РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015Справа №910/12420/15

за позовом Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш"
до Служби безпеки України
про зміну договору
Суддя Полякова К.В.
Представники сторін:
від позивача: Карпова Т.В. (дов.№27/11-11Д від 13.01.2015)
від відповідача: Шевчук В.В. (дов.№22/1153-Д від 28.02.2014),

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Служби безпеки України про зміну договору.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 порушено провадження у справі №910/12420/14 та призначено її до розгляду на 11.06.2015 року.
05.06.2015 та 09.06.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи.
10.06.2015 від Служби безпеки України через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшов відзив та додаткові документи по справі.
У судовому засіданні 11.06.2015 оголошено перерву до 16.06.2015 року.
До початку судового засідання 16.06.2015 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові документи для долучення до матеріалів справи та письмові пояснення по справі.
У судовому засіданні 16.06.2015 судом постановлено ухвалу про зміну відповідача на Службу безпеки України, а за наслідками судового засідання судом оголошено перерву до 02.07.2015 року.
Під час судового засідання 02.07.2015 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях, поданих до суду через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва 26.06.2015 року.
Представник відповідача у свою чергу, заперечував проти задоволення позовних вимог, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені у відзиві та письмових поясненнях, що надійшли до суду через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва 30.06.2015 року.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Між Дочірнім підприємством Державної компанії Укрспецекспорт - Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма Укрінмаш (постачальник) та Службою безпеки України (військовою частиною НОМЕР_1 ) (покупець) укладено Договір №14/80-3/103-Д про закупівлю товарів від 17.10.2014 (надалі - Договір).
Пунктом 1.1 «Предмет договору» Договору, сторони встановили зобов`язання Позивача, в порядку та на умовах, визначених Договором поставити та передати у власність Відповідача прилади нічного бачення (надалі - Товар) у кількості, комплектності та за ціною, що зазначені у Специфікації (Додаток №1 до Договору), яка є невід`ємною частиною Договору, а Відповідач зобов`язується прийняти якісний Товар та сплатити його вартість.
Відповідно до Специфікації (Додаток №1 до Договору), Сторони визначили кількість Товару, що поставлятиметься для Відповідача - 313 одиниць.
За умовами п. 3.1. Договору, загальна ціна Договору складає 17 733 941,48 грн., що еквівалентно сумі 1 369 287,36 дол. США (один мільйон триста шістдесят дев`ять тисяч двісті вісімдесят сім дол. СІЛА 36 центів) без ПДВ, відповідно до офіційного курсу Національного банку України, який станом на дату укладення даного Договору (17.10.2014) становить 12,95122 грн. за один долар США.
На виконання Договору, Позивач уклав з корпорацією American Technologies Network Corp., США, контракт від 17.10.2014 № 3/57-1К. Загальна вартість контракту складає 1 220 700, 00 (один мільйон двісті двадцять тисяч сімсот дол. США 00 центів).
Відповідно до п. 4.3. Контракту, загальна вартість Контракту складає 1 220 700,00 дол. США.
Згідно Додатку №1 до Контракту від 17.10.2014 №3/57-1К визначено кількість Товару у розмірі 313 од.
Відповідно до п. 5.2. Контракту (із змінами внесеними додатковою угодою №1 від 11.11.2014 до Контракту), Сторони визначили, що на суму, що становить 100% вартості першої партії Товару, Покупець відкриває на користь Продавця у доларах США безвідкличний, документарний, ділений акредитив, на строк, що перевищує на 1 місяць строк поставки Товарів.
Відповідно до специфікації першої партії Товару: - кількість в якій поставлятиметься Товар складає 267 од.; - ціна за 1 одиницю Товару складає 3900,00 дол. США; -загальна вартість за першу партію Товару складає 1 041 300,00 дол. США.
Так, Позивачем 07.11.2014 подано до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (надалі - Банк) заяву про відкриття документарного акредитива.
02.12.2014 банком відкрито акредитив на суму 1 041 300,00 дол. США, що підтверджується копією повідомлення банку за вх. №4491 від 09.12.2014 та 15.01.2015 виконано платіж на вказану суму за відкритим акредитивом.
Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №3 від 02.12.2014 до Контракту, Сторони визначили, що на суму, що становить 100% вартості другої партії Товару, Покупець відкриває на користь Продавця у доларах США безвідкличний, документарний, ділений акредитив, на строк, що перевищує на 1 місяць строк поставки Товарів. Так, згідно специфікації другої партії Товару: - кількість в якій поставлятиметься Товар складає 26 од.; - ціна за 1 одиницю Товару складає 3900,00 дол. США; - загальна вартість за другу партію Товару складає 101 400,00 дол. США.
Позивачем 02.12.2014 подано до ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заяву про відкриття документарного акредитива.
Надалі, 09.12.2014 банком відкрито акредитив на суму 101 400,00 дол. США та 15.01.2015 виконано платіж на суму 101 400,00 дол. США за відкритим акредитивом.
Отже, Контракт сторонами виконано на загальну суму 1 142 700,00 дол. США щодо оплати 293 од.
За приписами розділу 3 Контракту, Продавець здійснює поставку Товару Покупцю на умовах DDU-аеропорт Бориспіль (Україна), згідно з INCOTERMS- 2000.
Відповідно до умов DDU, продавець зобов`язаний надати не розвантажений товар у розпорядження покупця або іншої особи, названої покупцем, на будь-якому транспортному засобі, у названому місці призначення, в узгоджену дату або в межах періоду, узгодженого для поставки. Також, Продавець зобов`язаний, за власний рахунок надати покупцю транспортний документ (повітряну накладну), яких може потребувати покупець для прийняття товару.
На підтвердження, що поставка здійснювалась на умовах DDU-аеропорт Бориспіль (Україна) свідчить запис у графі 20 митної декларації.
Відповідно до п. 3.6. Контракту, датою поставки вважається дата, зазначена в акті відповідно п.6.3. контракту, тобто дата зазначена в акті приймання-передачі Товару.
Так, 30.01.2015 Сторони підписали акт прийому-передачі Товару у кількості 293 од. копія якого міститься у матеріалах справи.
Відповідно до умов Договору, позивачем та відповідачем визначено ціну Договору у національній валюті України та еквівалентну суму до долару США, відповідно до офіційного курсу Національного банку України (надалі - НБУ), станом на дату укладання даного Договору.
Водночас, Сторони зазначили, що загальна ціна Договору підлягає коригуванню у випадку, якщо на дату виставлення рахунку-фактури відбулось збільшення або зменшення встановленого НБУ курсу долару США по відношенню до гривні порівняно з встановленим НБУ курсом на дату укладення Договору (п. 3.2. Договору). При цьому, перерахунок здійснюється з урахуванням зміни ціни Договору в гривнях за одиницю Товару пропорційно зміні курсу встановленого Договором в гривнях за один долар США, про що Сторони підписують додаткову угоду, протягом трьох робочих днів при виникненні наведених обставин (п. 3.3. Договору).
Умовами Договору визначено, що обов`язки Відповідача по оплаті Товару, вважаються виконаними в момент списання грошових коштів з рахунку Відповідача та їх зарахування на рахунок Позивача (п.4.4. Договору).
28.10.2014 Позивачем виставлено Відповідачу рахунок-фактури №UIM-1- 3/103-2014 від 28.10.2014 на попередню оплату за Договором на суму розраховану за курсом НБУ на день виставлення такого рахунку - 12,950440 дол. США за одну гривню.
Оскільки відповідачем протягом трьох робочих днів не здійснено оплату виставленого рахунку від 28.10.2014, у подальшому позивачем, а саме 04.11.2014, виставивлено відповідачу рахунок-фактури №UIM-2-3/103-2014 від 04.11.2014 на попередню оплату за Договором на суму розраховану за курсом НБУ на день виставлення такого рахунку - 12,950746 дол. США за одну гривню. Відповідні зміни також погоджені сторонами шляхом укладення 06.11.2014 додаткової угоди №1 до Договору.
06.11.2014 позивачем, у зв`язку із зміною курсу, виставлено для оплати відповідачу рахунокфактуру UIM-3-3/103-2014 на суму 18 841 288,45 грн.
Надалі, 07.11.2014 відповідачем згідно платіжного доручення №393 від 06.11.2014 здійснено перерахування попередньої оплати позивачеві у розмірі 17 733293,57 грн., тобто у розмірі погодженому додатковою угодою №1 від 06.11.2014 року.
Сторони п. 3.7. Договору визначили, що після виставлення рахунку- фактури Позивачем ціна на зазначений Товар не підлягає зміні, окрім підстав, визначених цим Договором.
Так, п. 3.8. Договору, Сторони погодили, що загальна ціна Договору може бути змінена за взаємною домовленістю Сторін.
Пунктом 3.9. Договору, Сторони визначили, що обсяги закупівлі та загальна ціна Договору може бути зменшені в залежності від реального фінансування видатків на зазначені цілі.
Оскільки курс долара США по відношенню до української гривні з моменту укладання Договору зріс на 19,03%, подальше виконання Договору призводить до фактичного збільшення ціни Товару на 19,03%.
Таким чином, зміна обставин за Договором у бік значного зростання курсу долара США до української гривні, є істотною, оскільки якби Сторони могли це передбачити, вони не уклали б Договір або уклали б його на інших умовах, про що зазначено у висновку Торгово-промислової палати України про істотну зміну обставин від 19.03.2015 №2037/05.0-22.
Так, посилаючись на вищевикладене, маючи на меті внести зміни до договору, як стверджує позивач щодо визначення ціни договору, останній неодноразово звертався до відповідача (листи від 27.11.2014 №27/3-8726, №27/3-8727, від 10.12.2014 №27/3-9157, від 17.12.2014 №27/3-9462, №27/3-9466, від 23.03.2015 №27/11-3125) із пропозиціями переглянути умови Договору у зв`язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.
У свою чергу, відповідачем у відповідях (листи від 19.12.2014 №28/6466 та від 09.02.2015 №28/800) зазначав про неприйнятність запропонованих змін до Договору.
З метою врегулювання такої ситуації, позивач звернувся до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України за роз`ясненням щодо правомірності посилання на норми цивільного та господарського законодавства для внесення змін до істотних умов Договору.
Відповідно до роз`яснень Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 17.03.2015 №2413-04/8332-07 у зв`язку з тим, що предметом закупівлі зазначеного Договору є товар, закупівля якого становить державну таємницю відповідно до Закону України «Про державну таємницю», Сторони повинні керуватись нормами цивільного та господарського законодавства для внесення змін до істотних умов Договору.
Відповідач у своєму відзиві та під час судових засідань заперечував проти доводів позивача та зауважував на тому, що ним здійснено попередню оплату у повному обсязі за визначений умовами договору обсяг товару, який позивач намагається зміни у бік зменшення звертаючись до суду із даним позовом. Також, відповідач вказує на те, що саме він наділений правом внесення змін до договору у частині зменшення обсягів товару та відповідно цього загальної ціни, проте лише у разі зміни реального фінансування. Однак, вказана обставина виключається у зв`язку із здійсненням стовідсоткової попередньої оплати.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Нормами частини 1 статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Договір № 14/80-3/103-Д про закупівлю товарів від 17.10.2014 за своєю правовою природою є договором поставки.
Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.
Як зазначалося судом вище, вимоги позивача щодо внесення змін до договору стосовно ціни та обсягів товару, обґрунтовані істотною зміною обставин, а саме зміною курсу долара США по відношенню до української гривні з моменту укладання Договору.
Статтею 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:
1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;
3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Судом встановлено, що позивач після отримання попередньої оплати просив відповідача внести зміни до договору щодо зменшення його ціни за рахунок зменшення обсягу товару, передбаченого умовами договору.
Згоди щодо зміни ціни договору, як встановлено судом, досягнуто між сторонами не було, що підтверджується матеріалами справи, що і стало підставою для звернення позивача до суду.
За приписами ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Із наведених положень чинного законодавства вбачається, що ціна договору може бути змінена після його підписання і до моменту виконання договору, а от після виконання договору ціна не може бути змінена. Суд зазначає, що положення статті 632 ЦК України носять імперативний характер.
Зазначена позиція суду підтверджується і викладеним у п. 2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29 травня 2013 року N 11, де зазначено, що сторони не позбавлені права вчинити правочин про внесення змін до правочину з метою приведення його у відповідність із законом (крім зміни ціни в договорі після його виконання, оскільки згідно з частиною третьою статті 632 ЦК України така зміна не допускається).
Таким чином, вимога позивача щодо внесення змін до договору стосовно його ціни після внесення попередньої оплати у стовідсотковому розмірі, суперечить приписам ст. 632 ЦК України.
Крім того, суд наголошує, що за приписами. 4 ст. 652 ЦК України зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом. Враховуючи наведене, позивачу необхідно було, окрім іншого, довести, і наявність однієї з двох умов: 1) розірвання договору має суперечити суспільним інтересам; 2) може потягнути для сторін (чи однієї з них) шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Враховуючи те, що чинним законодавством України не закріплена стабільність курсу гривні до іноземних валют, при укладанні договорів саме в доларах США, тим самим беручи на себе зобов`язання здійснити поставку товару за визначеною ціною, позивач був обізнаний, що курс національної валюти України до долара США не є незмінним, і зміна цього курсу, можливо, відбудеться, а тому повинен був передбачити і врахувати підвищення валютного ризику за договором.
Суд відзначає, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання договору на підставі ст. 652 ЦК України, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й виконавець при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти.
Крім того, придбання позивачем за позовом товару, виробниками яких є нерезиденти України, та здійснення ним розрахунків з контрагентами в іноземній валюті, не може бути обставиною, яка впливає на правовідносини між позивачем та відповідачем.
Тотожна правова позиція викладена Вищим господарським судом України у постанові №910/11401/14 від 01.04.2015 року.
Суд зауважує, що зміст позовних вимог не відповідає тим підставам та обставинам, на яких вони ґрунтуються, зокрема, позивач просить суд внести зміни до договору, що стосуються зміни обсягу та вартості одиниці товару, що поставляється за договором.
Обґрунтовуючи зазначені позовні вимоги ДП ДГЗІ «Укрінмаш» посилається на положення на пункту 3.2 Договору, якими передбачено умови коригування загальної ціни договору у випадку, якщо на дату виставлення рахунку фактури відбулося збільшення або зменшення встановленого НБУ курсу долара США по відношенню до гривні порівняно із встановленим НБУ курсом на дату укладання договору.
У той час, як пунктом 6.3 договору сторони погодили, що покупець має право зменшувати обсяг та номенклатуру товару, зазначених у специфікаціях, та загальну ціну договору залежно від реального фінансування видатків.
З огляду на вищевикладене, суд відзначає, що позивач просить суд зменшити загальну вартість договору, шляхом зменшення обсягів товару, яке можливе лише у разі зміни реального фінансування саме відповідача, а тому є його компетентним правом.
Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.
Відтак, сторони звертаючись до суду повинні враховувати те, що визначення та наповнення доказової бази переданого на розгляд суду спору покладаються саме на сторони, а не на суд. Суд вирішує спір на підставі поданих та витребуваних в порядку ст. 38 ГПК України сторонами доказів.
Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
За приписами статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Нормами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зважаючи на встановлення судом відсутності обставин, передбачених законом в якості підстав для внесення змін до договору в судовому порядку, останній дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, у разі відмови у позові покладаються на позивача.
Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 22, 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - "Державна госпрозрахункова зовнішньоторговельна та інвестиційна фірма "Укрінмаш" до Служби безпеки України про зміну договору - відмовити.
Рішення постановлено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частину у судовому засіданні 02.07.2015 року.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено
та підписано 07.07.2015 року

Суддя К.В. Полякова