КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Справа№ 910/7267/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання - Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2015р. (підписано - 20.05.2014р)

у справі №910/7267/15-г (суддя - Шкурдова Л.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна "

про стягнення 24 990,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" (далі - відповідач) про стягнення з відповідача 24 990,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2015р. позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" прийнято до провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач на виконання договору страхування наземного транспорту №НАL2АD40302660 від 17.03.2010 року і внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки GREAT WALL HOVER, державний реєстраційний номер АX0482AI.

Відповідальність водія транспортного засобу - Toyota Camry державний реєстраційний номер AX4491CH, з вини якого сталося ДТП, застрахована відповідачем на підставі полісу серії ВА/7082309.

У зв'язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, вказував позивач, він отримав право вимоги до відповідача у межах суми здійсненої позивачем виплати постраждалій особі.

Заперечуючи заявлені до нього вимоги, відповідач 29.04.2015 року письмово заявив про застосування правил про позовну давність при вирішенні спору і просив на цій підставі у задоволенні заявленого до нього позову відмовити за пропуском трирічного строку давності на вказані вимоги.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.04.2015р. у справі №910/7267/15-г у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України, і доказів поважності причин пропуску указаного строку позивачем суду не надано.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2015р. у справі №910/7267/15-г та винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

У доводах апеляційного оскарження відповідач вказував, що рішення господарського суду прийняте при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, та з невірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відсутні правові механізми визначення особи, відповідальної за завдану шкоду, адже позивач не брав участі у судовому процесі за участю винної у ДТП особи. Апелянт вважає, що строк позовної давності слід рахувати від дня, коли позивач дізнався про особу, яка має відповідати за вказаним позовом.

Відповідно до протоколу про повторний автоматичний розподіл справи між суддями від 10.06.2015р. справу призначено колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач): Кропивна Л.В. судді: Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2015р. у справі №910/7267/15-г (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.) вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження, а її судовий розгляд призначено на 01.07.2015р.

01.07.2015р. до Київського апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.07.2015р. прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2015р. у справі №910/7267/15-г до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Пашкіна С.А., Смірнова Л.Г.

У судове засідання 01.07.2015р. представники позивача та відповідача не з'явились. Про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення вх.№09-33/24090/15 від 23.06.2015р., №09-33/24091/15 від 23.06.2015р.).

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Крім того, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки, сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 01.07.2015р. за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 17.03.2010 року між Закритим акціонерним товариством "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ", яким в подальшому змінено організаційно-правову форму на приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ІНГОССТРАХ" (страховик) та Фроловим Сергієм Миколайовичем (страхувальник) був укладений Договір страхування наземного транспорту №НАL2АD40302660 від 17.03.2010 року, у відповідності до умов якого позивачем була застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки GREAT WALL HOVER, державний реєстраційний номер АX0482AI.

22.06.2011 року по а/д Харків-Вовчанськ-КПП "Чугунівка" на 62 км. автошляху відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля GREAT WALL HOVER (державний реєстраційний номер АX0482AI) під керуванням Фролова Сергія Миколайовича, та автомобіля Toyota Camry (державний реєстраційний номер AX4491CH), що належить Затійній Н.К., під керуванням Гайдукова В.М.

23.06.2011 року про пошкодження автомобіля GREAT WALL HOVER (державний реєстраційний номер АX0482AI) та настання страхового випадку позивач був письмово повідомлений страхувальником, шляхом подачі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (а.с. 31, т. 1).

Постановою Вовчанського районного суду Харківської області від 25.07.2011 року у справі №2008/3-723/11 вину Гайдукова В.М. у скоєнні ДТП встановлено . Справу закрито, в зв'язку зі спливом строку накладення стягнення, передбаченого ст.38 КУпАп.

ТОВ «Сател Груп» (Угода з Фондом державного майна України №11420/11 від 28.02.2011р.) проведено оцінку визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки GREAT WALL HOVER (державний реєстраційний номер АX0482AI) внаслідок вказаного ДТП, за результатам якої складено Звіт дослідження спеціаліста-автотоварознавця №139/06/2011 року від 01.07.2011 року та калькуляцію від 01.07.2011р. (а.с. 42-67, т. 1). Відповідно до Звіту вартість відновлювального ремонту транспортного засобу, завданого власнику Автомобіля, що його пошкоджено при ДТП складала 65 105,20 грн.

Згідно страхового акта №И-3124 від 10.07.2011 року за страховим випадком, що стався 22.06.2011р. , визначено суму страхового відшкодування за страховим полісом №НАL2АD40302660 від 17.03.2010 року у розмірі 64 620,20 грн.

З наявних у матеріалах справи платіжних доручень №вор3-20 від 12.07.2011р., №В0712GK5IE від 12.07.2011р., №В0715УЕFNM від 15.07.2011 року випливає здійснення позивачем виплат застрахованій ним особі страхового відшкодування в розмірі 64 620,20 грн.

Отже, позивач виконав умови договору страхування та виплатив потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 64 620,20 грн.

Отже, виплата страхового відшкодування страхувальнику, в силу ст. 993 ЦК України, є юридичним фактом, з яким закон пов'язує виникнення у страховика у межах фактичних витрат права вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічним чином вирішено вказане питання і у статті 27 Закону України "Про страхування", за приписами якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таке право позивач може реалізувати, звернувшись за виплатою і до страхової компанії (відповідача), яка застрахувала цивільну відповідальність особи, яка завдала шкоди, на підставі Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", адже за змістом ст. 3 цього Закону одним із принципів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є гарантоване забезпечення відшкодування шкоди потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Гайдукова В.М., як особи, яка на законних підставах експлуатувала автомобіль Toyota Camry (державний реєстраційний номер AX4491CH), була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" на підставі договору у вигляді полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ВА/7082309.

Отже, в даному випадку саме відповідач, як страховик цивільно-правової відповідальності автомобіля марки Toyota Camry (державний реєстраційний номер AX4491CH) під керуванням Гайдукова В.М. (особи, яка визнана винною у спірній ДТП) , має відшкодовувати збитки, що були завдані внаслідок ДТП в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, а позивач, як особа, яка виплатила страхове відшкодування особі, якій завдано збитків внаслідок ДТП, набув право вимоги, яке ця особа має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Крім того, колегія суддів зазначає, що висновки суду щодо пропуску позивачем строку позовної давності відповідають фактичним обставинам справи, з огляду на таке.

Матеріали справи містять заяву відповідача про застосування наслідків пропущення строку позовної давності.

Разом з тим, відповідно до п.п.7 п.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013, № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки ( ст. 257 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно з пунктом 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29 травня 2013 року за приписом частини шостої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності за регресними зобов'язаннями починається від дня виконання основного зобов'язання. Тому, зокрема, право страховика за договором страхування на подання до суду регресного позову про стягнення з винної особи коштів, виплачених страховиком як страхове відшкодування, виникає з моменту сплати такого відшкодування, а не з моменту виникнення страхового випадку.

Відповідно до пункту 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 1 березня 2013 року при регресі перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування.

15.07.2011р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" виплатило повністю потерпілій особі страхове відшкодування в розмірі 64 620,20 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №вор3-20 від 12.07.2011р., №В0712GK5IE від 12.07.2011р., №В0715УЕFNM від 15.07.2011 року.

Отже, перебіг строку позовної давності щодо стягнення збитків в порядку регресу з страхувальника розпочався саме з 15.07.2011р.

Останнім днем строку позовної давності у відповідності до ст. 257 ЦК України є 15.07.2014р., тоді як, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулось з позовом до місцевого господарського суду - 24.03.2015р., тобто поза межами строку позовної давності, про застосування якого заявлено відповідачем.

Посилання апелянта на те, що ним було пропущено строк позовної давності у зв'язку з тим, що він не мав можливості дізнатися про особу винну в ДТП та відповідно про страхову компанію винної особи у ДТП, колегією суддів відхиляються, оскільки перебіг позовної давності на регресні вимоги обчислюється відповідно до спеціального правила , встановленого ч. 6 ст. 261 ЦК України.

До того ж Позивач у позовній заяві посилається та додає до позовної заяви Довідку №8829464 про дорожньо-транспортну пригоду від 19.11.2011 р. (а.с. 14-15, т. 1), яка отримана позивачем та зареєстрована ним 07.12.11 р за № 07-12/01-60.

У довідці зазначена інформації щодо учасників дорожньо-транспортної пригоди, місця та дати її скоєння. Відносно учасника ДТП 22.06.2011р. був Гайдукова Валерія Миколайовича, який керував Toyota Camry (державний реєстраційний номер AX4491CH), зазначено про наявність нього полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії ВА/7082309 з терміном дії до 24.10.2011р., виданий ПрАТ СК «ПЗУ Україна.

За таких обставин справи, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені повно та об'єктивно, доказам по справі надана належна юридична оцінка, відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення Господарського суду міста Києва немає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта (позивача).

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" на рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2015р. у справі №910/7267/15-г залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 29.04.2015р. у справі №910/7267/15-г - без змін.

2.Матеріали справи №910/7267/15-г повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Смірнова