ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р.Справа № 922/3380/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС", м. Одеса
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський м'ясокомбінат", м. Вовчанськ
про стягнення 181640,41 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Косова Н.Г.

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом звернулось ТОВ "Торговий Дім "ДТС" (надалі - позивач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача - ТОВ "Вовчанський м'ясокомбінат" 139218,71 грн. основної заборгованості. Позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем товару. Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2905,70 грн. 3% річних та 39516,00 грн. інфляційних втрат. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 10.06.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляд був призначений на 23.06.2015 року о 12:40 год.

В судовому засіданні 23.06.2015 року, за клопотанням відповідача, була оголошена перерва до 02.07.2015 року до 12:45 год.

Після перерви представник відповідача в судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, витребуваних ухвалою суду документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить особистий підпис представника відповідача на повідомленні про дату, час та місце проведення наступного судового засідання.

Присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено фактичними даними, у липні, вересні та листопаді 2014 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 241991,24 грн.

Факт поставки товару підтверджується копіями видаткових накладних, податкових накладних, рахунків на оплату, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи (а.с. 30-41) та визнаний представником відповідача в судовому засіданні 23.06.2015 року.

Проте, відповідач повністю за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 139218,71 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою погасити заборгованість (а.с. 54-55), проте листи були відповідачем проігноровані, а заборгованість не погашена, що й стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 1 статті 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу (ст. 526 ЦК України).

Станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованість не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу. В судовому засіданні 23.06.2015 року було задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи для надання можливості провести перемови з позивачем щодо укладання мирової угоди, проте в наступне судове засідання представник відповідача не з'явився та доказів проведення перемови або мирової угоди не надав.

Отже, враховуючи наведені норми законодавства, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов'язання з оплати поставленого товару на суму 139218,71 грн. грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 2905,70 грн. та інфляційних втрат в розмірі 39516,00 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 2905,70 грн. та інфляційних втрат в розмірі 39516,00 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 655, 672, 712 ЦК України; ст.ст. 179, 181 ГК України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вовчанський м'ясокомбінат" (62503, Харківська область, м. Вовчанськ, вул. Новоселівська, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ДТС" (65122, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 73/1, ) - 139218,71 грн. основного боргу, 2905,70 грн. 3% річних, 39516,00 грн. інфляційних втрат та 3632,29 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.07.2015 р.

Суддя О.В. Погорелова