номер провадження справи 17/73/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015 Справа № 908/749/15-г

за позовною заявою: приватного акціонерного товариства УКРЕНЕРГОТРАНС, 49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, 8

до відповідача: державного підприємства Донецька залізниця, 83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68

про стягнення 18 367,08 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 12.01.15 б/н

ОСОБА_2, довіреність від 31.12.14 б/н

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

05.02.15 до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернулось приватне акціонерне товариство УКРЕНЕРГОТРАНС (надалі ПрАТ УКРЕНЕРГОТРАНС) про стягнення з державного підприємства Донецька залізниця (далі ДП Донецька залізниця) 18 367,08 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.02.15 у справі № 908/749/15-г матеріали позовної заяви приватного акціонерного товариства УКРЕНЕРГОТРАНС до державного підприємства Донецька залізниця про стягнення 18 367,08 грн. повернуто позивачу без розгляду на підставі п. 6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.03.15 по справі № 908/749/15-г ухвалу господарського суду Запорізької області від 05.02.15 у вказаній справі скасовано. Матеріали справи № 908/749/15-г передано на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою від 14.04.15 судом прийнято позовну заяву ПАТ УКРЕНЕРГОТРАНС від 02.02.15 № 3.5-131 до розгляду та порушено провадження по справі № 908/749/15-г, якій присвоїти № провадження 17/73/15, судове засідання призначено на 14.05.15.

Ухвалою від 14.05.15 у звязку з неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи судом відкладався до 27.05.15.

Ухвалою від 27.05.15 судом за заявою представника позивача продовжено строк вирішення спору на 15 днів до 25.06.15, розгляд справи відкладено на 25.06.15.

За заявою представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 25.06.15, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам позивача повідомлено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач підтримав заявлені вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та у письмових поясненнях, зазначав наступне. 29.07.10 між сторонами у справі укладено договір № Е-050047 про організацію перевезення вантажів і проведення розрахунків за перевезення вантажів та надані залізницею послуги, на підставі якого позивачу як експедитору були відкриті особові рахунки по ДП Донецька залізниця з присвоєнням відповідних кодів платника. 27.07.14 за залізничними накладними №№ 51601847, 51606531 ПрАТ УКРЕНЕРГОТРАНС були відправлені порожні вагони зі станції Маріуполь-Порт ДП Донецька залізниця на ст. Комунарськ ДП Донецька залізниця на адресу ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» під навантаження. Залізницею були прийняті вказані вагони до перевезення та з особового рахунку ПрАТ УКРЕНЕРГОТРАНС була стягнута відповідна плата за здійснення перевезення. З 28.07.14 Укрзалізницею було введено конвенційну заборону, відповідно до якої на навантаження всіх вантажів та відправлення зі станції залізниць України на станції в т.ч. Комунарськ. У звязку з чим, 13 порожніх вагонів відповідно з конвенційною забороною були зупинені залізницею на шляху слідування по ст. Оленівка ДП Донецька залізниця. З метою виключення невиробничих простоїв вагонів позивач був змушений здійснити переадресування вищезазначених вагонів на нову станцію призначення - ст. Оленівка ДП Донецька залізниця на адресу нового одержувача ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», про що позивач звернувся до відповідача з листом від 02.08.14 № 3.4-506. 05.08.14 та 09.08.14 по ст. Оленівка ДП Донецька залізниця були виписані накопичувальна картка № 05080492 та відомість плати за користування вагонами № 05089011, згідно з якими, крім збору за оформлення переадресування вагонів, з особового рахунку позивача також були списані: збір за зберігання вагонів на коліях загального користування в розмірі 708,72 грн.; плата за користування вагонами в розмірі 17 275,44 грн.; тарифний збір за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника в розмірі 382,92 грн. (з ПДВ). Таке списання позивач вважає необґрунтованим оскільки ні накопичувальна картка № 05080492, ні відомість плати за користування вагонами № 05089011 для розгляду та підписання на адресу позивача не надавались. Отже, відповідач, як пояснював позивач, в односторонньому порядку 05.08.14 та 09.08.14 незаконно списав грошові кошти в сумі 18 367,08 грн. Також, відповідач своїх зобовязань щодо доставки вантажу (порожніх вагонів) одержувачу до сьогодні не виконав та строк виконання зобовязань не зазначив. Крім того, списання телеграфного збору, на думку позивача, є безпідставним оскільки переадресування 13 порожніх вагонів здійснювалось за внутрішнім документом. З огляду на викладене, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача неправомірно списані грошові кошти в сумі 18 367,08 грн.

Відповідач у відзиві від 13.05.15 № 2022/749 проти позовних вимог заперечив повністю, пояснював наступне. Враховуючи порушення поїзного руху бойовими діями, Укрзалізниця скористалась наданим їй правом на введення тимчасового обмеження щодо перевезень на деяких станціях, у т.ч. і для станції Комунарськ. При цьому, як вказував відповідач, вина залізниці у затримці вагонів через введення 28.07.14 Укрзалізницею конвенційної заборони на навантаження відсутня, оскільки, по-перше, виконуючи вказівку органу управління залізничним транспортом залізниця діяла правомірно: по-друге, саме настання обставин непереборної сили і спричинило прийняття зазначеної конвенційної заборони. Враховуючи викладене, відповідачем було правомірно списано суму зборів, повязаних з перевезенням вантажів. Також, відповідач вважає, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права договором не передбачений обовязок відповідача у разі неправильного відображення даних у особовому рахунку позивача повертати йому відповідні кошти. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1). Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч. 2). Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3).

Відповідно до ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1). Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень (ч. 2).

Згідно із п. 71 Статуту залізниць України (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій, визначаються договором.

29.07.10 між державним підприємством Донецька залізниця (Залізниця) та приватним акціонерним товариством УКРЕНЕРГОТРАНС (Експедитор) укладено договір № Е-050047 про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги з додатковими угодами, предметом якого (п. 1. договору) є проведення Експедитором розрахунків з залізницею за надані нею послуги з перевезення вантажів, порожніх власних та орендованих вагонів та інші послуги Вантажовідправникам/Вантажоодержувачам.

Цим договором передбачаються умови оплати Експедитором вартості послуг Залізниці (оплата залізничного тарифу, плата за користування вагонами, збори за подачу і забирання вагонів і інші додаткові послуги) наданих Вантажовласникам при здійсненні експортно-імпортних перевезень вантажів, а також інших послуг по договірним тарифам.

Діяльність сторін регламентується вимогами Статуту залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом (частина 1), Угодою про міжнародне залізничне вантажне сполучення, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ним послуги, іншими нормативними документами Укрзалізниці, що відносяться до перевезень вантажів, а також чинним законодавством України (п. 1.3. договору).

Згідно з п. 1.4. договору (в редакції додаткової угоди від 24.12.14 № 13), сума по договору складає 5 000 грн., але невиконання або перевиконання вказаної суми не може мати наслідків у вигляді штрафів або стягнень в будь-якій формі з жодної сторони даного договору.

Відповідно до п. 2.1.1. договору, Залізниця зобовязалась приймати до перевезення вантажів, згідно з заявками Вантажовласників, порожні власні або орендовані вгони на підставі договорів власників вагонів з відправниками, одержувачами, Експедиторами для чого подавати під навантаження/вивантаження вагони/контейнери згідно із затвердженими планами на надавати додаткові послуги, повязані з цими перевезеннями, з оплатою їх Експедитором.

Пунктом 2.2.5. договору (в редакції додаткової угоди від 04.12.14 № 13) передбачено, що починаючи з 08.12.14 Експедитор зобовязується здійснювати попередню плату за перевезення вантажів та інші транспортні послуги на умовах цього договору шляхом перерахування коштів у сумах, відповідних до обсягу перевезення на поточний рахунок Залізниці з особовим режимом використання в Техпд Ясинувата (…).

Додатковою угодою від 24.12.14 № 13, сторони дійшли згоди термін дії договору від 29.07.10 № Е-050047 пролонгувати до 31.12.15, але у будь-якому випадку до повного виконання зобовязань за договором.

Приписами п. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457, визначено, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та ін. платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 22 Статуту залізниць України встановлено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно з п. 23 Статуту залізниць України, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.07.14 ПрАТ УКРЕНЕРГОТРАНС (відправник) за залізничними накладними №№ 51601847, 51606531 було відправлено зі станції Маріуполь-Порт ДП Донецька залізниця на станцію Комунарськ ДП Донецька залізниця вантажоодержувачу ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» 13 порожніх вагонів.

Відповідно до п. 29 Статуту залізниць України, Укрзалізниця має право запроваджувати, за погодженням з Мінтрансом, тимчасові обмеження щодо перевезень в окремі райони під час стихійного лиха, виникнення інших надзвичайних обставин, скупчення нерозвантажених транспортних засобів у пунктах призначення.

З матеріалів цієї справи вбачається, що розпорядженням від 28.07.14 № ЦЗМ-14/1263 Укрзалізницею, на підставі п. 29 Статуту залізниць України, введено тимчасові обмеження щодо перевезень на деяких станціях, в т.ч. на станції Комунарськ ДП Донецька залізниця.

Приписами п. 44 Статуту залізниць України визначено, що залізниця може на заяву відправника, одержувача змінити станцію призначення вантажу, прийнятого до перевезення (переадресувати вантаж), з оплатою витрат за договірним тарифом. За час затримки вагонів (контейнерів) в очікуванні переадресування справляється плата, встановлена згідно із статтею 119 цього Статуту. Час затримки обчислюється з моменту, коли минуло 2 години після повідомлення про прибуття вантажу.

Згідно з п. 45 Статуту залізниць України, в усіх випадках зміни одержувача або станції призначення вантажу підприємство, організація, громадяни, за заявою яких здійснено таку зміну, є відповідальними перед попереднім одержувачем за наслідки такої зміни і зобов'язані відрегулювати розрахунки між відправниками, попередніми адресатами та фактичними одержувачами.

Листом від 02.08.14 № 3.4.-506 ПрАТ УКРЕНЕРГОТРАНС просить ДП Донецька залізниця переадресувати 13 порожніх власних полувагонів, слідуючих на станцію Комунарськ ДП Донецька залізниця на станцію «Еленовка» ДП Донецька залізниця за старими документами на адресу ПрАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат».

Пунктами 13, 14 Правил переадресування вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 20.08.01 № 542 передбачено, що за час затримки вагонів (контейнерів) до оформлення відправником перевізних документів на переадресування стягується плата за користування вагонами (контейнерами) відповідно до статей 44 та 119 Статуту залізниць. Період затримки обчислюється з часу, коли минуло дві години після повідомлення про прибуття вантажу, до оформлення відправником перевізних документів на переадресований вантаж.

Якщо вантаж очікує переадресування у вагоні (контейнері) на місці загального користування впродовж терміну, що перевищує термін безкоштовного зберігання, встановлений статтею 46 Статуту залізниць, то вантажовласник (експедитор) крім плати за користування вагоном (контейнером) сплачує залізниці плату за зберігання вантажу, встановлену тарифом.

Таким же чином нараховується плата за користування вагонами (контейнерами) та плата за зберігання вантажу у разі переадресування його під час перевезення (на попутних, прикордонних станціях).

Якщо залізниця не має можливості видати вантаж, то за вказівкою відправника (безпосередньо або через експедитора) вона переадресовує його на іншу станцію призначення, іншому одержувачу або повертає його відправнику. Таке переадресування оформляється за первинними документами з внесенням до них усіх платежів, пов'язаних із затримкою вантажу (за період від прибуття до переадресування). Ці платежі і провізна плата стягуються з одержувача або відправника, якщо йому повернуто вантаж. Переадресування згідно з цим пунктом здійснюється за наявністю гарантії сплати всіх належних залізниці платежів новим одержувачем, що підтверджується телеграмою начальника станції нового призначення.

Відповідно до п. 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів (затв. наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції від 24.11.00 за № 864/5085), усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в 3-х примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

З матеріалів цієї справи вбачається, що ДП Донецька залізниця були нараховані та списані кошти в сумі 18 367,08 грн., повязані з перевезенням вантажів, з яких:

- 17 275,44 грн. (з ПДВ) плата за користування вагонами по відомості плати за користування вагонами № 05089011;

- 708,72 грн. (з ПДВ) збір за зберігання вагонів на коліях загального користування по накопичувальній картці № 05080492;

- 382,92 грн. (з ПДВ) телеграфний збір за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника по накопичувальній картці № 05080492.

Положеннями п. 119. Статуту залізниць України передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами-суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами.

Пунктом 121. Статуту залізниць України встановлено, що Вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача;

в) в інших випадках, передбачених Правилами.

Порядок і умови користування вагонами і контейнерами визначають Правила користування вагонами і контейнерами (ст.ст. 119-126 Статуту залізниць України), затверджені наказом Міністерства транспорту України від 25.02.99 № 113.

Відповідно до п. 2. Правил користування вагонами і контейнерами, за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під'їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи-суб'єкти підприємницької діяльності вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення, зокрема, за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (п. 3 Правил користування вагонами і контейнерами).

За змістом п. 4. Правил користування вагонами і контейнерами, відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.

Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватись працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред'явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці.

У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов'язаний підписати відомість із зауваженнями.

Приписами п. 6 Правил користування вагонами і контейнерами визначено, що усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Згідно з п. 13 Правил користування вагонами і контейнерами, плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Відповідно до п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що Вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі «Примітки» Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Таким чином, з огляду на вище викладені положення, плата за користування вагонами та плата за зберігання вагонів вноситься вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами-суб'єктами підприємницької діяльності лише у разі затримки вагонів з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту чи підприємства.

Як встановлено вище матеріалами справи, затримка вагонів в очікуванні переадресування за залізничними накладними №№ 51601847, 51606531 сталась внаслідок прийнятого Укрзалізницею, на підставі п. 29 Статуту залізниць України, розпорядження від 28.07.14 № ЦЗМ-14/1263, яким введено тимчасові обмеження щодо перевезень на деяких станціях, в т.ч. на станції Комунарськ ДП Донецька залізниця.

Отже, як свідчать матеріали цієї справи та встановлено судом, затримка спірних вагонів в очікуванні переадресування в даному випадку в спірних правовідносинах виникла з причин, що не залежали від відправника - ПрАТ УКРЕНЕРГОТРАНС, тобто позивача у цій справі.

У звязку з чим, суд визнає безпідставним та необґрунтованим здійснене ДП Донецька залізниця списання коштів в сумі 17 275,44 грн. (з ПДВ) як плати за користування вагонами по відомості плати за користування вагонами № 05089011 та 708,72 грн. (з ПДВ) в якості збору за зберігання вагонів на коліях загального користування по накопичувальній картці № 05080492.

Пунктом 8.3. розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги передбачено, що за надання залізницею на вимогу вантажовласника інформації, пов'язаної зі зміною адресата (переадресування вантажів, крім домашніх речей), нараховується збір у розмірі 207,2 грн. за повідомлення.

Листом від 09.09.13 № ЦМ-8/1078 перший заступник начальника Головного комерційного управління Укрзалізниці ОСОБА_3 повідомив, що збір відповідно до п. 8.3. розділу ІІІ Збірника тарифів у розмірі 207,2 грн. стягується лише у випадках надання на вимогу вантажовласника залізницею телеграфного повідомлення згідно з параграфом 6 ст. 20 розділу ІV СМГС.

В матеріалах цієї справи відсутні докази надання ДП Донецька залізниця телеграфного повідомлення щодо переадресування вагонів за залізничними накладними №№ 51601847, 51606531.

З огляду на викладене, списання відповідачем по накопичувальній картці № 2,92 грн. (з ПДВ) телеграфного збору за повідомлення залізниці на прохання вантажовідправника суд визнає безпідставним та необґрунтованим.

Доводи відповідача, викладені у відзиві від 13.05.15 № 2022/749 на позовну заяву спростовуються наявними в матеріалах цієї справи доказами.

Оскільки відповідач в ході розгляду цієї справи не надав суду доказів правомірності своїх дій щодо списаного збору за зберігання вагонів на коліях загального користування в сумі 708,72 грн. (з ПДВ), плати за користування вагонами в сумі в сумі 17 275,44 грн. (з ПДВ) та 382,92 грн. (з ПДВ) телеграфного збору, суд вважає, що позовні вимоги ПрАТ УКРЕНЕРГОТРАНС про стягнення з ДП Донецька залізниця неправомірно списаних коштів в розмірі 18 367,08 грн. є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими доданими документами та, як наслідок, підлягають задоволенню судом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір в розмірі 1827 грн. покладається на відповідача.

Судом розяснюється, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 116 ГПК України (…) після набрання законної сили наказ видається судом за заявою стягувачу (…).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 21, 43, 45, 22, 33, 34, 49, 69, 82, 821, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з державного підприємства Донецька залізниця (83062, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь приватного акціонерного товариства УКРЕНЕРГОТРАНС (49050, м. Дніпропетровськ, вул. Володі Дубініна, 8, , р/р 3605 в ПАТ «Перший Український ОСОБА_4» м. Київ, МФО 334851) 18 367 (вісімнадцять тисяч триста шістдесят сім) грн. 08 коп. основного боргу та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.07.15.

Суддя В.Л. Корсун