КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р. Справа№ 910/1103/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Невмержицька І.М. (договір правової допомоги від 05.02.2015; свідоцтво №4286/10 від 29.09.2010);

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь»

на рішення господарського суду міста Києва від 06.04.2015

у справі № 910/1103/15-г (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

до фізичної особи-підприємця Вязовського Іллі Володимировича

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Естім Транслогістик»

про стягнення 73 080 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі №910/1103/15-г позов товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" до фізичної особи-підприємця Вязовського Іллі Володимировича про стягнення 73 080 грн. залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Маша і Мєдвєдь» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом статті 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права".

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник фізичної особи-підприємця Вязовського Іллі Володимировича висловився за відхилення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Інші учасники провадження у справі в судове засідання апеляційної інстанції представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили.

Враховуючи те, що інші учасники провадження у справі про слухання справи повідомлені належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд рішення місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі їх представників

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" (далі - позивач) пред'явлено позов до фізичної особи-підприємця Вязовського Іллі Володимировича (далі - відповідач) про стягнення 73 080 грн.

Причиною спору є намагання позивача отримати компенсацію за порушення виключних майнових авторських прав.

Позов мотивовано тим, що відповідачем без дозволу позивача реалізовано товар із зображенням персонажів "Маша", "Мєдвєдь" з мультиплікаційного серіалу "Маша и Мєдвєдь".

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується наявними матеріалами справи,

- 26.12.2014, 29.12.2014 (двічі) представник позивача у магазині (за адресою: м. Київ, вул. Г. Гонгадзе, 5), у якому здійснює торгівлю відповідач, придбав товар - яйця шоколадні у обгортці, запаковані у коробку із нанесеними малюнками, в структурі яких використано зображення різних кадрів серій мультиплікаційного серіалу "Маша і Мєдвєдь"; на підтвердження цього позивач подав суду касові чеки та відеозапис фіксації факту порушення;

- позивач доводить наявність у нього авторських прав, за захистом яких він звернувся, укладеними з товариством з обмеженою відповідальністю студія "Анімаккорд" договорами від 08.06.2010 № 010601-МиМ, від 12.10.2010 № 1007/19 про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір - серіал "Маша і Мєдвєдь" (разом за договорами дванадцять серій);

- докази законного використання відповідачем відповідних творів відсутні.

За змістом статей 435, 440, 441, 443 Цивільного кодексу України, статей 7, 15, 31-33 Закону України "Про авторське право і суміжні права": право на використання твору належить автору або іншій особі, яка одержала відповідне майнове право у встановленому порядку; використання твору здійснюється лише за згодою автора або особи, якій передано відповідне майнове право (за виключенням випадків, вичерпний перелік яких встановлено законом).

Використання твору без дозволу суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав є порушенням авторського права і (або) суміжних прав, передбаченим пунктом "а" статті 50 Закону України "Про авторське право і суміжні права", за яке згідно з пунктом "г" частини другої статті 52 цього Закону передбачена можливість притягнення винної особи до відповідальності у вигляді сплати компенсації в розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат.

У той же час право суб'єкта авторського права, передбачене пунктом "г" частини першої статті 52 Закону подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій, як альтернативні способи захисту своїх прав відповідають праву суду, передбаченому пунктом "г" частини другої цієї ж статті винести рішення про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат замість відшкодування збитків або стягнення доходу;

Таким чином, стягнення компенсації хоча і є самостійним способом захисту авторського права, однак за своєю суттю воно фактично замінює право на стягнення доходу, отриманого порушником, або на відшкодування збитків і має бути співрозмірним.

У пункті 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (із змінами і доповненнями), з-поміж іншого зазначено, що у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід мати на увазі таке. Компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

За приписом статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

У підпункті 51.3 пункту 51 тієї ж постанови йдеться про те, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні. У визначенні суми компенсації господарський суд має виходити з того розміру мінімальної заробітної плати, який установлено на час прийняття судом відповідного рішення.

Оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в сукупності, зокрема, й малозначимість порушення, вчиненого відповідачем, розмір отриманого доходу (фактично 7,96 грн.), суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову щодо стягнення компенсації у розмірі 73 080 грн.

За таких обставин, місцевий господарський суд правомірно, у відповідності з визначеними статтею 3 ЦК України принципами справедливості, добросовісності та розумності, оцінив обставини порушення майнових авторських прав позивача та відмовив у стягненні компенсації, оскільки її стягнення у меншій сумі, ніж це визначено статтею 52 Закону України "Про авторське право і суміжні права" не передбачено. А стягнення у мінімальній сумі, яку було заявлено позивачем, було явно неспіврозмірним збиткам, понесеним позивачем, або отриманому відповідачем доходу.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновку суду не спростовують з наведених підстав.

Отже, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 06.04.2015 у справі №910/1103/15-г залишити без змін.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко