ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2015 року Справа № 908/2889/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Карабаня В.Я.,

суддів Ємельянова А.С. (доповідач у справі),

Ковтонюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 р. (судді: Пелипенко Н.М, Камишева Л.М., Сіверін В.І.)
у справі№908/2889/14 господарського суду Запорізької області
за позовомПрокурора міста Енергодара Запорізької області в інтересах держави в особі: 1. Енергодарської міської ради, 2. Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області
до1. Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед", 3. Державної реєстраційної служби України
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:1. Комунального підприємства "Енергодарське бюро технічної інвентаризації" Енергодарської міської ради, 2. Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області
провизнання незаконним та скасування розділу ХІ рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №224 від 15.07.2010 р. в частині надання дозволу на оформлення та реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості; визнання недійсним свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості; зобов'язання знести самовільно збудовану будівлю; скасування запису про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості
за участю представників:
від прокуратуриЗбарих С.М., прокурор відділу ГПУ, службове посвідчення №028728 від 05.09.2014 р.
від позивача 1не з'явились
від позивача 2не з'явились
від відповідача 1не з'явились
від відповідача 2не з'явились
від відповідача 3не з'явились
від третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з'явились
від третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:не з'явились

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 р. Прокурор міста Енергодара Запорізької області звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом в інтересах держави в особі Енергодарської міської ради та Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" та Державної реєстраційної служби України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунального підприємства "Енергодарське бюро технічної інвентаризації" Енергодарської міської ради та Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області про визнання незаконним та скасування розділу ХІ рішення виконавчого комітету Енергодарської міської ради №224 від 15.07.2010 р. в частині надання дозволу на оформлення та реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості, визнання недійсним свідоцтва про право власності на об'єкт нерухомості, зобов'язання знести самовільно збудовану будівлю, скасування запису про державну реєстрацію права власності на об'єкт нерухомості.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.10. 2014 р. у справі №908/2889/14 в задоволенні позову відмовлено.

Місцевий господарський суд прийшов до висновку про недоведеність факту здійснення відповідачем 2 самовільного будівництва на земельній ділянці, що відноситься до прибережної захисної смуги, як і факту використання відповідачем 2 даної земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Апеляційний господарський суд з наведеними висновками не погодився, у зв'язку з чим постановою від 26.02.2015 р. скасував рішенням господарського суду Запорізької області від 27.10. 2014 р.

Постанова Харківського апеляційного господарського суду вмотивована тим, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази порушення відповідачем 2 містобудівного законодавства, а також здійснення останнім самовільного будівництва об'єктів нерухомості, які не відповідають меті, для якої відведена відповідна земельна ділянка.

Не погодившись з прийнятим господарським судом апеляційної інстанції судовим актом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 р. та залишити в силі рішення господарського суду Запорізької області від 27.10. 2014 р.

В своїй касаційній скарзі заявник вказує на поверхневий, необ'єктивний, упереджений розгляд справи апеляційним господарським судом та посилається на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 376 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 29, 34 Господарського процесуального кодексу України

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.06.2015 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 06.07.2015 р.

Крім того, в поданій касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 р. до закінчення її перегляду в порядку касації.

Відповідно до ч. 1 ст. 1211 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою сторони чи прокурора або за свою ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації.

Враховуючи диспозитивний характер норм вказаної статті, з огляду на зміст заявленого скаржником клопотання про зупинення виконання рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України відмовляє в задоволенні даного клопотання.

В судове засідання 06.07.2015 р. з'явився представник прокуратури.

Представники позивачів, відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з,явились, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

З врахуванням вищенаведеного, судова колегія приходить до висновку про можливість розгляду касаційної скарги без участі представників позивачів, відповідачів та третіх осіб.

Представник прокуратури в судовому засіданні заперечив проти задоволення касаційної скарги та просив залишити без змін оскаржувану постанову апеляційного господарського суду.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, заслухавши представника прокуратури дослідивши правильність застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що у 1978 р. Кооперативом "Агро" (правонаступником якого було Мале підприємство "Тавр Лимитед", реорганізоване в Товариство з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед") збудовано та введено в експлуатацію будівлю складу площею 540 кв.м.

Надалі, прийнято ряд рішень про виділення відповідачу 2 земельних ділянок, на підставі яких видано державні акти на постійне користування ними, зокрема:

- рішенням виконавчого комітету Енергодарської ради народних депутатів №78 від 17.04.1990 р. Кооперативу "Агро" передано земельну ділянку площею 1,6 га та дозволено виконання проектних та будівельних робіт на відведеній ділянці після оформлення акту на право землекористування у встановленому порядку у відповідності до Земельного кодексу УРСР та виключення ділянки зі складу земель Запорізької АЕС;

- рішенням Енергодарської міської ради народних депутатів №3 від 24.04.1992 р. Малому підприємству "Тавр Лимитед" відведено земельну ділянку площею 1,31 га в районі міського пляжу під розміщення господарських будівель по обслуговуванню пляжної зони, про що видано державний акт на постійне користування 2,62 га землі для розміщення господарських споруд по обслуговуванню пляжної зони під будівництво виробничої бази;

- рішенням Енергодарської міської ради народних депутатів №9 від 07.09.1994 р. затверджено за Малим підприємством "Тавр Лимитед" земельну ділянку, площею 0,6 га під будівництво промислової бази;

- рішенням Енергодарської міської ради народних депутатів №1 від 29.03.2000 р. затверджені дані інвентаризації земельних ділянок та встановлені межі фактичного землекористування Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" під виробничу базу площею 11354 кв.м.;

При цьому, відповідно до державного акту на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-зп№002363 від 06.12.2001 р. земельна ділянка надана у постійне користування Товариству з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" для виробничої бази ділянка №1, ділянка №2 - для розміщення будівель для обслуговування пляжної зони.

За таких обставин, рішенням виконавчого комітету Енергодарської міської ради №220 від 15.07.2010 р. базі Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" присвоєна адреса: м. Енергодар, вул. Придніпровська, 27 б.

Крім того, Товариству з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно та зареєстровано за ним право приватної власності на об'єкт: база, розташована за адресою м. Енергодар, вул. Придніпровська, 27 б

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій за вказаною адресою знаходяться: будівлі цегляні (літ. А-1, Б-1,В-1) з площами 520,8 кв.м, 16,4 кв.м., 3,6 кв.м., відповідно; навіс металевий (літ.Г) 27,0 кв.м.; замощення цементобетонне (літ. І) 349,3 м.; замощення асфальтобетонне (літ. П) 867,1 м.; огорожа (залізобетонні плити) 336,8 м.; огорожа (сітка-рабиця) 66 м; двоє металевих воріт по 14,8 м. Вказане підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Однак, згідно із листом виконавчого комітету Енергодарської міської ради в управлінні містобудування та архітектури міської ради відсутні будь-які документи або заяви від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" щодо будівництва на земельній ділянці в районі річкового порту м. Енергодара. Дозвільні документи на будівництво житлових та господарських будівель до 2008 р. відповідачу 2 не видавались.

Разом з цим, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в результаті якої встановлено, що на земельній ділянці №1 площею 10469,4 кв.м. збудовано будівлі з ознаками котеджу, літньої кухні, господарської будівлі, гаражу, приміщення охорони, навісу, причалу для моторних човнів. Будівництво виконано самовільно Товариством з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед".

Згідно протоколу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 02.12.2013 р. вказані будівлі збудовані на земельній ділянці площею 10469,4 кв.м. у 2008 році, будівництво виконано відповідачем 2 самовільно, що є порушенням ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

З огляду на це, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області складено відповідний акт та винесено припис про заборону експлуатувати вказаний об'єкт з 03.12.2013 р. до прийняття його в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства у сфері містобудування.

Постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області №152 від 16.12.2013 р. на керівника Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" накладено штраф.

В свою чергу, 06.02.2014 р. державним інспектором Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області складено акт, яким підтверджено перебування спірної земельної ділянки на відстані ближче ніж 100 метрів від урізу води Каховського водосховища.

Вищевказані обставини також було виявлено прокуратурою міста Енергодара при проведенні відповідної перевірки, що і стало підставою для звернення з позовом, який розглядається в межах даної судової справи.

Заявлені прокурором позовні вимоги ґрунтуються на тому, що в порушення норм чинного законодавства відповідачем 2 здійснено самовільне будівництво на земельній ділянці №1 площею 1,0470 га, розташованій у межах прибережної захисної смуги уздовж Каховського водосховища, без отримання відповідних дозвільних документів та із змінами цільового призначення даної земельної ділянки.

Відповідач 2 заперечує проти наведеного та зазначає, що прокурором порушено строк та порядок оскарження актів органів місцевого самоврядування. При цьому, на його думку, на момент здійснення будівництва у нього були всі необхідні дозволи, передбачені чинним на той час законодавством.

Місцевий господарський суд не погодився з доводами прокурора та відмовив в задоволенні позову, оскільки законодавчі акти, на які посилається останній, набрали чинності після будівництва та введення в експлуатацію відповідачем 2 виробничої бази. При цьому, результати перевірок Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області та Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області були оскаржені Товариством з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" до Запорізького окружного адміністративного суду, визнані ним протиправними та скасовані.

В процесі апеляційного перегляду рішення господарського суду Запорізької області від 27.10.2014 р. у справі №908/2889/14 апеляційний господарський суд визнав, що відповідачем 2 здійснено самовільне будівництво на земельній ділянці, розташованій у межах прибережної захисної смуги уздовж Каховського водосховища, із змінами її цільового призначення, у зв'язку з чим прийшов до висновку про помилковість позиції господарського суду першої інстанції.

Вивчивши наявні матеріали справи та проаналізувавши встановлені господарськими судами попередніх інстанцій фактичні обставини справи, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками апеляційного господарського суду, вважає їх законними та обґрунтованими, з огляду на наступне.

Порядок будівництва нерухомого майна врегульовано відповідними нормативними актами, зокрема, Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законами України "Про основи містобудування", "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про архітектурну діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, поняття самочинного будівництва визначено через сукупність його основних ознак, за наявності яких об'єкт нерухомості може бути визначений самочинним, а саме:

1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети;

2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту;

3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Таким чином, обов'язковою умовою задоволення позовної вимоги про знесення самовільно збудованих нерухомих об'єктів є доведеність наявності у таких об'єктів ознак, визначених ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України.

В свою чергу, інші заявлені в справі №908/2889/14 позовні вимоги (про визнання незаконним та скасування рішення виконавчого комітету, про визнання недійсним свідоцтва про право власності, про скасування запису про державну реєстрацію права власності) є похідними, тому вирішення питання про їх задоволення або відмову в задоволенні також безпосередньо залежать від доведеності факту здійснення відповідачем 2 самочинного будівництва об'єктів нерухомого майна.

Як зазначено в ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вимоги щодо належності та допустимості доказів закріплені в ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що закріплено в ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" передбачено, що господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому, необхідно мати на увазі, що згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що оскаржувана постанова господарського суду апеляційної інстанції прийнята при повному встановленні всіх фактичних обставин справи, зокрема, тих, що мають істотне значення для вирішення спору по суті.

Так, господарський суд апеляційної інстанції визнав, що факт здійснення ТОВ "Тавр Лимитед" самовільного будівництва підтверджено актами органів державного контролю та органів місцевого самоврядування, а саме актом перевірки Інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Запорізькій області від 02.12.2013 р., актом перевірки №5 від 06.02.2014 р., актом Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області про обстеження земельної ділянки №3 від 06.02.2014 р. та актом обстеження земельної ділянки від 11.07.2013 р., складеним робочою групою Енергодарської міської ради та її виконавчого комітету.

При цьому, Харківський апеляційний господарський суд в своїй постанові зауважив, що акти органів державного контролю щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" містобудівного законодавства є чинними, зважаючи на те, що прийняті з цього приводу рішення адміністративного суду були оскаржені та не набрали законної сили на момент завершення апеляційного перегляду рішення господарського суду Запорізької області від 27.10.2014 р. у справі №908/2889/14.

Разом з цим, за висновками господарського суду апеляційної інстанції здійснення відповідачем 2 вказаних порушень додатково підтверджено в процесі досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №00002831, під час якого встановлено, що внаслідок службової недбалості керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" допущено самовільне будівництво об'єктів нерухомого майна, які за своїм призначенням не відповідають меті, для якої відведено земельну ділянку. Ухвалою Енергодарського міського суду від 10.04.2014 р. винну особу звільнено від кримінальної відповідальності лише у зв'язку із закінченням строків давності.

Крім того, апеляційний господарський суд прийняв до уваги встановлений інспектором Державної інспекції сільського господарства та відображений в його акті від 06.02.2014 р. факт перебування спірної земельної ділянки на відстані ближче ніж 100 метрів від урізу води Каховського водосховища

За таких обставин, зважаючи на доведеність здійснення відповідачем 2 самовільного будівництва, судова колегія Вищого господарського суду України погоджується з висновком господарського суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог у справі №908/2889/14.

В свою чергу, суд касаційної інстанції відхиляє доводи викладені в касаційній скарзі, оскільки вони фактично стосуються переоцінки доказів, що відповідно до приписів ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень господарського суду касаційної інстанції.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, а лише на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що оскаржувана постанова прийнята при повному з'ясуванні фактичних обставин справи у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим не вбачається підстав для її зміни чи скасування.

З огляду на приписи ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за розгляд касаційної скарги покладаються на відповідача 2.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тавр Лимитед" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 р. у справі №908/2889/14 залишити без змін.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Судді: А.С. Ємельянов

Л.В. Ковтонюк