УХВАЛА

07.07.2015Справа № 910/11612/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК»

до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований

венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Солід»

про визнання Договору недійсним та визнання права вимоги

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: Коломоєць М.І. за довіреністю № 4 від 02.03.2015 р.;

від відповідача: Андрійчук Р.Б. за довіреністю серії ЖТ № 03483 від 23.06.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «БГ БАНК» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Солід» (далі - відповідач) про:

- визнання недійсним фіктивного правочину - Договору відступлення прав вимоги № 1-26.04.2013, укладеного 26.04.2013 р. між ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Солід»;

- визнання за позивачем права вимоги за Кредитним договором № КF-0431 від 01.04.2008 р., Кредитним договором № 138 від 30.10.2006 р., Кредитним договором № КF-0387 від 27.12.2007 р., Кредитним договором № 116 від 13.06.2006 р., Кредитним договором № ШЮІ-СП-100807-1 від 10.08.2007 р., Кредитним договором № ТРІ-СП-281107-1 від 28.11.2007 р., Кредитним договором № КF-0319 від 03.07.2007 р., Кредитним договором № 178 від 21.11.2007 р., Кредитним договором № КF-0330 від 30.08.2007 р., Кредитним договором № FR-0008 від 01.10.2007 р., Кредитним договором № 23974/1 від 12.10.2007 р., Кредитним договором № 51 від 13.11.2007 р., Кредитним договором № 128 від 27.05.2008 р., Кредитним договором № 48М від 16.07.2008 р., Кредитним договором № 9 від 29.01.2008 р., Кредитним договором № КF-0176 від 01.12.2005 р., Кредитним договором № 211-71 від 13.10.2005 р., Кредитним договором № 15/21-2008 від 26.09.2008 р., Кредитним договором № 15/15-2008 від 29.04.2008 р., Кредитним договором № КF-0446 від 06.05.2008 р., Кредитним договором № КF-0362 від 16.11.2007 р., Кредитним договором № 005-08/КрФ від 01.02.2008 р., Кредитним договором № 027-07/КрФ від 24.09.2007 р., Генеральним Кредитним договором № 15 від 24.03.2008 р., Кредитним договором № 15/1 від 24.03.2008 р., Генеральним Кредитним договором № ЗРД/383186 від 29.04.2010 р., Кредитним договором № 1510/ЗРД/З83186л від 29.04.2010 р., Кредитним договором № 39 від 08.10.2007 р., Кредитним договором № 159 від 26.10.2007 р., Кредитним договором № 96 від 23.06.2005 р., Кредитним договором № 73 від 13.04.2006 р., Генеральним Кредитним договором № 42-1/2 від 27.01.2010 р., Кредитним договором № 42-1/2/1 від 28.01.2010 р., Генеральним Кредитним договором № 26 від 16.05.2008 р., Кредитним договором № 26/1 від 16.05.2008 р., Кредитним договором № 13/1 від 11.03.2008 р., Кредитним договором № 21108/2 від 12.02.2008 р., Кредитним договором № 23218/1 від 15.08.2007 р., Кредитним договором № 11446/3 від 27.03.2007 р., Кредитним договором № 5025/4 від 02.04.2007 р., Кредитним договором № 22723/1 від 17.07.2007 р., Кредитним договором № 23593/1 від 05.09.2007 р., Генеральним Кредитним договором № 10 від 15.02.2008 р., Кредитним договором № 10/3 від 16.05.2008 р., Кредитним договором № 10/2 від 24.04.2008 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2015 р. порушено провадження у справі № 910/11612/15, її розгляд призначено на 26.05.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні 26.05.2015 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 26.05.2015 р. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.05.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 09.06.2015 р.

В судовому засіданні 09.06.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 09.06.2015 р. не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 23.06.2015 р.

15.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача були подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи, а також заяву № 15-1415 від 15.06.2015 р. про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої позивач просив суд:

- визнати недійсним фіктивний правочин - Договір відступлення прав вимоги № 1-26.04.2013, укладеного 26.04.2013 р. між ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Солід»;

- визнати за позивачем права вимоги за Кредитним договором № КF-0431 від 01.04.2008 р., Кредитним договором № 138 від 30.10.2006 р., Кредитним договором № КF-0387 від 27.12.2007 р., Кредитним договором № 116 від 13.06.2006 р., Кредитним договором № ШЮІ-СП-100807-1 від 10.08.2007 р., Кредитним договором № ТРІ-СП-281107-1 від 28.11.2007 р., Кредитним договором № КF-0319 від 03.07.2007 р., Кредитним договором № 178 від 21.11.2007 р., Кредитним договором № КF-0330 від 30.08.2007 р., Кредитним договором № FR-0008 від 01.10.2007 р., Кредитним договором № 23974/1 від 12.10.2007 р., Кредитним договором № 51 від 13.11.2007 р., Кредитним договором № 098-С-07/КрФ від 28.12.2007 р., Кредитним договором № 02 від 29.10.2010 р.

В судовому засіданні 23.06.2015 р. представник позивача підтримав подану 15.06.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва заяву про зменшення позовних вимог № 15-1415 від 15.06.2015 р.

Судом розглянуто подану представником позивача заяву про зменшення позовних вимог та відмовлено у прийнятті означеної заяви до розгляду, оскільки викладені в ній вимоги є фактично заявленням іншого позову.

В судовому засіданні 23.06.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, подав клопотання про продовження строків вирішення спору у справі № 910/11612/15 на п'ятнадцять днів.

Представник відповідача в судове засідання 23.06.2015 р. не з'явився, проте через відділ діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про продовження строків вирішення спору у справі № 910/11612/15.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.06.2015 р. в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України продовжено строк вирішення спору у справі № 910/11612/15 на п'ятнадцять днів та на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 07.07.2015 р.

07.07.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання № 15-1643 від 07.07.2015 р. про залишення позову без розгляду.

07.07.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано відзив на позовну заяву та додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні 07.07.2015 р. представник позивача підтримав подане через відділ діловодства господарського суду міста Києва клопотання про залишення позову без розгляду.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.07.2015 р. проти задоволення означеного клопотання заперечив.

У судовому засіданні 07.07.2015 р. судом було розглянуто заяву позивача про залишення позову без розгляду, та вирішено в її задоволенні відмовити виходячи з наступного.

Так, приписами статті 81 Господарського процесуального кодексу України врегульовані правові підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Перелік підстав залишення позову без розгляду, визначений ст. 81 Господарського процесуального кодексу України є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що ст. 81 Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості залишити без розгляду позовну заяву, на підставі заяви учасника судового процесу.

Водночас, враховуючи невиконання позивачем вимог щодо надання витребуваних судом документів, необхідних для розгляду справи по суті, зважаючи на доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду з підстав, визначених п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Так, приписами п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», при вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Отже, перш, ніж залишити позов без розгляду, господарський суд зобов'язаний обґрунтувати дійсну неможливість розгляду спору по суті без витребуваних документів і з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем, об'єктивно оцінивши їх поважність.

Так, предметом спору у даній справі є вимоги позивача про:

- визнання недійсним фіктивного правочину - Договору відступлення прав вимоги № 1-26.04.2013, укладеного 26.04.2013 р. між ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Солід»;

- визнання за позивачем права вимоги за Кредитним договором № КF-0431 від 01.04.2008 р., Кредитним договором № 138 від 30.10.2006 р., Кредитним договором № КF-0387 від 27.12.2007 р., Кредитним договором № 116 від 13.06.2006 р., Кредитним договором № ШЮІ-СП-100807-1 від 10.08.2007 р., Кредитним договором № ТРІ-СП-281107-1 від 28.11.2007 р., Кредитним договором № КF-0319 від 03.07.2007 р., Кредитним договором № 178 від 21.11.2007 р., Кредитним договором № КF-0330 від 30.08.2007 р., Кредитним договором № FR-0008 від 01.10.2007 р., Кредитним договором № 23974/1 від 12.10.2007 р., Кредитним договором № 51 від 13.11.2007 р., Кредитним договором № 128 від 27.05.2008 р., Кредитним договором № 48М від 16.07.2008 р., Кредитним договором № 9 від 29.01.2008 р., Кредитним договором № КF-0176 від 01.12.2005 р., Кредитним договором № 211-71 від 13.10.2005 р., Кредитним договором № 15/21-2008 від 26.09.2008 р., Кредитним договором № 15/15-2008 від 29.04.2008 р., Кредитним договором № КF-0446 від 06.05.2008 р., Кредитним договором № КF-0362 від 16.11.2007 р., Кредитним договором № 005-08/КрФ від 01.02.2008 р., Кредитним договором № 027-07/КрФ від 24.09.2007 р., Генеральним Кредитним договором № 15 від 24.03.2008 р., Кредитним договором № 15/1 від 24.03.2008 р., Генеральним Кредитним договором № ЗРД/383186 від 29.04.2010 р., Кредитним договором № 1510/ЗРД/З83186л від 29.04.2010 р., Кредитним договором № 39 від 08.10.2007 р., Кредитним договором № 159 від 26.10.2007 р., Кредитним договором № 96 від 23.06.2005 р., Кредитним договором № 73 від 13.04.2006 р., Генеральним Кредитним договором № 42-1/2 від 27.01.2010 р., Кредитним договором № 42-1/2/1 від 28.01.2010 р., Генеральним Кредитним договором № 26 від 16.05.2008 р., Кредитним договором № 26/1 від 16.05.2008 р., Кредитним договором № 13/1 від 11.03.2008 р., Кредитним договором № 21108/2 від 12.02.2008 р., Кредитним договором № 23218/1 від 15.08.2007 р., Кредитним договором № 11446/3 від 27.03.2007 р., Кредитним договором № 5025/4 від 02.04.2007 р., Кредитним договором № 22723/1 від 17.07.2007 р., Кредитним договором № 23593/1 від 05.09.2007 р., Генеральним Кредитним договором № 10 від 15.02.2008 р., Кредитним договором № 10/3 від 16.05.2008 р., Кредитним договором № 10/2 від 24.04.2008 р.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2013 р. між ПАТ «БАНК ПЕРШИЙ» (цедент), правонаступником прав та обов'язків якого згідно з п. 1.4. Статуту є позивач, та відповідачем (цесіонарій) було укладено Договір відступлення права вимоги № 1-26.04.13, відповідно до п. 1.1. якого згідно реєстру Договорів, перелічених у Додатку № 1 до Договору, цедент передає, а цесіонарій приймає всі права вимоги зобов'язань у грошовій формі по кредитним договорам, укладеним між цедентом та фізичними і юридичними особами (позичальниками) на загальну суму в гривневому еквіваленті 56 336 444, 65 грн., з яких:

- сума заборгованості по кредитам в гривні складає 20 550 899, 58 грн.;

- сума заборгованості по кредитам в доларах США складає 4 241 274, 19 доларів США, що за курсом НБУ на дату укладання цього Договору складає 33 900 504, 60 грн.;

- сума заборгованості по кредитам в євро складає 180 303, 07 євро, що за курсом НБУ на дату укладання цього договору складає 1 885 040, 47 грн.

Згідно з п. 1.2. Договору відступлення права вимоги зобов'язань у грошовій формі по Договорам, зазначеним в п. 1.1. цього Договору, розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи:

- право вимоги на суму основного зобов'язання по кредитах на момент підписання цього Договору, суму пені, штрафів у випадку їх наявності та процентів за користування кредитом, як несплачених позичальниками, так і тих, строк платежу яких настане після отримання цедентом грошових коштів по відступленню права вимоги і з урахуванням вимог п. 2.1. цього Договору і у відповідності з вимогами Договорів, зазначених в Додатку № 1 до цього Договору;

- право звернення стягнення на майно боржників по Договорам, згідно реєстру Договорів, зазначених у Додатку № 1 до Договору;

- право вимоги сум страхових виплат у разі їх нарахування відповідно до договорів страхування по Договорам, зазначеним в Додатку № 1 до Договору.

Як стверджує позивач, до вказаних у Додатку № 1 кредитних договорів, з позичальниками (юридичними та фізичними особами) були укладені договори іпотеки, права вимоги за якими не були відступлені відповідачу, і позивач є іпотекодержателем за усіма вказаними Договорами іпотеки, що, на його думку, свідчить про відсутність реального відступлення права вимоги за кредитними договорами, в забезпечення виконання яких укладені такі договори іпотеки.

У зв'язку з цим позивач вважає, що він є не лише іпотекодержателем за усіма договорами іпотеки, але й залишився кредитором за зобов'язаннями, в забезпечення яких укладені договори іпотеки, тобто позивачем фактично не було передано право вимоги за кредитними договорами відповідачу, а Договір уступки права вимоги № 1-26.04.13 від 26.04.2013 р. був укладений сторонами без наміру створення правових наслідків і є фіктивним.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Пунктом 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» передбачено, що фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, він не створює цивільно- правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним. Позивач, який вимагає визнання правочину недійсним, повинен довести, що всі учасники правочину не мали наміру створити правові наслідки на момент його вчинення.

Проте, позивачем в підтвердження його тверджень про фіктивність укладеного між сторонами Договору про відступлення права вимоги № 1-26.04.13 від 26.04.2013 р. та вимоги про визнання за ним права вимоги за кредитними договорами, не було надано відповідних доказів, у зв'язку з чим, господарський суд ухвалами від 09.06.2015 р., 23.06.2015 р. зобов'язав позивача надати докази в підтвердження виконання Договору уступки права вимоги № 1-26.04.13 від 26.04.2013 р.; Додаток № 1 до Договору, на якій міститься посилання у позовній заяві; Кредитний договір № КF-0319 від 03.07.2007 р., Кредитний договір № 51 від 13.11.2007 р., Кредитний договір № 128 від 27.05.2008 р., Кредитний договір № 48М від 16.07.2008 р., Кредитний договір № 9 від 29.01.2008 р., Кредитний договір № КF-0176 від 01.12.2005 р., Кредитний договір № 211-71 від 13.10.2005 р., Кредитний договір № 15/21-2008 від 26.09.2008 р., Кредитний договір № 15/15-2008 від 29.04.2008 р., Кредитний договір № КF-0446 від 06.05.2008 р., Кредитний договір № КF-0362 від 16.11.2007 р., Кредитний договір № 005-08/КрФ від 01.02.2008 р., Кредитний договір № 027-07/КрФ від 24.09.2007 р., Генеральний Кредитний договір № 15 від 24.03.2008 р., Кредитний договір № 15/1 від 24.03.2008 р., Генеральний Кредитний договір № ЗРД/383186 від 29.04.2010 р., Кредитний договір № 1510/ЗРД/З83186л від 29.04.2010 р., Кредитний договір № 39 від 08.10.2007 р., Кредитний договір № 159 від 26.10.2007 р., Кредитний договір № 96 від 23.06.2005 р., Кредитний договір № 73 від 13.04.2006 р., Генеральний Кредитний договір № 42-1/2 від 27.01.2010 р., Кредитний договір № 42-1/2/1 від 28.01.2010 р., Генеральний Кредитний договір № 26 від 16.05.2008 р., Кредитний договір № 26/1 від 16.05.2008 р., Кредитний договір № 13/1 від 11.03.2008 р., Кредитний договір № 21108/2 від 12.02.2008 р., Кредитний договір № 23218/1 від 15.08.2007 р., Кредитний договір № 11446/3 від 27.03.2007 р., Кредитний договір № 5025/4 від 02.04.2007 р., Кредитний договір № 22723/1 від 17.07.2007 р., Кредитний договір № 23593/1 від 05.09.2007 р., Генеральний Кредитний договір № 10 від 15.02.2008 р., Кредитний договір № 10/3 від 16.05.2008 р., Кредитний договір № 10/2 від 24.04.2008 р., Кредитний договір № 9/07 від 15.08.2007 р., Кредитний договір № ОАВ-ПЖ-030608-1 від 03.06.2008 р., Кредитний договір № ОАВ-СПД-171006-1 від 17.10.2006 р., Кредитний договір № 02 від 29.10.2010 р., Кредитні договори № 138 від 30.10.2006 р., за якими ТОВ "ВТС-ТРЕЙД" надано кредит у гривні та долларах США, Кредитні договори № 23974/1 від 12.10.2007 р., за якими ТОВ "Нова Снек" надано кредити у гривнях та євро, з усіма додатками та додатковими угодами до них, а також даними щодо їх чинності станом на момент розгляду справи; всі договори іпотеки, які укладались з метою забезпечення зобов'язань позичальників за вищевказаними кредитний договорами; всі додатки до Договору уступки прав вимоги № 26.04.13 від 26.04.2013 р.; належним чином завірені копії судових рішень, на які позивач посилається у позовній заяві.

Однак, позивачем таких доказів надано не було, а за їх відсутності неможливо встановити наявність, чи навпаки, відсутність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання оспорюваного правочину недійсним, а також наявність правових підстав для визнання за позивачем права вимоги за спірними кредитними договорами.

Також, за відсутності витребуваних доказів суд позбавлений можливості визначити коло позичальників (фізичних та юридичних осіб) за спірними кредитними договорами, та вирішити питання про залучення їх до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, проте як за наслідками розгляду вимог позивача може бути прийняте рішення, яке вплине на їх права та обов'язки.

Враховуючи те, що позивач не надав на вимогу суду витребуваних документів, у суду відсутня можливість дати правову оцінку спірним правовідносинам за наявними у справі матеріалами, застосувати норми матеріального права, які їх регулюють, та всебічно, повно і об'єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності і вирішити спір по суті заявлених вимог на підставі документів, які наявні в матеріалах справи у відповідності із приписами ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про залишення заявленого у даній справі позову без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 4-7, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «БГ БАНК» залишити без розгляду.

2. Роз'яснити позивачу, що після усунення обставин, які зумовили залишення позову без розгляду, він має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Суддя В.С. Ломака