ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2015 року Справа № 915/1154/14

м. Миколаїв.

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль Ю.М.,

при секретарі Бартошук В.О.,

з участю представників сторін:

від позивача - Орла А.В., дов. від 22.01.2015 р. № 10/02-01;

від відповідача - Головченка О.А., дов. від 12.01.2015 р. № 3;

від третьої особи - Гераніна О.М., дов. від 27.10.2014 р. № 759/70-29-П;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ",

02100, бульвар Верховної Ради, 7, м. Київ,

в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ОКЕАН",

54050, площа Заводська, 1, м. Миколаїв,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача публічне акціонерне товариство "Херсонський суднобудівний завод",

73000, вул. Карантинний острів, 1, м. Херсон,

про стягнення основного боргу, відсотків за користування кредитними коштами, пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, а всього грошових коштів у сумі 440945 грн. 32 коп., -

В С Т А Н О В И В:

Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (далі - Банк) пред'явлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Завод Океан" про стягнення з останнього заборгованості за кредитним договором від 26.02.2014 р. № 2-0006/14-KL у загальній сумі 440945 грн. 32 коп., із яких: 400000 грн. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 33019 грн. 17 коп. - заборгованість зі сплати нарахованих процентів за користування кредитними коштами, 7926 грн. 15 коп. - пеня за прострочення повернення кредитних коштів і сплати за користування ними відсотків.

За такими вимогами ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.07.2014 р. порушено провадження у даній справі.

Винесені раніше у справі судові рішення постановою Вищого господарського суду України від 18.02.2015 р. скасовано і справу передано на новий розгляд до Господарського суду Миколаївської області.

У відзиві від 16.04.2015 р. № 10200/25 ТОВ "Завод Океан" позов не визнало повністю.

У відзиві вказується, що у Банка з моменту невиконання ТОВ "Завод Океан" своїх грошових зобов'язань за кредитним договором виник обов'язок прийняти виконання таких зобов'язань за рахунок предмету застави за договором застави, укладеним з публічним акціонерним товариством "Херсонський суднобудівний завод" (далі - ПАТ "ХСЗ") на забезпечення виконання ТОВ "Завод Океан" грошових зобов'язань за кредитним договором, а саме: грошових коштів ПАТ "ХСЗ", котрі обліковувалися на вкладному рахунку в Банку. При цьому, на думку відповідача, таке прийняття виконання ТОВ "Завод Океан" грошових зобов'язань за кредитним договором за рахунок предмету застави у процедурах тимчасової адміністрації чи ліквідації Банка не заборонено чинним законодавством України, зокрема Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", і не порушує черговості задоволення вимог кредиторів.

Аналогічні міркування викладено і у відзиві ПАТ "ХСЗ" від 16.04.2015 р.

Вислухавши представника позивача, який підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях до неї, представників відповідача та третьої особи, на думку яких у задоволенні позову належить відмовити, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між Банком та ТОВ "Завод Океан" укладено кредитний договір від 26.02.2014 р. № 2-0006/14-КL.

Згідно умов цього договору Банк відкриває позичальнику ТОВ "Завод Океан" невідновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає кредитні кошти окремими частинами на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання в межах визначеної кредитним договором граничної суми коштів, а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредит, сплачувати проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених договором. Протягом усього періоду дії договору максимальна заборгованість позичальника не може перевищувати кредитний ліміт у сумі 700000 грн. (пп. 1.2 договору), кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом - 31.05.2014 р. (пп. 1.4 договору).

За користування кредитом позичальник сплачує банку проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованості позичальника за кредитом за фактичний строк існування заборгованості за кредитом.

При розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі 23% річних, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році (п.п. 3.1, 3.2 договору).

У разі чергового надання кредиту після 25-го числа поточного місяця (або продовження існування заборгованості за кредитом станом на 26-те число поточного місяця) проценти за користування кредитом нараховується кредитором за період від дати надання кредиту (а у разі продовження існування заборгованості за кредитом станом на 26-те число поточного місяця - за період з 26-го поточного місяця) по 25-те число наступного календарного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за кредитом, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа наступного календарного місяця по останній календарний день наступного місяця включно (пп.3.3 договору).

На виконання кредитного договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в сумі 400000 грн. згідно з його заявкою від 26.02.2014 р., що підтверджується відповідним меморіальним ордером (т.1, а.с.16).

Відповідачем отримання кредиту у вказаному розмірі та невиконання обов'язків щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків підтверджується.

Банком направлено лист від 11.06.2014 р. № 3095/3.2 з вимогою про негайну сплату заборгованості за кредитним договором, яка відповідачем залишена без реагування і задоволення.

Чинним законодавством України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ст. 193 ГК України).

Порушенням зобов'язання є його, зокрема, невиконання (ст.610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд вважає доведеним, що ТОВ "Завод Океан", усупереч умовам кредитного договору і чинного законодавства України, не виконано своїх грошових зобов'язань, у зв'язку з чим на даний час наявна заборгованість з повернення кредитних коштів у сумі 400000 грн., а тому вимоги Банку в частині стягнення цієї суми є обґрунтованими.

Із поданого Банком розрахунку заборгованості випливає, що заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих у період з 26 лютого по 6 липня 2014 року, виходячи з відсоткової ставки 23 %, складає загальну сумі 33019 грн. 17 коп.

Суд вважає, що вказаний розрахунок Банка має недоліки.

Суд погоджується із сумами нарахованих відсотків за користування ТОВ "Завод Океан" кредитними коштами за конкретні періоди, а саме: за період з 26.02.2014 р.-25.03.2014 р. - в сумі 7057 грн. 53 коп.; за період 26.03.2014 р. - 25.04.2014 р. - в сумі 7813 грн. 70 коп.; за період 26.04.2014 р. - 25.05.2014 р. у сумі 7561 грн. 64 коп.; за період 26.05.2014 р. - 25.06.2014 р. в сумі 8065 грн. 75 коп.; за період 26.06.2014 р. - 06.07.2014 р. - в сумі 2520 грн. 55 коп., та їх загальною сумою 33019 грн. 17 коп., але вважає, що заборгованість зі сплати вказаних сум Банком визначено неправильно.

Так, Між Банком і ТОВ "Завод Океан" укладено інший договір - договір банківського рахунку від 21.02.2014 р. № 1-1600/269328, на підставі якого в Банку відкрито розрахунковий рахунок ТОВ "Завод Океан" за № 9328.

Із витягу з вказаного рахунку за період з 21.02.2014 р. по 14.03.2014 р., сформованого станом на 10.06.2015 р., випливає, що на рахунку станом на 27.02.2014 р. обліковувалися грошові кошти в сумі 2798 грн. 50 коп.

Вказана сума коштів, за твердженням сторін, наявна і на даний час.

У відповідності до умов кредитного договору з метою погашення вимог кредитора позичальник доручає кредитору здійснювати договірне списання коштів зі свого поточного рахунку № 9328 у Банку, а також з будь-яких інших рахунків позичальника, що будуть відкриті у кредитора.

Такі доручення можуть бути реалізовані кредитором за умови настання терміну виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення заборгованості за кредитом та/або сплати процентів та/або комісій з моменту настання такого терміну і в сумі, яка дорівнює сумі заборгованості позичальника перед кредитором, включаючи можливу неустойку (штраф, пеню), а у випадку недостатності коштів до повного виконання зобов'язань позичальника за цим договором - кошти в наявній (доступній) сумі.

Договірне списання здійснюється на підставі кредитного договору з оформленням кредитором відповідного розрахункового документу (меморіальний ордер, тощо) без будь-яких додаткових погоджень позичальника. При договірному списанні за цим договором кредитор одночасно виступатиме і отримувачем коштів і банком отримувача (п.п. 4.2 договору).

Указані умови кредитного договору узгоджуються з положеннями чинного законодавства України, згідно яких грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження, зокрема у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом (ч.2 ст. 1071 ЦК України).

Зазначені обставини Банком при визначені розміру заборгованості зі сплати відсотків за кредитом не враховано.

З урахуванням викладеного і положень пп.4.3 кредитного договору, згідно якого погашення вимог банку за кредитним договором здійснюється в такій черговості: прострочені проценти, прострочені комісії, прострочена заборгованість за кредитом, строкові проценти, строкові комісії, строкова заборгованість за кредитом, неустойка (штраф, пеня), інші вимоги, грошові кошти в сумі 2798 грн. 50 коп., котрі обліковувалися на вказаному вище розрахунковому рахунку ТОВ "Завод Океан", Банку належало списати на погашення зобов'язань відповідача щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, нарахованих за період з 26 лютого по 25 березня 2014 року в сумі 7057 грн. 53 коп., строк сплати котрих згідно пп.3.3 кредитного договору настав 30.03.2014 р.

Отже, заборгованість відповідача зі сплати відсотків за користування кредитними коштами станом на 01.04.2014 р. складала суму 4259 грн. 03 коп. (7057 грн. 53 коп. - 2798 грн. 50 коп.), у зв'язку з чим загальна заборгованість зі сплати відсотків, нарахованих за увесь період користування кредитними коштами: з 26 лютого по 6 липня 2014 року, складає суму 30220 грн. 67 коп.

Суд відхиляє позицію Банку, викладену в поясненнях від 21.05.2015 р. № 5939/2600, зареєстрованих у Господарському суді Миколаївської області 22.05.2015 р. за № 9040/15, згідно якої після введення процедури тимчасової адміністрації на період з 14 березня по 13 червня 2014 року Банк не мав повноважень здійснювати договірне списання з рахунку відповідача.

Така позиція обґрунтована посиланням на положення ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якою передбачено, що з моменту введення тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку та зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом, та ст.52 цього Закону, якою передбачено черговість задоволення вимог кредиторів.

Викладена позиція основана на помилковому трактуванні законодавства, на яке Банк посилається.

Дійсно на підставі постанови Правління Національного банку України від 13.03.2014 р. № 135 рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14.03.2014 р. № 14 введено тимчасову адміністрацію Банку на період з 14 березня по 13 червня 2014 року.

Введення зазначеної процедури не є підставою для невиконання Банком умов укладеного з відповідачем кредитного договору в частині списання грошових коштів з поточного рахунку ТОВ "Завод Океан" на погашення грошових зобов'язань за кредитним договором.

Чинним законодавством України, і Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зокрема, не передбачено у процедурі введення тимчасової адміністрації банку ні припинення укладених останніми договорів, ні зупинення ним виконання їх умов.

Із суті Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та "Про банки і банківську діяльність" випливає, що у процедурі введення тимчасової адміністрації банківським установам належить виконувати господарські зобов'язання, якщо це буде сприяти збереженню або збільшенню ліквідної маси. Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" зокрема, передбачено, що уповноважена особа Фонду вживає передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку (ч.6 ст.38 Закону).

Отже, у процедурі тимчасової адміністрації уповноважена особа зобов'язана виконувати умови укладених Банком договорів, за якими будуть надходити грошові кошти на розрахунковий рахунок Банку.

У відповідності до Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк відповідає за своїми зобов'язаннями перед вкладниками і клієнтами своїми активами, в тому числі, належними йому грошовими коштами на поточному рахунку (ст.58 Закону).

У спірних правовідносинах Банк є кредитором, а ТОВ "Завод Океан" - боржником.

З огляду на викладене, Банк на підставі умов кредитного договору та у відповідності до вищенаведеного законодавства України мав повноваження здійснити списання грошових коштів, які обліковувалися на поточному рахунку відповідача в Банку, в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Завод Океан" за кредитним договором, зокрема заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами, збільшивши вартість активів на своєму розрахунковому рахунку.

Вимоги Банку про стягнення з ТОВ "Завод Океан" пені суд визнає обґрунтованими.

Законодавством України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ст.230 ГК України).

Неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання(ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Сторони у кредитному договорі передбачили, що за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за кредитним договором позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до кредитного договору (пп. 8.2 ст. 8 кредитного договору).

Сплата неустойки (штрафу, пені) не звільняє позичальника від виконання відповідних зобов'язань (обов'язків) за цим договором (пп. 8.4. ст. 8 кредитного договору).

Згідно з ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконаним.

Так як сторонами в договорі не передбачено іншого порядку нарахування пені, ніж визначено ч.6 ст.232 ГК України, то суд погоджується з нарахуванням Банком пені за прострочення повернення кредитних коштів за період з 03.06.2014 р. (останнім днем повернення кредитних коштів є 02.06.2014 р. - перший робочий день після 31.05.2014 р., в день коли належало повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним) по 06.07.2014 року в загальній сумі 7079 грн. 45 коп.

Розмір нарахованої за цей же період Банком пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами, який складає суму 846 грн. 70 коп., суд визнає таким, що підлягає зменшенню. Це випливає з того, що сума заборгованості зі сплати відсотків за період користування кредитними коштами з 26 лютого по 25 березня 2014 року судом визнана обґрунтованою в меншому розмірі, ніж позовні вимоги Банку.

За розрахунком суду, підлягаюча до стягнення пеня за прострочення сплати відсотків складає загальну сумі 616 грн. 08 коп.

Суд на виконання вказівок суду касаційної інстанції перевірив можливість договірного виконання грошових зобов'язань ТОВ "Завод Океан" за кредитним договором шляхом здійснення звернення стягнення на предмет застави, за укладеним з публічним акціонерним товариством "Херсонський суднобудівний завод" (далі - ПАТ "ХСЗ") договором.

Так, на забезпечення виконання зобов'язань ТОВ "Завод Океан" за кредитним договором між Банком та публічним акціонерним товариством "Херсонський суднобудівний завод" (далі - ПАТ "ХСЗ"), третьою особою у справі, укладено договір застави від 26.02.2014 р. № 1-0038/14/26-ZS, відповідно до умов пп. 1.2 якого предметом застави є право вимоги отримання грошових коштів у сумі 840000 грн., розміщених на поточному рахунку № 3803 в Банку за договором банківського вкладу (депозиту) "Строковий" від 27.01.2014 р. № 26/3 та Генеральним договором банківського вкладного (депозитного) рахунку від 03.01.2014р. № 26.

Підпунктом 5.2. договору застави передбачено, що порядок звернення стягнення на предмет застави для погашення боргу за кредитним договором визначається заставодержателем та може здійснюватися на підставі рішення суду в порядку, встановленому чинним законодавством України, або в позасудовому порядку, згідно вимог Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрації обтяжень".

Договором застави встановлена можливість звернення стягнення на предмет застави.

Проте, пп. 5.3.1.6 (а) договору застави сторони визначили, зокрема, що у випадку настання обставин, які є підставою виникнення у заставодержателя права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати відсотків і комісій згідно умов кредитного договору, договору застави або чинного законодавства, якщо тільки заставодержатель не направить заставодавцю письмову відмову від отримання права вимоги, заставлене за цим договором право вимоги вважається відступленим заставодержателю без необхідності укладення будь-яких додаткових договорів між сторонами щодо такого відступлення, з 31-го календарного дня, що слідує за днем, в який мала відбутися, але не відбулася оплата за кредитним договором.

Як зазначалося вище, згідно умов кредитного договору повернення кредитних коштів у сумі 400000 грн. повинно було відбутися 02.06.2014 р.

Право вимоги погашення вказаної заборгованості за рахунок предмету застави вважалося б відступленим з 31-го календарного дня, що слідує за днем, в який мала відбутися, але не відбулася оплата за кредитним договором, тобто з 03.07.2014 р. У той час відносно Банка введено процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 р. № 49.

У процедурі ліквідації Банк, згідно Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не мав повноважень здійснювати списання грошових коштів з банківського рахунку ПАТ "ХСЗ" на свій розрахунковий рахунок. Таке списання грошових коштів було б здійсненням банківської діяльності, а з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси (ст.46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб").

Отже, суд вважає, що є неможливим погашення заборгованості ТОВ "Завод Океан" за кредитним договором за рахунок заставлених грошових коштів ПАТ "ХСЗ" у процедурі ліквідації Банку.

Ураховуючи викладені вище обставини, суд визнає доведеними вимоги Банку про стягнення з ТОВ "Завод Океан" грошових коштів у загальній сумі 437916 грн. 20 коп., із них:

- 400000 грн. - заборгованість з повернення кредитних коштів;

- 30220 грн. 67 коп. - заборгованості зі сплати за користування кредитними коштами відсотків, нарахованих у період з 26 лютого по 6 липня 2014 року;

- 7079 грн. 45 коп. - пеня, нарахована за прострочення повернення кредитних коштів за період з 2 червня по 7 липня 2014 року;

- 616 грн. 08 коп. - пеня, нарахована за прострочення сплати за користування кредитними коштами відсотків за період з 1 квітня по 7 липня 2014 року.

У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Що стосується сплати судових витрат у справі, то ст. 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема, витрат на оплату позовної заяви судовим збором, на відповідача.

Задоволеними судом визнані вимоги Банку, котрі складають загальну суму 437916 грн. 20 коп., і у відповідності до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", їх як вимоги матеріального характеру належить оплатити судовим збором у розмірі 2 %, тобто в сумі 8758 грн. 33 коп.

Згідно з п. 22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" Банк звільнено від сплати судового збору.

Господарським процесуальним законодавством України передбачено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч.3 ст.49 ГПК України).

Так як ТОВ "ЗАВОД ОКЕАН" не подано доказів звільнення його від сплати судового збору, то на нього належить покласти судові витрати з оплати судового збору в сумі 8758 грн. 33 коп.

У судовому засіданні 03.07.2015 р., згідно зі ст. 85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст.ст.43,49,82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ОКЕАН", 54050, площа Заводська, 1, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 38842020, на користь публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ", 02100, бульвар Верховної Ради, 7, м. Київ, ідентифікаційний код 21574573, грошові кошти в загальній сумі 437916 (чотириста тридцять сім тисяч дев'ятсот шістнадцять) грн. 20 коп., із яких: 400000 (чотириста тисяч) грн. - заборгованість з повернення кредитних коштів; 30220 (тридцять тисяч двісті двадцять) грн. 67 коп. - заборгованість зі сплати нарахованих відсотків за користування кредитними коштами; 7079 грн. 45 коп. (сім тисяч сімдесят дев'ять) грн. 95 коп. - пеня за прострочення повернення кредитних коштів; 616 (шістсот шістнадцять) грн. 08 коп. - пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитним коштами.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАВОД ОКЕАН", 54050, площа Заводська, 1, м. Миколаїв, ідентифікаційний код 38842020, у доход Державного бюджету України (розрахунковий рахунок 3002, отримувач коштів: УК у м. Миколаїв, 22030001, код отримувача 37992781, банк отримувача: ГУДКСУ у Миколаївській області, код банку отримувача 826013, код класифікації доходів бюджету) судовий збір у сумі 8758 (вісім тисяч сімсот п'ятдесят вісім) грн. 33 коп.

4.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 7 липня 2015 року.

Суддя Ю.М. Коваль.