ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" липня 2015 р.Справа № 916/1671/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства „ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1, )

до відповідача: Державного підприємства „Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, )

про стягнення суми втраченої продукції у розмірі 16 371,68 грн.

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - не з`явився;

Від відповідача - Слюсар М.М. (довіреність від 20.04.2015).

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство „ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Державного підприємства „Одеська залізниця" (далі - Відповідач) про стягнення суми втраченої продукції у розмірі 16 371,68 грн.

Ухвалою суду від 23.04.2015 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 12.05.2015.

Ухвалою суду від 12.05.2015 розгляд справи відкладено до 15.06.2015.

Ухвалою суду від 15.06.2015 продовжено строк розгляду спору на 15 календарних днів та відкладено розгляд справи на 03.07.2015.

Позивач не забезпечив явку свого повноважного представника у судове засідання, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення від 02.07.2015 №28820/15 (а.с. 55). Надав заяву від 29.05.2015 (вх. №14527/15 від 08.06.2015), в якій зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, та просить суд розглядати справу за відсутності свого представника /а.с. 44/.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 20, 173, 174, 193, 224, 225, 306, 307, 308 Господарського кодексу України, статті 23, 26 Закону України „Про залізничний транспорт", статті 110, 113, 114, 115, 129, 133 Статуту залізниць України, обґрунтовані завданням шкоди у зв'язку із недостачею вантажу - вугілля, переданого для перевезення Відповідачу.

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Відповідач зазначає, що доступ до вантажу по сторонніх осіб неможливий. А відтак, на його думку вантажовідправник неправильно визначив масу вугілля перед відправленням вагонів з вантажем.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Відповідача, суд

встановив:

Публічне акціонерне товариство „ДТЕК Добропільська ЦЗФ" 08.10.2014 за накладними № 52860764 та № 52877719 зі станції "Добропілля - Донецька залізниця", відвантажило вугілля кам'яне марки Г 0-100 у вагон №56857113 в кількості 70 000 та у вагон №54785019 в кількості 70 000 для доставки на станцію „Миколаїв вантажний Одеської залізниці".

На зворотному боці накладних №52860764 та № 52877719 ТОВ „Портінвест Лоджистік" здійснено напис про відступлення права на пред'явлення претензії та позову Публічному акціонерному товариству „ДТЕК Добропільська ЦЗФ".

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Частиною першою статті 3 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 № 273/96-ВР передбачено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Згідно із статтею 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини перша, друга, третя статті 909 Цивільного кодексу України).

Перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов'язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі (частини перша, друга статті 306 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 12 Закону України „Про залізничний транспорт" залізниці та підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Відповідно до статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (частини друга, третя статті 308 Господарського кодексу України).

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення. Вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення і має право застрахувати вантаж у порядку, встановленому законодавством (частини друга, третя статті 308 Господарського кодексу України).

Згідно із статтями 110, 111, 113 Статуту залізниць України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення. За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Статтею 129 Статуту залізниць України, передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Як вбачається з комерційного акту № РА 004828/499/88 від 11.10.2014 (форма ГУ-22), складеного на станції Нижнедніпровск-Вузол Приднепровської залізниці, при контрольному переважуванні вагону №56857113 на справних 150 тонних вагонних електронно-тензометричних вагах виявилось брутто - 84 550 кг, тара 22 300 кг, нетто - 62 250 кг, що менше вантажного документу на 7 750 кг. Навантаження вугілля у вагоні на рівні бортів, марковано із застосуванням катка. Над 1, 2, 3, 4 люками справа по руху потягу є поглиблення довжиною 6,0 м, шириною 2,2 м, глибиною 0,5 м. Маркування в м'ясцях поглиблення відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки щильно зачинені, течі вантажу не було /а.с. 16/.

Відповідно до комерційного акту № РА 004829/500/89 від 11.10.2014 (форма ГУ-22), складеного на станції Нижнедніпровск-Вузол Приднепровської залізниці, при контрольному переважуванні вагону №56857113 на справних 150 тонних вагонних електронно-тензометричних вагах виявилось брутто - 84 350 кг, тара 23 700 кг, нетто - 65 650 кг, що менше вантажного документу на 4 350 кг. Навантаження вугілля у вагоні на рівні бортів на 10 см, марковано однією поздовжньою борозною. Над 1, 2, 3 люками справа по руху потягу є поглиблення довжиною 4,0 м, по ширині вагону, глибиною 0,7 м, над 7 люком - поглиблення довжиною 1,5 м, по ширині вагону, глибиною 0,4 м. Маркування в м'ясцях поглиблення відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки щильно зачинені, течі вантажу не було /а.с. 16/.

Суд не приймає довід Відповідача про неправильність визначення маси вугілля Позивачем перед відправленням вагонів з вантажем, з огляду на наступне.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження неправильного визначення маси вантажу вантажовідправником, та наявності будь-яких заперечень збоку Відповідача з цього приводу, зокрема, в Комерційних актах від 11.10.2014 № 004828/499/88 та № 004829/500/89.

Крім того, зазначення у вказаних Комерційних актах про наявність поглиблень у вантажу в справних вагонах свідчить про наявність ознак втрати вантажу.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % (пункт 27 Правил видачі вантажу затверджених наказом Міністерством транспорту України від 21.11.2000 №644).

Судом встановлено, що з урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно із п. 27 Правил видачі вантажів для вантажу у вологому стані складає 2% нестача вантажу становить: у вагоні № 56857113 - (7 750 - 1 400) 6 350 кг, або 6,35 т.; у вагоні № 54785019 - (4 350 - 1 400) 2 950 кг, або 2,95 т., а всього - 9 300 кг (6 350 + 2950 = 9 300).

З гідно із статтею 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як випливає із довідок ПАТ „ДТЕК Добропільська ЦЗФ" вартість 1 000 кг відвантаженого вугілля з урахуванням ПДВ становить:

- у вагоні № 56857113 по накладній № 52877719 - 1 757,75 грн. (а.с. 20);

- у вагоні № 54785019 по накладній № 52860764 - 1 766,09 грн. (а.с. 21).

Вартість виявленої нестачі складає:

- у вагоні № 56857113 - (6,35 Х 1 757,75) 11 161,71 грн.;

- у вагоні № 54785019 - (2,95 Х 1 766,09) 5 209,97 грн., а всього 16 371,68 грн. (11 161,71 + 5 209,97 = 16 371,68).

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача суми втраченої продукції у розмірі 16 371,68 грн.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову покладаються на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 06 липня 2015 р.

Керуючись статтею 908, частинами першою, другою, третьою статті 909, статтею 924 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 306, частинами другою, третьою статті 308 Господарського кодексу України, частиною першою статті 3, статтею 12 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 № 273/96-ВР, статтями 110, 111, 113, 115, 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, статтями 33, 34, 49, 82, 84-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Державного підприємства „Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Публічного акціонерного товариства „ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) суму втраченої продукції у розмірі 16 371,68 грн. (шістнадцять тисяч триста сімдесят одна гривня 68 коп.).

3. Стягнути з Державного підприємства „Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19, ) на користь Публічного акціонерного товариства „ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85003, Донецька обл., м. Добропілля, вул. Київська, 1, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов