КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Справа№ 911/677/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Тищенко А.І.

Самсіна Р.І.

при секретарі судового засідання - Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Далмах Нуцу"

на рішення господарського суду міста Києва від 02.06.2015

у справі № 911/677/15 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплав МВ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Далмах Нуцу"

про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення 111 193,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Чалий О.О.,

від відповідача: Єлтишева С.Л.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Сплав МВ" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ТОВ "Далмах Нуцу" про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом зобов'язання відповідача негайно звільнити об'єкт оренди, який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, (на даний час село Шевченкове) вул. Шевченка, 162-А та передати його позивачу по акту повернення об'єкта оренди згідно з договором оренди індивідуально визначеного майна № 410 від 01.09.2011 та стягнення 111 193,00 грн. заборгованості по орендній платі за період з 08.09.2013 по 30.11.2014.

Рішенням господарського суду Київської області від 02.06.2015 у справі № 911/677/15 позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 111 193,00 грн. заборгованості зі сплати орендних платежів та 3 441,86 грн. витрат зі сплати судового збору, зобов'язано відповідача усунути перешкоди у користуванні ТОВ "Сплав МВ" нерухомим майном шляхом зобов'язання відповідача - ТОВ "Далмах Нуцу" негайно звільнити об'єкт оренди - опалюване приміщення площею 15,5 кв.м., яке знаходиться на мансардному поверсі адмінбудівлі літер "А"; металеву споруду № 1 розрахунковою площею 181,1 кв.м. по плану реєстровий літер № 13; навіс розрахунковою площею 95,8 кв.м. по плану реєстровий літер "Ч"; навіс розрахунковою площею 124,8 кв.м по плану реєстровий літер "Ш", який знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка, (на даний час село Шевченкове) вул. Шевченка, 162-А та передати його позивачу по акту повернення об'єкта оренди згідно договору оренди індивідуально визначеного майна № 410 від 01.09.2011.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ТОВ "Далмах Нуцу" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Київської області від 02.06.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані прийняттям судом першої інстанції рішення за умов неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи. За твердженням скаржника, договір оренди № 410 від 31.08.2011 припинив свою дію 05.08.2013 у зв'язку із розірванням, а тому не може бути пролонгованим на новий строк. Скаржник також зазначив, що не користувався орендованим майном у спірний період, не заважаючи на відсутність акта приймання-передачі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 апеляційну скаргу ТОВ "Далмах Нуцу" у справі № 911/677/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.06.2015.

В судовому засіданні представник ТОВ "Далмах Нуцу" вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у відзиві, представник позивача в судовому засіданні просив залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її безпідставність. Позивач наполягає, що договір був пролонгований на новий строк, оскільки не було заперечень сторін, а в період з 08.09.2013 по 30.11.2014 утворилась заборгованість зі сплати орендних платежів в розмірі 111 193,00 грн.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Місцевим господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 31.08.2011 між сторонами у справі був укладений договір оренди нерухомого індивідуально визначеного майна № 410, відповідно до п. 1.2 якого об'єкт оренди складається з: опалюваного приміщення площею 15,5 кв.м., яке знаходиться на мансардному поверсі адмінбудівлі літер "А"; металева споруда № 1 розрахунковою площею 181,1 кв.м., навіс розрахунковою площею 95,8 кв.м., навіс розрахунковою площею 124,8 кв.м.

Термін дії даного договору та строк оренди за ним - з моменту підписання акту 1 по 30.11.2013 (п. 8.1 договору в редакції додаткової угоди від 13.09.2012 до договору). Орендовані приміщення були передані орендарю орендодавцем за актом від 01.10.2011.

Листом від 07.06.2013 № 49 ТОВ "Сплав МВ" звернувся на підставі п. 4.2.8 договору до ТОВ "Далмах Нуцу" з повідомленням про дострокове розірвання договору через 60 календарних днів від дати вручення даного повідомлення.

05.08.2013 між сторонами укладено додаткову угоду про дострокове припинення договору оренди нерухомого індивідуально визначеного майна від 31.08.2011 № 410, відповідно до п. 1 якої сторони, керуючись ст. 188 ГК України, ст. 627, 628, 653, 654 ЦК України, прийшли згоди про дострокове припинення договору з 08.08.2013.

Обов'язок відповідача у разі припинення договору повернути позивачу об'єкт оренди встановлено пунктом 3.1.11 договору та ч. 1 ст. 785 ЦК України.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором.

Таким чином, розірваний договір не може бути поновлений на строк, який був раніше встановлений договором, відповідно до ст. 764 ЦК України, а тому нарахування позивачем заборгованості відповідачу з орендної плати на підставі п. 5.2 договору за період з 08.09.2013 по 30.11.2014 є неправомірним.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про усунення перешкод в користуванні майном на підставі ст. 391 ЦК України.

Згідно із частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.

У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У разі порушення своїх прав власник згідно зі статтею 391 ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Проте, передбачений статтею 391 ЦК України спосіб захисту - усунення перешкод у здійсненні власником прав користування та розпорядження своїм майном, підлягає застосуванню у тих випадках, коли між позивачем, який є власником майна і відповідачем, який користується спірним майном, не існує договірних відносин щодо цього майна і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі договору, укладеного з позивачем. Таку правову позицію висловив Верховний Суд України у постанові від 27.05.2015 № 6-92цс15.

Згідно із ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. 1 і 2 ч. 1 ст. 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Оскільки спірне майно було передане позивачем ТОВ "Далмах Нуцу" за договором оренди, між сторонами склались зобов'язальні правовідносини, передбачений статтею 391 ЦК України речово-правовий спосіб захисту не може бути застосований судом для захисту прав позивача.

На думку колегії суддів, встановлені обставини свідчать про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення орендної плати. З огляду на безпідставність позовних вимог в позові слід відмовити, у зв'язку з чим рішення господарського суду Київської області від 02.06.2015 у справі 911/677/15 підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги у сумі 1720,93 грн. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Далмах Нуцу" на рішення господарського суду Київської області від 02.06.2015 у справі № 911/677/15 задовольнити.

2. Рішення господарського суду Київської області від 02.06.2015 у справі № 911/677/15 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплав МВ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Далмах Нуцу" 1720,93 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді А.І. Тищенко

Р.І. Самсін