номер провадження справи 31/103/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 Справа № 908/2673/15

Господарський суд Запорізької області у складі судді Хуторного В.М., при секретарі Пилипенко А.В.

За участю представників: від позивача - не з'явився; від відповідача - Тарасов Д.О., довіреність від 25.05.2015 р.;

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/2673/15

за позовом: Фермерського господарства «Стоян», с. Теплиця Арцизського району Одеської області (скорочено ФГ «Стоян»);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Хортиця Нова», м. Запоріжжя (скорочено ТОВ «Хортиця Нова»);

про стягнення суми

Ухвалою господарського суду від 20.04.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено та присвоєно номер провадження у справі 31/103/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 27.05.2015 р.

Ухвалою суду від 27.05.2015 р. розгляд справи продовжено на 15 календарних днів та розгляд справи відкладався на 24.06.2015 р. та 06.07.2015 р.

За клопотанням представника відповідача розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні було прийнято рішення.

Сутність спору:

ФГ «Стоян» звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з ТОВ «Хортиця Нова» заборгованості за договором перевезення вантажів №ХН-14/15 від 01.10.2014 р. в загальній сумі 106447,5 грн., з якої 93478,7 грн. основний борг, 929,66 грн. - 3% річних та 12039,14 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані обставинами, викладеними у позовній заяві та обґрунтовані ст. ст. 1, 2, 12, 33, 44, 49, 58 ГПК України, ст. ст. 193, 222, 230, 265 ГК України, ст. ст. 525, 526, 549, 610, 611, 612, 625 ЦК України та умовами Договору №ХН-14/15 від 01.10.2014 р.

Представник позивача в судові засідання не з'являвся, про причину неявки суд не повідомляв, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

ТОВ «Хортиця Нова», відповідач у справі, у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на виконання взятих зобов'язань щодо оплати за Договором перевезення вантажів ХН-14/15 від 01.10.2014 р., в підтвердження чого надано платіжне доручення №2550 від 04.02.2015 р. на суму 93478,7 грн.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 р. між ФГ «Стоян» (Виконавець, позивач у справі) та ТОВ «Хортиця Нова» (Замовник, відповідач у справі) було укладено Договір перевезення вантажів №ХН-14/15 (надалі - Договір перевезення), за умовами якого Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується надати Замовнику послуги з транспортного перевезення вантажу. Виконавець надає послуги власним автотранспортом у кількості 3 автомобілі: 1) КАМАЗ 5320, реєстраційний номер ВЕ 5773 АО; причіп бортовий СЗАП 8350, реєстраційний номер ВЕ 1933 ХТ; 2) КАМАЗ 55102, реєстраційний номер ВН 5664 ЕМ; причіп самоскид-Е, реєстраційний номер 23292 АО; 3) MANTGA 24.440, реєстраційний номер ВН 8283 ЕР, причіп SCHWARZMULLER, реєстраційний номер ВН 5727 ХМ (п. 1.1 Договору перевезення).

За приписами п. 2.1 Договору перевезення, ціна робіт, що виконуються виконавцем вказана у Додатку, який є невід'ємною частиною цього договору.

Пунктом 2.2 Договору перевезення передбачено, що виплата винагороди за виконану роботу проводиться після завершення замовником остаточного збору врожаю та після вирахування вартості фактично отриманих Виконавцем паливно-мастильних матеріалів.

Згідно з Додатком № 1 до Договору перевезення, вартість послуг перевезення встановлена в залежності від відстані за маршрутом та з урахуванням ціни дизпалива 16 грн/л.

Пунктами 8.1 та 8.2 Договору перевезення встановлено, що Виконавець зобов'язується розпочати виконання робіт у строки, вказані Замовником, та виконувати роботу протягом строку зазначеного Замовником.

У випадку порушення своїх зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність визначену цим Договором та чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (пункт 9.1 вказаного Договору).

За порушення умов цього Договору винна сторона відшкодовує спричинені цим збитки, у тому числі втрачену вигоду, у порядку, передбаченому чинним законодавством (пункт 9.6. Договору перевезення).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту його остаточного виконання сторонами, але в будь- якому випадку до « 31» серпня 2015 року (пункт 10.1 Договору перевезення).

Предметом судового розгляду по даній справі є стягнення з відповідача заборгованості за Договором перевезення від 01.10.2014 р. у розмірі 93478,7 грн., 3% річних у розмірі 929,66 грн. та інфляційних втрат у розмірі 12039,13 грн., всього на суму 106447,5 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору перевезення вантажів.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Виконання позивачем робіт за Договором перевезення у період з 01.10.2014 р. по 14.11.2014 р. підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами п. 2.2 Договору перевезення сторони погодили, що виплата винагороди за виконану роботу проводиться після завершення замовником остаточного збору врожаю та після вирахування вартості фактично отриманих Виконавцем паливно-мастильних матеріалів, тобто вказаним Договором сторони не визначили чіткого строку для здійснення оплати грошових коштів за виконанні роботи.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В позовній заяві позивач зазначає, що після завершення остаточного збору вражаю вартість фактично отриманих послуг становить 93478,7 грн., яка відповідачем до цього часу не сплачена, з доводами якого суд не погоджується з урахуванням наступного.

Виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості виконаних робіт за Договором перевезення підтверджується платіжним дорученням від 04.02.2015 р. на суму 93478,7 грн., яка надійшла на рахунок ФГ «Стоян» в банку АО «ІМЕКСБАНК», наданий відповідачу позивачем разом з Інформацією для здійснення платежів (а. с. 32) до Договору перевезення, хоча в самому Договорі вказано рахунок в банку АТ «Ощадбанк»», який згідно Довідки банку відкрито позивачем тільки 11.11.2014 р., тобто після укладання вказаного Договору. В якості існування та проведення за рахунок операцій в банку АТ «ІМЕКСБАНК» відповідачем надано суду докази, що за рахунком в АТ «ІМЕКСБАНК» , що належить ФГ «Стоян» проходили операції з проведення розрахунків від інших контрагентів. Згідно Інформаційної довідки щодо ПАТ «ІМЕКСБАНК» то на підставі постанови Правління НБУ від 26.01.2015 р. №50 «Про віднесення ПАТ «ІМЕКСБАНК» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 26.01.2015 р. №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «ІМЕКСБАНК», згідно якого з 27.01.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ІМЕКСБАНК». Тимчасову адміністрацію в АТ «ІМЕКСБАНК» запроваджено строком на три місяці з 27.01.2015 р. 26.04.2015 р. включно. Отже, враховуючи те, що на момент перерахування коштів у розмірі 93478,7 грн. на рахунок в АБ «ІМЕКСБАНК» відповідач не був обізнаний про введення Тимчасової адміністрації в АТ «ІМЕКСБАНК» з 27.01.2015 р., то лише позивач, як кредитор, має право звернутися до Тимчасової адміністрації ПАТ «ІМЕКСБАНК» з кредиторською вимогою про повернення йому цих коштів.

За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу 93478,7 грн. є безпідставною та не підлягає задоволенню.

Вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 929,66 грн. та інфляційних втрат у розмірі 12039,13 грн. судом відхиляється, оскільки позивачем не доведено факту порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо несвоєчасної оплати коштів за спірним Договором.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Повний текст рішення складено 07.07.2015 р.

Суддя В.М. Хуторной