КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа№ 5011-67/16472-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від позивача - Богач О.Є.

від відповідача - Острова В.В.

від ВДВС - не з`явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 (суддя Грєхова О.А.)

за скаргою Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»

до Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 КП по УЖГ Дніпровського району м. Києва було відмовлено в задоволені скарги на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій вказує, що ухвалу суду постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 та постановити рішення, яким скаргу на дії ДВС задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 26.06.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначена до розгляду на 07.07.2015 в складі колегії суддів: головуючий суддя Шапран В.В., судді: Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

В судове засідання з`явилися представники відповідача, позивача та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідача та позивача, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

Публічне акціонере товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (відповідач) заборгованості за надані з 01.08.2011 по 30.06.2012 послуги з постачання питної води та приймання стічних вод в розмірі 9550717,59 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 148463,78 грн., інфляційних втрат у розмірі 22242,61 грн., пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання у розмірі 140618,35 грн..

Рішенням суду від 23.01.2013 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 9550717,59 грн. суми основного боргу, 148463,78 грн. три проценти річних, 22242,61 грн. інфляційних втрат, 1000,00 грн. пені, 64380,00 грн. витрат по оплаті судового збору.

02.10.2014 відділом діловодства суду від представника боржника отримано скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві. За змістом скарги скаржник просить визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві по ВП № 37394407 щодо накладання арешту на поточні рахунки боржника, оскільки вказані рахунки призначені для виплати заробітних плат та соціальних виплат і є спеціальним рахунками та зобов'язати зняти арешт.

Ухвалою Господарського суду м. Києва № 5011-53/16472-2012 від 28.01.2015, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015, скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва задоволено частково та зобов'язано Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві зняти арешт, який був накладений в процесі здійснення виконавчого провадження ВП № 37394407, з рахунку для соціальних виплат № 8188 та рахунку для виплат заробітної плати № 4695 відкритих у Лівобережному відділені Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк".

Постановою Вищого господарського суду України від 28.04.2015 ухвалу Господарського суду м. Києва № 5011-53/16472-2012 від 28.01.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 скасовано та справу направлено на новий розгляд.

Скасовуючи рішення попередніх судових інстанцій Вищий господарський суд України вказав, що суди дійшли до помилкового висновку про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції в місті Києві зняти арешт, який був накладений в процесі здійснення виконавчого провадження № 37394407, з рахунку для соціальних виплат № 8188, з рахунку для виплат заробітної плати № 4695, відкритих у Лівобережному відділенні Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк". Для правильного вирішення скарги суду потрібно дослідити правовий режим функціонування рахунку № 4695.

Звертаючись із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві відповідач обґрунтовує її тим, що державним виконавцем накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках заявника, а саме: № 8188 та № 4695, які є цільовими, що належать до рахунків за спеціальними режимами їх використання та не можуть бути спрямовані на стягнення на підставі виконавчих та інших документів.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (в редакції, чинній станом на момент оспорюваної дії).

Згідно ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України.

Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам.

Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Згідно роз'яснень НБУ у листі від 14.12.2010 року № 25-111/2972-22535 «Щодо відкриття страхувальникам - роботодавцям окремих поточних рахунків» у відповідності до Закону банк відкриває страхувальнику - роботодавцю окремий рахунок за балансовим рахунком 2604 «Цільові кошти на вимогу суб'єктів господарювання» (План рахунків бухгалтерського обліку банків України, затверджений Постановою НБУ від 17.06.2004 № 280).

Постановою Відділу примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві ВП 37394407 від 10.04.2013 відкрите виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 5011-67/16472-2012 від 06.02.2013.

23.09.2014 Відділом примусового виконання рішення управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві було винесено постанову ВП 37394407 про арешт коштів боржника.

Відповідно до вищевказаної постанови кошти, які знаходяться на поточних рахунках боржника, включаючи рахунки: 4695, 8188, 3708, 3709, відкриті у Лівобережному відділенні ПАТ "Промінвестбанк", МФО 300012 були арештовані.

Згідно з п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 N 492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.12.2003 за N 1172/8493, банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки; поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України; до поточних рахунків також належать, зокрема, рахунки за спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Статтею 55 Бюджетного кодексу України затверджено вичерпний перелік захищених видатків загального фонду Державного бюджету України.

Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, зокрема зазначив, що відповідачем по справі не було доведено, що рахунок № 8188 використовується відповідачем виключно для здійснення соціальних виплат, і по ньому не здійснюються інші відрахування, згідно статутної діяльності товариства.

Проте, колегія суддів не погоджується із такою позицією місцевого суду, оскільки в матеріалах справи наявна довідка Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" № 111-3/20-2 від 14.08.2013, згідно якої зазначено, що станом на 14.08.2013 відповідачем відкрито поточний рахунок в національній валюті № 8188 за спеціальним режимом використання згідно ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» і по даному рахунку проводяться суми перерахувань страхових коштів.

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердили той факт, що на вказаний рахунок державним виконавцем накладений арешт, проте банком з нього не здійснюється жодних відрахувань на погашення боргу по даній справі, оскільки він є рахунком із спеціальним режимом призначення

У відповідності до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Представником позивача по справі належними та допустимими доказами не спростований факт здійснення відповідачем з рахунку № 8188 будь-яких інших відрахувань, крім тих, що пов`язані із страховими коштами.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Таким чином, колегія суддів вважає, що постанова державного виконавця від 23.09.2014 в частині накладення арешту на рахунок № 8188 є неправомірною, а отже підлягає скасуванню.

Стосовно накладення арешту на рахунок № 4695, колегія суддів зазначає наступне.

Як вірно було встановлено господарським судом, банківські операції фактично здійснювалися відповідачем по рахунку № 4695 у ПАТ "Промінвестбанк".

Матеріалами справи підтверджується, що з вказаного рахунку здійснювалася не лише виплата заробітної плати і відрахування на заробітну плату, а й інші види виплат, таких як виплата відсотків за договором № 785/245337 від 26.09.2011, витрати, пов'язані з нарахуванням та збором платежів споживачів комунальних послуг, за комунальні послуги згідно з договором № 111/401 від 01.01.2014, погашення заборгованості за наказом Господарського суду №910/7949/14 від 19.09.2014, плата за холодне водопостачання та відведення холодної води за 2014, остаточний розрахунок погашення заборгованості за наказом Господарського суду м. Києва № 5011-33/3076-2012 від 30.08.2013, оплата за експлуатаційні витрати згідно договору № 687 від 01.10.2012р., послуги з утримання території, погашення заборгованості за наказом Господарського суду м. Києва № 5011-33/3076-2012, виплата відсотків тощо, що підтверджується наданими відповідачем копіями електронних банківських виписок.

Оскільки скаржником не надано доказів того, що рахунок № 4695, на який накладено арешт, відносяться до переліку захищених видатків загального фонду Державного бюджету України, встановленого статтею 55 Бюджетного кодексу України, підстави для визнання недійсною та скасування постанови органу виконання рішення в частині накладення арешту на вказаний рахунок відсутні.

Посилання апелянта на а те, що через арешт вказаного рахунок заблокована можливість виплати заробітної плати працівникам відповідача, не приймається до уваги колегією суддів, оскільки відповідач не позбавлений права на відкриття в банку окремого так званого «зарплатного» рахунку і представником апелянта не було надано доказів неможливості заключення такого договору з банком.

Як зазначено в п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 23.09.2014 ВП 37394407 саме на рахунок № 4695 не суперечать нормам Закону України "Про виконавче провадження", а отже в цій частині скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1. ст. 103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має права скасувати рішення повністю або частково і прийняте нове рішення.

Враховуючи положення ст. 104 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва підлягає частковому задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 по справі № 5011-67/16472-2012 - зміні.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 4 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 по справі № 5011-67/16472-2012 - змінити. Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

«Скаргу Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві задовольнити частково.

Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві в частині накладення арешту на рахунок Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва № 8188.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві зняти арешт, який був накладений в процесі здійснення виконавчого провадження ВП № 37394407 з рахунку Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва № 8188.

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін».

Матеріали справи № 5011-67/16472-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов