РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015Справа №910/11749/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Регіон"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Народна"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Верус-Лайн"

про стягнення 4 213 125,83 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

Представники сторін:

від позивача: Нікітюк Є.О. - за довіреністю;

від відповідача-1: Заруцький В.С. - за довіреністю;

від відповідача-2: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Регіон" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Народна" та 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Верус-Лайн" про стягнення 4 213 125,83 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу нерухомого майна № 18/09-1б/н від 25.12.14 р.

Ухвалою від 07.05.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 11.06.2015 р.

03.06.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

11.06.2015 р. від відповідача-1 через відділ діловодства суду надійшов відзив на позов, в якому проти позову заперечує.

Ухвалою від 11.06.15р. розгляд справи відкладено на 25.06.15р.

23.06.2015 р. від позивача через відділ діловодства суду надійшли документи на виконання ухвали суду.

Представник відповідача 2 в судове засідання 25.06.15 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача 2 про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 25.06.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

« 25» грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТ- РЕГІОН» (надалі за текстом - Позивач, продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕРУС-ЛАЙН» (надалі за текстом - Відповідач 1, покупець) був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Т.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1415).

Відповідно до п. 1.1. даного договору Позивач продає, а Відповідач 1 купує нерухоме майно, а саме: автозаправочний пункт (АЗС), площею 30, 5 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, місто Васильків, вул. Тракторна, буд. 13 (надалі за текстом - об'єкт) і сплачує визначену цим Договором ціну в порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до п. 1.7. Договору, право власності на Об'єкт у Покупця виникає з моменту державної реєстрації цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після нотаріального посвідчення цього Договору.

На підставі п. 1.8. Договору, державна реєстрація права власності за цим Договором буде здійснюватися у день посвідчення цього Договору Галущенко Т.А., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу як спеціальним суб'єктом, на якого покладені функції державного реєстратора прав на нерухоме майно з передачею відповідних документів про реєстрацію до Державної реєстраційної служби за місцем знаходження Земельної ділянки.

Згідно з п. 4.1. Договору передача Об'єкту Продавцем та його приймання Покупцем здійснюється протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього Договору та засвідчується актом передачі-приймання Об'єкту, який підписується уповноваженими представниками Покупця та Продавця у трьох оригінальних примірниках.

« 15» січня 2015 року між Позивачем та Відповідачем 1 був підписанні: додатковий договір № 1 до Договору купівлі-продажу від 25.12.2014 року № 1415, відповідно до якого сторони домовились викласти п. 4.1. Договору у наступній редакції:

Передача Об'єкту Продавцем та його приймання Покупцем здійснюється протягом 2 (двох) календарних днів з моменту зарахування Покупцем коштів за об'єкт на розрахунковий рахунок Продавця та засвідчується актом передачі-приймання об'єкту, який підписується уповноваженими представниками Покупця та Продавця у трьох примірниках оригінальних примірниках».

За домовленістю Сторін вартість Об'єкту в цілому (ціна Договору) становить: 2 597 821, 67 грн. (два мільйона п'ятсот дев'яносто сім тисяч вісімсот двадцять на гривня 67 копійок) крім того ПДВ 519 564, 33 грн. (п'ятсот дев'ятнадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири гривні 33 копійки), що разом становить 3 1173S6. 00 грн. (три мільйона сто сімнадцять тисяч триста вісімдесят шість гривень 00 копійок (п. 1.4.Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору, Покупець сплачує Продавцю ціну Об'єкту вказану в п.

ст. 1 цього Договору наступним чином:

Суму в розмірі 2 597 821, 67 грн. (два мільйона п'ятсот дев'яносто сім тисяч вісімсот двадцять одна гривня 67 копійок) крім того ПДВ 519 564, 33 грн. (п'ятсот дев'ятнадцять тисяч п'ятсот шістдесят чотири гривні 33 копійки), що разом становить 3 117 386, 00 грн. (три мільйона сто сімнадцять тисяч триста вісімдесят шість гривень 00 копійок) Покупець сплачує Продавцю протягом 2 (двох) банківських днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього Договору.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частин 1 та 4 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Відповідно до статті 657 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України, Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 3 ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Судом встановлено, що 25.12.2014 за Товариством з обмеженою відповідальністю «Верус-Лайн» зареєстровано право приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.12.2014 на автозаправочний пункт (АЗС), об'єкт житлової нерухомості, площею 30,5 кв. м., за адресою Київська обл., м. Васильків, вул. Тракторна, буд.13, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.12.2014 № 31674283, належним чином засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Однак, судом встановлено, що свій обов'язок з оплати за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 25.12.2014 у погоджені сторонами розмірі і строки відповідач не здійснив.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 6.2. Договору, у випадку прострочення оплати ціни Об'єкту передбачений п. 3.1. статті 3 цього Договору Покупець зобов'язується сплачувати Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 433 701,00 грн. пені, 632 829,36 грн. інфляційних, 29 209,47 грн. 3% річних.

25 грудня 2014 року між Позивачем (Кредитором за договором поруки) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «НАРОДНА» (надалі за текстом - Відповідач 2) (Поручитель за договором поруки) був укладений Договір поруки № 2.

Відповідно до п. 1.1. якого Відповідач 2 поручився перед Позивачем за належне виконання зобов'язань Відповідачем 1 за договором купівлі-продажу нерухомого майна від 25.12.2014 року, посвідченого привади нотаріусом Київського міського нотаріального округу Галущенко Т.А., зареєстровано в реєстрі за №1415.

Згідно з п. 1.2. договору поруки, у випадку невиконання або неналежного виконання Боржником зобов'язань за Договором Купівлі-Продажу, Боржник та поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Порукою забезпечується як належне виконання Боржником зобов'язань за договором Купівлі-Продажу, так і сплата можливої неустойки (штрафу, пені, тощо) за збитків за невиконання або неналежне виконання Боржником зобов'язань (п. 1.3. договору).

Більш того, відповідно до п. 1.4. Договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником своїх зобов'язань в повному обсязі і відповідає перед Кредитором за порушення зобов'язання Боржником без обмеження суми відповідальності.

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 цього ж Кодексу передбачено, зокрема, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Заперечення відповідача судом до уваги не приймаються з підстав їх необґрунтованості та невідповідності фактичним обставинам справи.

В матеріалах справи наявний лист відповідача 1, яким гарантував оплату суми заборгованості та штрафу в строк до 16.01.15р.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 3 117 386,00 грн. заборгованості, 433 701,00 грн. пені, 632 829,36 грн. інфляційних, 29 209,47 грн. 3% річних, обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачений позивачем судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Верус-лайн» (03039, м. Київ, пр.-т. 40-річчя Жовтня, буд.42; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія «Народна» (03151, м. Київ, вул..Волинська, буд.66 А; ) на користь Товариства з обмеденою відповідальністю «Інвест-регіон» (03038, м. Київ, вул. М.Грінченка, 4; ) 3 117 386 (три мільйони сто сімнадцять тисяч триста вісімдесят шість) грн. 99 коп. заборгованості, 433 701 (чотириста тридцять три тисячі сімсот одну) грн. 00 коп. пені, 632 829 (шістсот тридцять дві тисячі вісімсот двадцять дев'ять) грн. 36 коп. інфляційних, 29 209 (двадцять дев'ять тисяч двісті дев'ять) 47 грн. 3% річних, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн.. 00 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 26.06.2015 р.

Суддя І.О. Домнічева