ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.07.2015 р. Справа№ 914/1265/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», м. Київ

до відповідача: Львівського комунального автотранспортного підприємства №1, м. Львів

про стягнення 13444270, 21 грн.

Суддя Н.Мороз

при секретарі М.Потикевич

Представники:

Від позивача: Мишограй О.І.

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», м. Київ до Львівського комунального автотранспортного підприємства №1, м. Львів про стягнення 13444270, 21 грн.

06.05.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», м. Київ, в порядку ст. 25 ГПК України подано заяву про заміну сторони заміну сторони (позивача) по справі №914/1265/15.

Розглянувши подану заяву суд встановив:

Рішенням господарського суду Львівської області від 14.05.2012р. по справі №5015/774/12 позовні вимоги ТзОВ «Львівські автобусні заводи» задоволено частково, стягнуто з відповідача - Львівського комунального автотранспортного підприємства № 1 на користь позивача 10 253 461,00 грн. - основного боргу, 895 587,73 грн. - інфляційних втрат, 450 512,38 грн. - 3% річних та 64 380,00 грн. судового збору.

17.10.2012р. на виконання рішення господарського суду від 14.05.2012р. видано наказ по справі №5015/774/12.

18.03.2013р. постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження ВП №37071291 з виконання наказу №5015/774/12 від 17.10.2012р. про стягнення з Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 на користь ТзОВ «Львівські автобусні заводи» - 10 253 461,00 грн. - основного боргу, 895 587,73 грн. - інфляційних втрат, 450 512,38 грн. - 3% річних та 64 380,00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 22.04.2013р. по справі №5015/774/12 виконання рішення господарського суду Львівської області від 14.05.2012р. у справі 5015/774/12 про стягнення з Львівського комунального підприємства №1 на користь ТзОВ «Львівські автобусні заводи» 10 253 461,00 грн. - основного боргу, 895 587,73 грн. - інфляційних втрат, 450 512,38 грн. - 3% річних та 64 380,00 грн. судового збору відстрочено до 09.04.2014р.

14.06.2013р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП №37071291 з примусового виконання наказу №5016/774/12 від 17.10.2012р.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України від 23.05.2015р. поновлено виконавче провадження ВП №37071291 з примусового виконання наказу №5016/774/12 від 17.10.2012р. про стягнення з Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 на користь ТзОВ «Львівські автобусні заводи» - 10 253 461,00 грн. - основного боргу, 895 587,73 грн. - інфляційних втрат, 450 512,38 грн. - 3% річних та 64 380,00 грн. судового збору.

26.05.2014р. постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України Селезньовим М.О. накладено арешт на грошові кошти боржника - Львівського комунального автотранспортного підприємства №1. Крім того, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.05.2014р. накладено арешт на усе рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності боржнику.

12.12.2014р. між ТзОВ «Львівські автобусні заводи» (цедент) та ТзОВ «Сіті Транспорт Групп» (цесіонарій) укладено договір про відступлення прав вимоги №030115.

Згідно п.2.2. договору, на умовах, визначених цим договором, цедент відступає цесіонарієві, а цесіонарій набуває від цедента права вимоги до боржника (в зв'язку з чим цесіонарій стає в їх межах кредитором за договорами про закупівлю) та інші права вимоги, які відступаються згідно цим договором, з моменту та за умови належного виконання цесіонарієм у повному розмірі свого обов'язку по оплаті цеденту таких прав згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 2.3. договору, права вимоги до боржника, що відступаються цедентом цесіонарію на умовах цього договору, охоплюють права вимоги всієї заборгованості, визначеної в п. 1.3 цього договору.

Пунктом 1.3. договору визначено, заборгованість - за всі невиконані станом на дату укладення цього договору грошові зобов'язання боржника перед цедентом за договором про закупівлю, строк виконання яких настав чи настане в майбутньому, зокрема за невиконані грошові зобов'язання щодо:

- повернення (погашення) боргу: за договором № 17/12/10 про закупівлю від 14.12.2010р. (п.1.3.1.);

- сплати штрафних санкцій, процентів річних, інфляційних втрат за договором (п.1.3.2.);

- заборгованість за рішенням господарського суду Львівської області від 14.05.2012р. у справі №5015/774/12 (наказ господарського суду Львівської області по справі №5016/774/12 від 17.10.2012р.) про стягнення з боржника на користь цедента 10 253 461,00 грн. - основного боргу, 895 587,73 грн. - інфляційних втрат, 450 512,38 грн. - 3% річних та 64 380,00 грн. судового збору, а загалом на суму 11663941,11 грн. (п.1.3.3.).

Згідно п.1.3.4 договору, права вимоги до боржника та інші права вимоги, які відступаються згідно з договором, відчужуються цедентом та набуваються цесіонарієм за номінальною вартістю і становить 11663941,11 грн.

Заявник посилаючись на вказані обставини, в порядку ст. 25 ГПК України, просить замінити позивача у справі №914/1265/15 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» на Товариство з обмеженою відповідальністю « Сіті Транспорт Групп».

Згідно ст. 512 ЦК України, однією з підстав заміни кредитора у зобов'язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

У відповідності до норм ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як на підставу для заміни позивача у справі №914/1265/15 заявник посилається на договір про відступлення прав вимоги №030115 від 12.12.2014р. на підставі якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Групп» перейшли права кредитора у зобов'язанні за договором № 17/12/10 про закупівлю від 14.12.2010р., зокрема право на стягнення заборгованості за рішенням господарського суду Львівської області від 14.05.2012р. у справі №5015/774/12.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст.174 ГК України. Однією з підстав виникнення зобов'язань, зокрема, є договори та інші правочини у відповідності до ст. 11 ЦК України.

Згідно ч.5 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст. 174 ГК України, господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» з позовом до господарського суду з вимогою до Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 про стягнення інфляційних втрат, 3% річних та пені по справі №914/1265/15 стало неналежне виконання рішення господарського суду від 14.05.2012р. по справі №5015/774/12.

Відповідно до ст. 25 ГПК України, у разі припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення ) заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в процесі до вступу правонаступника, є обов'язковими для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 1.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", ст. 25 ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України). Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 25 ГПК допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії. (Наведена позиція викладена у Постанові Верховного суду України від 19.08.2014р. № 923/945/13).

Відповідно до п.5.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013р. №14, роз'яснено, що за приписом частини п'ятої статті 11 ЦК України грошове зобов'язання може виникати з рішення суду. Відтак, якщо певне зобов'язання згідно з рішенням господарського суду є грошовим (наприклад, у зв'язку з прийняттям судового рішення про стягнення суми попередньої оплати в зв'язку з недопоставкою продукції), відповідальність за невиконання такого зобов'язання, яке виникло з рішення суду, настає на загальних підставах згідно з частиною другою статті 625 названого Кодексу.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На сторону яка звертається до суду, в даному випадку із вимогою про заміну сторони, покладається обов'язок доказування тих обставин на які сторона посилається.

Однак заявником не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів, які б слугували підставою для заміни сторони (позивача) у справі №914/1265/15 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіті Транспорт Групп», оскільки зобов'язання сторін у даному спорі виникли у зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання, яке виникло з рішення суду.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що підстави для задоволення заяви про заміну сторони (позивача) у справі №914/1265/15 на підставі договору про відступлення права вимоги №030115 від 12.12.2014р.- відсутні.

Керуючись ст. 11, 512, 514 ЦК України, ст. 174 ГК України, ст.ст. 25, 86 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівські автобусні заводи», м. Київ про заміну сторони заміну сторони (позивача) по справі №914/1265/15 - відмовити.

Суддя Мороз Н.В.