РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015Справа №910/12145/15

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Земельний капітал»

До Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Семенцов Олександр Олександрович

Про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн.

Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Земельний капітал» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про виплату страхового відшкодування у розмірі 50 000,00 грн.

Ухвалою суду від 15.05.2015 року було порушення провадження у справі № 910/12145/15, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Семенцова Олександра Олександровича, справу призначено до розгляду на 08.06.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 08.06.2015 року не з'явився, проте, 8.06.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання 08.06.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Третя особа в судове засідання не з'явився, проте, 08.06.2015 року через канцелярію суду подав пояснення по справі відповідно до яких просив суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 08.06.2015 року розгляд справи відкладено на 06.07.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 06.07.2015 року не з'явився, проте 06.07.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання 06.07.2015 року не з'явився, проте 06.07.2015 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву відповідно до якого просив частково відмовити в задоволенні позову.

Третя особа в судове засідання 06.07.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 06.07.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

28.12.2014 року в с. Ювілейне Дніпропетровської обл. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ЗАЗ Форза», реєстраційний номер АЕ 3428 НА, що належить ПАТ Комерційний Банк «Земельний капітал», під керуванням водія Стебленка Олега Леонідовича та автомобіля «Renault», реєстраційний номер АЕ 0329 НЕ, під керуванням власника Семенцова Олександра Олександровича.

Згідно постанови Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2015 року у справі № 181/97/15-п дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм автомобіля «Renault», реєстраційний номер АЕ 0329 НЕ Семенцовим Олександром Олександровичем вимог Правил дорожнього руху України та ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Постановою Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2015 року у справі № 181/97/15-п Семенцовим Олександром Олександровичем визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (зареєстрований в Мін'юсті України 24.11.2003 року за № 1074/8395) «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», який є обов'язковим для виконання особами, до компетенції яких входить проведення автотоварознавчих експертиз та досліджень, розмір матеріального збитку визначається шляхом проведення відповідної експертизи.

Відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом (стаття 7 Закону), і здійснюється суб'єктами оціночної діяльності.

Згідно висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля №013/15, складеного 12.02.2014 року судовим експертом Цеберябий Віктором Миколайовичем, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ЗАЗ Форза», реєстраційний номер АЕ 3428 НА складає 78 712,12 грн.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Враховуючи те, що у постанові Межівського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2015 року у справі № 181/97/15-п встановлено, що з вини Семенцова О.О., який керував автомобілем «Renault», реєстраційний номер АЕ 0329 НЕ, сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої відбулося зіткнення з автомобілем «ЗАЗ Форза», він є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «Renault», реєстраційний номер АЕ 0329 НЕ.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

В статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія Семенцова О.О., який керував автомобілем «Renault», реєстраційний номер АЕ 0329 НЕ, на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/1778351№ була застрахована у ПАТ «НАК «Оранта».

В зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи - водія транспортного засобу «Renault», реєстраційний номер АЕ 0329 НЕ Семенцова О.О. на момент скоєння зазначеної ДТП була застрахована у ПАТ «НАК «Оранта», у останньої в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі виник обов'язок по відшкодуванню власнику «ЗАЗ Форза», реєстраційний номер АЕ 3428 НА, завданої під час ДТП шкоди.

24.03.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про відшкодування шкоди, завданої під час зазначеної ДТП.

Проте, зазначена заява залишена відповідачем без задоволення.

В зв'язку з чим позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про виплату страхового відшкодування.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно з частиною 9.2 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язковий ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 гривень на одного потерпілого.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

У відповідності до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Як вбачається, з полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/1778351 ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000,00 гривень, а розмір франшизи складає 510,00 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також з урахуванням ліміту відповідальності визначеного чинним законодавством, розміру франшизи, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Земельний капітал» до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про виплату 50 000,00 страхового відшкодування підлягають частковому задоволенню, в розмірі 49 490,00 грн. (50 000,00 грн. - 510,00 грн. (франшиза)).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Земельний капітал» (місцезнаходження: 49101, м. Дніпропетровськ, пр-т Пушкіна, буд. 15, ) 49 490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. 00 коп. основного боргу та 1 808 (одна тисяча вісімсот вісім) грн. 36 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.М. Спичак

Повне рішення складено

08.07.2015 року