Вподальшому, як встановлено судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд-Сервіс ТТМ» (далі - первісний кредитор) з однієї сторони та Товариством з обмеженою відповідальністю «Велбум Нова Груп» (далі - новий кредитор) з іншої сторони, за участю Товариства з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой» (далі - боржник) було укладено договір уступки права вимоги №36 від 06.05.2014р., за умовами якого первісний кредитор уступає, а новий кредитор приймає на себе право вимагати виконання боржником своїх зобов'язань по оплаті робіт, виконаних за договором підряду №21/02/14 від 21.02.2014р., укладеним між первісним кредитором та боржником.

Зобов'язання боржника за основним договором, відповідно до п. 1.4 договору, становить 299 417грн. 34коп. з ПДВ.

Розрахунки боржника перед новим кредитором за договором, відповідно до п. 2.5, здійснюються в строк до 31.12.2014р. шляхом перерахування боржником грошових коштів на банківський рахунок нового кредитора.

Як встановлено судом, договір уступки права вимоги №36 від 06.05.2014р. підписаний сторонами без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість позивача перед відповідачем за спірним договором, з урахуванням уступки права вимоги на суму 299 417грн. 34коп. з ПДВ, складає суму у розмірі 355 799грн. 36коп.

Розглядаючи даний спір та проаналізувавши укладений сторонами договір підряду №21/02/14 від 21.02.2014р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором будівельного підряду, правовідносини сторін врегульовані нормами Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

За приписами ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Аналогічні приписи містяться у ст. 318 Господарського кодексу України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, які полягають у визнанні недійсним договору підряду №21/02/14 від 21.02.2014р., позивач фактично піддає сумнівності фінансово-господарську діяльність відповідача. Виконання умов договору, як зазначається в позовній заяві, ущемляє майнові права позивача та породжує не ті правові наслідки, на котрі останній розраховував під час його укладання.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Згідно з п. 1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Положеннями ст. 203 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Недотримання зазначеної вимоги за змістом ст.215 Цивільного кодексу України, є підставою для визнання правочину недійсним.

Приписами постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику про визнання угод недійсними» від 06.11.2009р. № 9 передбачено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом; в кожній справі про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угоди недійсною і настання певних юридичних наслідків.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Разом з тим, за вимогами ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Дослідивши зміст укладеного сторонами спірного договору, суд дійшов висновку, що останній містить в собі предмет договору (розділ 1), строки виконання робіт (розділ 2), вартість виконаних робіт та порядок розрахунків (розділ 3), умови виконання робіт (розділ 4), гарантійні зобов'язання (розділ 6), майнова відповідальність сторін (розділ 7) тощо. Укладений між сторонами договір не суперечить нормам законодавства, зокрема, п.1. ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України, отже, підстав для визнання недійсним спірного договору немає.

Доводи позивача стосовно сумнівності підприємницької діяльності відповідача та невідповідності намірам позивача під час укладання договору спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що зобов'язання за спірним договором відповідачем були виконані у повному обсязі. Крім того, суд звертає увагу про відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів щодо незаконної діяльності відповідача та зазначає про недоведеність позивачем, яким чином діяльність відповідача може стати підставою для визнання договору підряду №21/02/14 від 21.02.2014р. недійсним.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги про визнання договору підряду №21/02/14 від 21.02.2014р. недійсним безпідставними, отже, такими, що задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст.ст. 203, 215, 638, 875 Цивільного кодексу України; ст. 318 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 42-47, 22, 28, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Авескрамстрой», м. Краматорськ, Донецька область, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд-Сервіс ТТМ», м. Київ, про визнання договору підряду №21/02/14 від 21.02.2014р. недійсним, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 02.07.2015р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03.07.2015р.

Суддя Ю.С. Мельниченко