ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Справа № 922/572/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Лакіза В.В. , суддя Шевель О. В.,

при секретарі Курченко В.А.,

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача -Шелехової О.В. (дов. б/н від 26.01.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама", м. Київ, (вх.2118Х/2-8), на рішення господарського суду Харківської області від 12.03.2015 року у справі № 922/572/15,

за позовом - Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама", м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансмедіа", смт. Пісочин, Харківський район, Харківська область,

про стягнення 51772,90 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача 44448,00 грн. основного боргу, 522,79 грн. 3% річних, 3546,94 грн. інфляційних втрат та 3255,11 грн. пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов'язань за договором № 14/13-11 про розміщення реклами та транспорті комунальної власності міста Києва від 15.10.2011 року.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.03.2015 року (суддя Макаренко О.В.) у позові відмовлено повністю.

Позивач не погодився з вказаним рішенням суду, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 12.03.2015 року у даній справі та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Судові витрати покласти на відповідача, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки п.3.3.5 договору, відповідно до якого відповідач зобов'язаний щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця отримувати у КП «Київреклама» рахунки на розміщення рекламних засобів. Апелянт зазначає, що відповідач не звертався із заявою про те, що не отримував рахунки. Апелянт вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідача рахунків-фактур, а тому вважає, що у відповідача настав строк виконання зобов'язання.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.04.2015 року апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 року розгляд справи відкладено на 18.05.2015 року.

12.05.2015р. від позивача надійшло клопотання (вх.№7327), в якому останній просить розглянути справу без участі його уповноважено представника у зв'язку з неможливістю прибути в судове засідання 18.05.2015р.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 18.05.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Лакізи В.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Пуль О.А., судді Білоусова Я.О., судді Шевель О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 року розгляд справи відкладено на 06.07.2015 року.

Розпорядженням секретаря другої судової палати від 06.07.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Білоусової Я.О. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Пуль О.А., судді Лакіза В.В., судді Шевель О.В.

У судове засідання представник апелянта не з'явився, в клопотанні від 12.05.2015р. просив суд розглядати справу без участі його уповноваженого представника.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважає її незаконною та необґрунтованою, з підстав, зазначених у відзиві (вх.№10165 від 03.07.2015р.) на апеляційну скаргу. Просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.10.2011р. між Комунальним підприємством виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київпастранс" (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укртрансмедіа" (сторона 2) укладено договір №14/13-11 про розміщення реклами на транспорті комунальної власності міста Києва.

За умовами п. 1.1. даного договору КП "Київпастранс" зобов'язується надавати відповідачу транспортні засоби для розміщення реклами - рекламних засобів, а відповідач в свою чергу використовує надані об'єкти відповідно до Порядку розміщення реклами на транспорті комунальної власності м. Києва, затвердженого в установленому порядку і умов цього договору, та здійснює оплату за їх використання.

Пунктом 2.3 договору сторони передбачили, що датою початку строку розміщення РЗ вважається день складання акта про нанесення реклами (розміщення РЗ) та підписання його уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.3.1.1 договору сторона 1 зобов'язується до 5 числа поточного місяця формувати рахунки за розміщення РЗ згідно з додатками до цього договору.

Згідно з п.3.1.2 договору сторона 1 зобов'язується до 5 числа поточного місяця надати для підписання акт виконаних робіт.

Відповідно до п.3.3.3 договору сторона 2 зобов'язується отримати акт виконаних робіт до 5 числа наступного після звітного місяця та протягом 5 днів повернути підписаний акт стороні 1. Якщо сторона 2 протягом вказаного періоду не поверне підписаний акт та не надасть обґрунтованої відмови в підписанні акту, то вважається, що об'єкт, наданий стороні 2 для розміщення реклами, використовувався останнім не за призначенням визначеним умовами цього договору, а РЗ підлягає демонтажу.

Згідно з п.3.3.5 щомісячно, не пізніше 10 числа поточного місяця отримувати у сторони 1 рахунки за розміщення РЗ.

Пунктом 4.1 договору сторони передбачили, що оплата за цим договором здійснюється, починаючи з дня підписання акту нанесення реклами по кожному новому окремому РЗ.

Відповідно до п.4.3 договору оплата за цим договором здійснюється в 3 денний термін з моменту отримання рахунку-фактури, але не пізніше 15 числа місяця, за яким здійснюється оплата (за умови надання стороною 1 відповідних рахунків на оплату).

Згідно з пунктом 4.4 договору оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок сторони 1, вказаному в договорі. Плата сплачується стороною 2 окремо по кожному рахунку-фактурі. Об'єднання рахунків-фактур для проведення платежів не допускається.

Пунктом 4.9 договору сторони передбачили, що сторона 2 здійснює оплату за фактичне розміщення РЗ згідно з актами виконаних робіт.

23.12.2013р. між КП «Київреклама» та КП «Київпастранс» на підставі рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №37/6253 «Про затвердження порядку розміщення реклами в м.Києві» укладений договір №5-ТР/13 про заміну первісного кредитора у зобов'язанні, відповідно до якого замінено первісного кредитора на нового кредитора з правом вимоги, що належить первісному кредитору на підставі договору.

01.06.2013 р. між КП "Київпастранс" (первісний кредитор) та Комунальним підприємством виконавчим органом Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" (новий кредитор) на підставі статей 512-519 Цивільного кодексу України, 195 Господарського кодексу України та на виконання рішення Київської міської ради від 22.09.2011р. №37/6253 "Про затвердження Порядку розміщення реклами в м. Києві" укладено договір № 1-ТР/13 про заміну кредитора у зобов'язанні.

Відповідно до п.1.1. цього договору кредитор відступає, а новий кредитор набуває прав первісного кредитора за договором № 14/13-11 від 15.10.2011 р. (основний договір), укладеним між первісним кредитором та ТОВ "Укртрансмедіа" (боржник), в тому числі, прав нарахування та отримання плати за розміщення (надання права розміщення) реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади міста Києва відповідно до Основного договору, що виникатимуть у майбутньому з 01.06.2013 р.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на зазначене, з 01.06.2013 р. позивач набув прав та обов'язків первісного кредитора за договором №14/13-11 про розміщення реклами на транспорті комунальної власності міста Києва від 11.10.2011р.

Як стверджує позивач, за умовами п. 4.3. договору №14/13-11 про розміщення реклами на транспорті комунальної власності міста Києва від 15.10.2011р. позивач не зобов'язаний надсилати відповідачеві рахунки-фактури на оплату, оскільки отримання рахунків-фактур для оплати є обов'язком відповідача. Відповідач рахунки-фактури для сплати не отримав та не перерахував на розрахунковий рахунок позивача плату за розміщення реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади міста Києва за період з 01.04.2014 р. по 05.01.2015 р. на загальну суму 44448,00 грн., що стало підставою для звернення позивача до суду.

Колегія суддів зазначає наступне.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 4.1 договору сторони передбачили, що оплата за цим договором здійснюється, починаючи з дня підписання акту нанесення реклами по кожному новому окремому РЗ.

Позивач не надав до суду першої інстанції відповідних актів на підтвердження виконання наданих послуг за договором №14/13-11 від 15.10.2011р.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги позивачем було надано акт приймання-передачі №431 від 31.05.2014р., акт приймання-передачі №322 від 30.04.2014р., акт приймання-передачі №662 від 31.07.2014р.

Дані акти не були предметом розгляду в суді першої інстанції, а апелянт не обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Як вбачається зі змісту пункту 4.3. договору №14/13-11 про розміщення реклами на транспорті комунальної власності міста Києва від 15.10.2011р. плата за розміщення реклами на транспорті комунальної власності територіальної громади м.Києва здійснюється в 3-денний термін з моменту отримання рахунку-фактури, але не пізніше 15 числа місяця, за який здійснюється оплата (за умови надання стороною 1 (позивачем) відповідних рахунків на оплату).

За умовами пункту 4.3. даного договору обов'язковою узгодженою сторонами підставою для проведення відповідачем оплати наданих позивачем послуг є виставлені позивачем рахунки-фактури на оплату цих послуг.

Доказів надсилання відповідачеві рахунків-фактур на оплату наданих послуг за спірний період матеріали справи не містять.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що ТОВ «Укртрансмедіа» за період з квітня по серпень 2014 року отримував рахунки-фактури через уповноважених представників Ткаченко В.Е. та Гордієнко А.А. за довіреністю, в підтвердження таких доводів надав копію журналу отримання рахунків-фактур та копію довіреності від 10.02.2014р. на Ткаченка В.Е.

Однак дані докази також не досліджувались судом першої інстанції, оскільки не були надані суду.

Як зазначає апелянт, договором №14/13-11 від 15.10.2011 року не передбачено, що КП «Київреклама» зобов'язано надсилати відповідачу рахунки-фактури рекомендованим чи цінним листом, а тому за період вересень 2014 року - січень 2015 року рахунки-фактури були надіслані простим листом. Позивач вважає, що отримання рахунків-фактур для сплати є саме обов'язком відповідача.

Позивачем в підтвердження виконаних робіт не було надано до суду першої інстанції актів приймання-передачі за договором №14/13-11, за умовами якого оплата здійснюється за фактичне розміщення РЗ згідно з актами виконаних робіт.

Колегія суддів зазначає, що позивач не обґрунтував розмір заборгованості за договором №14/13-11, оскільки з матеріалів справи не вбачається, які саме послуги з надання місць для розміщення реклами в комунальному транспорті та які тарифи до наданих місць застосовувались позивачем.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у відповідача не виникло обов'язку з оплати отриманих від позивача послуг у розмірі 44448,00 грн., оскільки позивачем не виконано умов пункту 4.3. договору щодо виставлення відповідачеві рахунків-фактур на оплату 44448,00грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, умови договору і те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували виникнення у відповідача обов'язку з оплати заборгованості за договором №14/13-11 про розміщення реклами на транспорті комунальної власності міста Києва від 15.10.2011р. в розмірі 44 448,00 грн., колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що законно та обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Також, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача 522,79 грн. 3% річних, 3546,94 грн. інфляційних втрат та 3255,11 грн. пені у зв'язку з відсутністю з боку відповідача порушень зобов'язань з оплати за договором №14/13-11 про розміщення реклами на транспорті комунальної власності міста Києва від 15.10.2011р.

Згідно зі ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі та прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає. Колегія суддів також зазначає, що судом першої інстанції не було допущено порушень норм процесуального права, які б могли бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 ГПК України, - колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київреклама" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.03.2015 року у справі №922/572/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 07.07.15р.

Головуючий суддя Пуль О.А.

Суддя Лакіза В.В.

Суддя Шевель О. В.