ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.07.15р. Справа № 904/4605/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕПЛОСЕРВІС", м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина № 8 Міністерства охорони здоров`я України", м.Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

про стягнення 12 061,92 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: Павленко О. В., довіреність № 1 від 16.02.2015р.

від відповідача: Тронза Ю. В., довіреність № 2 від 09.01.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина № 8 Міністерства охорони здоров'я України" про стягнення 12 061,92 грн., з яких: 6 070,76 грн. - заборгованість за отриману теплову енергію, 2 360,03 грн. - пеня, 382,71 грн. - 3% річних, 2 167,26 грн. - інфляційні втрати, 1 081,16 грн. - проценти за користування коштами.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання № 38/09 від 15.10.2009р., в частині повної та своєчасної оплати.

Ухвалою суду від 28.05.2015р. порушено провадження по справі та призначено судове засідання на 09.06.2015р.

09.06.2015р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, просив застосувати до відношень сторін положення цивільного законодавства про наслідки пропуску позовної давності, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

09.06.2015р. в засіданні оголошено перерву до 06.07.2015р.

У судове засідання з'явились представники позивача та відповідача.

06.07.2015р. позивач подав до суду заперечення на відзив, вказав,що посилання відповідача на застосування положень цивільного законодавства про наслідки пропуску позовної давності безпідставні, просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2009р. між Спеціалізованою медико-санітарною частиною № 8 Міністерства охорони здоров'я України (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (постачальник) було укладено договір № 38/09 про постачання теплової енергії для потреб опалення вентиляції та гарячого водопостачання (далі - договір).

Постачальник зобов'язується постачати споживачеві теплову енергію (далі - т/е), а споживач зобов'язується приймати її, оплачувати постачальнику її вартість за встановленими тарифами (цінами) та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору та невід'ємними додатками до нього. Постачання т/е за договором здійснюється відповідно до його умов і може перериватися (припинятися, обмежуватися) у встановлених договором і законодавством випадках (п. 1.1. договору).

Постачальник проводить відпуск т/е для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання згідно з діючим ДНБ по об'єктах споживача, згідно адрес: м. Дніпродзержинськ, вул. Колюбаєва, б.9а (п. 2.3. договору).

Споживач т/е зобов'язується в порядку та на умовах, передбачених цим договором отримувати платіжні вимоги та акти про постачання т/е, сплачувати постачальнику за теплову енергію та здійснювати інші платежі (п. 3.2.13. договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач самостійно одержує платіжну вимогу у постачальника, після 10-го числа наступного за розрахунковим місяцем (п. 6.2 договору).

Споживач протягом розрахункового періоду сплачує постачальнику вартість зазначеної в договорі щомісячної кількості т/е, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20-го числа наступного за розрахунковим місяцем (п. 6.3 договору).

Всі розрахунки за цим договором виконуються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту про постачання т/е, що виписує постачальник споживачу (п. 6.5 договору).

У разі порушення споживачем теплової енергії строку для здійснення розрахунку за поставлену йому в розрахунковому періоді теплову енергію споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми, яка підлягає сплаті, за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє споживача від виконання зобов'язань передбачених зобов'язань передбачених цим договором. Нарахування пені за цим пунктом договору не припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Позовна давність за вимогами про стягнення неустойки (штрафних санкцій) за цим договором встановлюється сторонами такою, що дорівнює тривалості загальної позовної давності (п. 7.2.4. договору).

Сторони, керуючись приписами ст.536 Цивільного кодексу України, погодились, що споживач теплової енергії сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується проценти. При цьому періодом користування чужими грошовими коштами для цілей цього пункту договору визнається проміжок часу, що починається з першого дня прострочення виконання споживачем теплової енергії своїх грошових зобов'язань за договором і закінчується у день повного виконання ним цих зобов'язань (п. 7.2.11. договору).

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.10.2010р. (п. 11.1. договору).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 11.5. договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу теплову енергію на суму 26 404,52 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами виконання поставки теплової енергії, та виставив рахунки, а саме:

- рахунок № 38/11/0111 за жовтень 2011р. на суму 5 076,48 грн. (а.с. 20);

- акт виконання поставки теплової енергії за жовтень 2011р. на суму 5 076,48 грн. (а.с. 23)

- рахунок № 38/11/0111 за листопад 2011р. на суму 10 664,02 грн. (а.с. 21);

- акт виконання поставки теплової енергії за листопад 2011р. на суму 10 664,02 грн. (а.с. 24);

- рахунок № 38/11/12.11. за грудень 2011р. на суму 10 664,02 грн. (а.с. 22);

- акт виконання поставки теплової енергії за грудень 2011р. на суму 10 664,02 грн. (а.с. 25).

Сторони договору підписали акт звірки розрахунків, в якому підтвердили, що станом на 31.12.2014р. заборгованість споживача перед постачальником становить 6 070,76 грн. (а.с. 26).

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

09.06.2015р.відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, вказав, що не згодний з позовними вимогами посилаючись на наступне. Борг 2011р. не підтверджений актами надання послуг та не взятий бухгалтерією закладу до обліку у зв'язку з недофінансуванням витрат головним розпорядником коштів та державним казначейством.

Однак акти виконання поставки теплової енергії за жовтень-грудень 2011року (а.с.23-25) підписані відповідачем з проставлянням відтиску печатки.

Також відповідач просить застосувати до відношень сторін положення цивільного законодавства про наслідки пропуску позовної давності як щодо основного боргу, так і стосовно пені. Відповідач стверджує, що оскільки останній не сплачений платіж рахується за грудень 2011року, відповідно до п. 6.3. договору зобов'язання з оплати якого настало 20.01.2012р., то загальний строк позовної давності відповідно до ч. 4 ст. 258 ЦК України сплив, а останнім днем пред'явлення вимоги було 20.01.2015р.

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3, 4 ст.267 Цивільного кодексу України).

Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. (ч. 1,3 ст. 264 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абз.2 п.4.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати, зокрема: підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Щодо пені - у п.7.2.4. договору сторони визначили, що позовна давність за вимогами про стягнення неустойки (штрафних санкцій) за цим договором встановлюється сторонами такою, що дорівнює тривалості загальної позовної давності.

Наведене не суперечить вимогам чинного законодавства. Так, ч.1 ст.259 Цивільного кодексу України унормовано, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін, договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

На час розгляду справи доказів сплати основного боргу відповідач не надав.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 6 070,76 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 360,03 грн. станом на 28.02.2015р.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідно до п. 7.2.4. договору у разі порушення споживачем теплової енергії строку для здійснення розрахунку за поставлену йому в розрахунковому періоді теплову енергію споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від суми, яка підлягає сплаті, за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє споживача від виконання зобов'язань передбачених зобов'язань передбачених цим договором. Нарахування пені за цим пунктом договору не припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Позовна давність за вимогами про стягнення неустойки (штрафних санкцій) за цим договором встановлюється сторонами такою, що дорівнює тривалості загальної позовної давності.

Позивач нарахував та просить стягнути проценти за користування коштами у розмірі 1 081,16 грн., 3% річних у розмірі 382,71 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 167,26 грн. станом на 28.02.2015р.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. (ст.536 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.2.11 договору сторони, керуючись приписами ст.. 536 Цивільного кодексу України, погодились, що споживач теплової енергії сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який нараховується проценти. При цьому періодом користування чужими грошовими коштами для цілей цього пункту договору визнається проміжок часу, що починається з першого дня прострочення виконання споживачем теплової енергії своїх грошових зобов'язань за договором і закінчується у день повного виконання ним цих зобов'язань.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов'язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 12 061,92 грн., з яких: 6 070,76 грн. - заборгованість за отриману теплову енергію, 2 360,03 грн. - пеня, 382,71 грн. - 3% річних, 2 167,26 грн. - інфляційні втрати, 1 081,16 грн. - проценти за користування коштами.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1827,00грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина № 8 Міністерства охорони здоров'я України" (51917, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр.. Аношкіна, 67, ідентифікаційний код 14280954) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Беспалова, буд. 2, ідентифікаційний код 32540420) 12 061,92 грн., з яких: 6 070,76 грн. - заборгованість за отриману теплову енергію, 2 360,03 грн. - пеня, 382,71 грн. - 3% річних, 2 167,26 грн. - інфляційні втрати, 1 081,16 грн. - проценти за користування коштами, про що видати наказ.

Стягнути з Державного закладу "Спеціалізована медико-санітарна частина № 8 Міністерства охорони здоров'я України" (51917, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пр.. Аношкіна, 67, ідентифікаційний код 14280954) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Беспалова, буд. 2, ідентифікаційний код 32540420) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.07.2015

Суддя І.В. Мілєва