РІШЕННЯ

30 червня 2015 року Справа № 913/32/15

Провадження №3/913/32/15

За позовом заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій", м. Лисичанськ Луганської області,

про стягнення 13 300 921 грн. 96 коп.

суддя Секірський А.В.,

секретар судового засідання Буймирська О.В.

У засіданні брали участь:

від заявника - Горгуль Н.В., начальник відділу прокуратури Харківської області, посвідчення № 016182 від 12.04.2013;

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - Бєлуха М.Б., довіреність №1408 від 24.12.2014,

У судовому засіданні 30.06.2015 згідно статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 30.06.2015 до 11 год. 45 хв.

в с т а н о в и в:

Суть спору: 16.04.2015 до господарського суду Луганської області звернувся заступник прокурора Луганської області (далі - заявник) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області (далі - позивач) з вимогою про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" (далі - відповідач) на користь Державного бюджету України заборгованості з орендної плати з січня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 12 009 966,13 грн., пені у сумі 1 263 356,21 грн., 3% річних у сумі 27599,62 грн. за договором оренди державного майна №001036/09 від 17.08.2001.

В обґрунтування позовних вимог заявник зазначив, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України та ЗАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" 17.08.2001 укладено договір оренди державного майна №001036/09 (далі - договір), за яким орендодавець передав орендарю в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Ордена Трудового Прапора державний скляний завод "Пролетарій".

Однак, орендар у порушення ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 286 Господарського кодексу України, ст. 762 Цивільного кодексу України та умов договору орендні платежі вносив несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв'язку з чим, за період з січня 2014 року по квітень 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 12 009 966,13 грн. За невиконання умов договору заявником нараховано та заявлено до стягнення пеню у сумі 1 263 356,21 грн. та 3% річних у сумі 27599,62 грн.

В судовому засіданні представник заявника позовні вимоги підтримав в повному обсязі та усно повідомив суд про те, що при друкуванні позовної заяви було допущено описку в періоді нарахування заборгованості з орендної плати, у зв'язку з чим, належним періодом слід вважати січень 2014 року - лютий 2015 року, що підтверджується розрахунком заборгованості наявним у матеріалах справи.

Відповідні усні пояснення представника заявника було внесено до протоколу судового засідання від 30.06.2015.

Отже, належним періодом нарахування заборгованості з орендної плати слід вважати січень 2014 року - лютий 2015 року.

Представник позивача в судове засідання не прибув, клопотаннями №10-05-00560 від 28.04.2015, №10-05-00644 від 15.05.2015 та №10-05-00924 від 25.06.2015 посилаючись на скрутне фінансове становище просив суд розглянути справу без його участі за наявними в ній матеріалами.

Відповідні клопотання прийняті судом до розгляду.

Представником позивача також надано пояснення №10-05-00645 від 15.05.2015 на відзив відповідача, в яких зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а заперечення відповідача викладені у відзиві на позовну заяву вважає безпідставними та такими, що не відповідають чинному законодавству України (а.с. 101-103).

Таким чином, позивач вважає, що законних підстав для скасування орендної плати відповідача на час проведення антитерористичної операції не має.

Відповідач відзивом на позовну заяву №4/15 від 04.05.2015 (а.с. 59-63) вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідач посилається на положення Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", якими передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Згідно до Розпорядження КМУ "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція" №1053-р від 30.10.2014 м. Лисичанськ (п.8 розділу "Луганська область") визначено місцем проведення АТО.

Також відповідач посилається на ст. 617 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або обставин непереборної сили (форс-мажора). Відповідач звернувся до Торгово-промислової палати України з заявами про засвідчення форс-мажорних обставин. За результатами розгляду цих заяв отримано листи, в яких зазначено, що у відповідності до ст. ст. 6, 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.10.2014 під час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати за користування земельними ділянками і майном державної та комунальної власності.

Таким чином, відповідач вважає, що на теперішній час відсутні будь-які законні підстави для нарахування відповідачу орендної плати за користування державним майном.

05.05.2015 відповідачем було подано зустрічну позовну заяву про зобов'язання позивача внести зміни до умов договору оренди державного майна №001036/09 від 17.08.2001.

Ухвалою суду від 05.05.2015 суд відмовив в прийнятті зустрічної позовної заяви на підставі п. 3 частини першої статті 63 ГПК України як такої, що подана з порушенням приписів статті 60 ГПК України та роз'яснено, що відповідач не позбавлений можливості звернутися з новим позовом у загальному порядку.

В процесі судового розгляду справи від відповідача на адресу суду надійшла апеляційна скарга на ухвалу господарського суду Луганської області від 05.05.2015 про повернення зустрічної позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.05.2015 провадження у справі №913/32/15 було зупинено до розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій" на ухвалу господарського суду Луганської області від 05.05.2015.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.06.2015 провадження у даній справі поновлене, справу призначено до розгляду.

30.05.2015 відповідачем було подано зустрічну позовну заяву про зобов'язання позивача внести зміни до умов договору оренди державного майна №001036/09 від 17.08.2001.

Ухвалою суду від 30.05.2015 суд відмовив в прийнятті зустрічної позовної заяви на підставі п. 1 частини першої статті 62 ГПК України як такої, що подана з порушенням приписів частини першої статті 60 ГПК України та роз'яснено, що відповідач не позбавлений можливості звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Відповідачем також подано письмове клопотання №4/15 від 30.06.2015 про зупинення провадження у даній справі.

Представник заявника усно заперечив про зупинення провадження у справі, оскільки вважає, що наведені у заяві підстави не перешкоджають розгляду справи по суті.

Розглянувши відповідне клопотання відповідача та вислухавши думку представника заявника, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з урахуванням особливостей, передбачених ст.ст. 79 та 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.06.2015 усно заявив клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів по справі.

Розглянувши відповідне клопотання відповідача суд відмовляє в його задоволенні оскільки вважає, що наявних матеріалів справи достатньо для прийняття рішення, а враховуючи обмеженість строку розгляду справи, подальше відкладання справи може призвести до її затягування.

Крім того, відповідач мав достатньо часу для надання будь-яких доказів у відповідності до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

17.08.2001 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Луганській області (Орендодавець) та Закритим акціонерним товариством "Лисичанський склозавод "Пролетарій" (Орендар) укладено договір оренди державного майна № 001036/09, згідно до умов пункту 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Ордена Трудового Червоного Прапора державний скляний завод "Пролетарій" (а.с. 11-15).

Склад і вартість майна визначені згідно акту оцінки затвердженого наказом регіонального відділення ФДМУ по Луганській області № 558 від 15.08.2001 протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного за станом на 30.06.2001. Вартість цього майна становить 60 256,432 тис.грн.

У тому числі: основні засоби залишковою вартістю - 58 343,733 тис.грн.

Вступ Орендаря у користування майном настає водночас з підписанням Сторонами цього Договору і акту прийому-передачі означеного майна (пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 і з урахуванням змін до неї, затверджених Постановами Кабінету Міністрів України № 699 від 18.05.1998 та № 75 від 19.01.2000 і складає за станом на 01.08.2001 - 197 440,24 грн. в місяць без врахування ПДВ.

Відповідно до пункту 3.3 договору орендна плата перераховується в державний бюджет України щомісячно не пізніше 8 числа місяця, наступного за звітним.

У пункті 5.3 договору сторони встановили, що Орендар зобов'язаний вчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату в Державний бюджет України (Орендодавцю).

Відповідно до пункту 10.3 договору, у випадку несвоєчасного або не в повному обсязі перерахування орендної плати, Орендар, відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань сплачує до Державного бюджету України пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочки платежу.

Пунктом 11.1 договору встановлено, що він укладений строком на 5 років і діє з 17.08.2001 по 17.08.2006 включно.

Додатковою угодою № 1-259 від 30.09.2002 до Договору внесено зміни.

Так, з моменту підписання цієї угоди пункти 1.1 та 3.1 викладені у наступній редакції: "1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Ордена Трудового Прапора державний скляний завод "Пролетарій". Склад і вартість майна визначені згідно акту оцінки, затвердженого наказом РВ ФДМУ по Луганській області від 15.08.2001 № 558, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного за станом на 30.06.2001, наказу РВ ФДМУ від 12.09.2002 № 659. Вартість цього майна становить 60151,948 тис. грн., у тому числі: основні засоби залишковою вартістю 58239,249 тис. грн. Пункт 3.1 - Орендна плата складає за станом на 01.09.2002 - 195 092,82 грн. в місяць без врахування ПДВ"(а.с. 17-18).

Додатковою угодою № 2-21/рук від 30.12.2003 до Договору внесено зміни у пункти 1.1 та 3.1, які викладено у наступній редакції:

"1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Ордена Трудового Прапора державний скляний завод "Пролетарій". Склад і вартість майна визначені згідно акту оцінки затвердженого наказом РВ ФДМУ по Луганській області від 15.08.2001 № 558, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного за станом на 30.06.2001, наказу РВ ФДМУ від 26.12.2003 № 686. Вартість цього майна становить 60041,087 тис. грн., у тому числі: основні засоби залишковою вартістю 58128,388 тис. грн. Пункт 3.1 - Орендна плата складає за базовий місяць оренди листопад 2003 року - 213946,41 грн. в місяць без врахування ПДВ" (а.с. 19-20).

У зв'язку із набранням чинності з 1 січня 2004 року Цивільним кодексом України та на підставі звернень ЗАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" додатковою угодою № 3/1201 від 07.07.2004 договір оренди викладено у новій редакції, де пунктом 3.1 Договору визначено орендну плату за базовий місяць оренди листопад 2003 року - 213946,41 грн. в місяць без урахування ПДВ (а.с. 21-26).

У пункті 11.1 строк договору оренди визначений сім років, він діє з 17.08.2001 до 17.08.2008 включно.

Додатковою угодою № 4 від 14.03.2008 до договору оренди внесено наступні зміни. З моменту підписання цієї угоди пункт 11.1 викладено в такій редакції:

"11.1. Цей договір укладено строком на сімнадцять років, він діє з 17.08.2001 до 17.08.2018 включно" (а.с. 27).

Додатковою угодою № 5 від 25.04.2008 до договору оренди внесено зміни. Пункти 1.1 та 3.1 договору, які викладено у наступній редакції:

"1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Ордена Трудового Прапора державний скляний завод "Пролетарій", що розташований за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Мічуріна, 1. Склад і вартість майна визначені згідно акту оцінки, затвердженого наказом РВ ФДМУ по Луганській області від 15.08.2001 № 558, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного станом на 30.06.2001, наказу РВ ФДМУ від 22.04.2008 № 113. Вартість майна, що передається в оренду, становить 59988,7 тис. грн. Основні засоби вартістю за вирахуванням зносу - 58080,031 тис. грн. Пункт 3.1. - Орендна плата складає за базовий місяць розрахунку березень 2008 року - 575782,82 грн. в місяць без врахування ПДВ" (а.с. 28-29).

Додатковою Угодою № 6/1120504 від 25.07.2011 до договору оренди були внесені зміни.

Так, з моменту підписання цієї угоди назву Орендаря "ЗAT "Лисичанський склозавод "Пролетарій" в тексті договору змінено на ПАТ "Лисичанський склозавод "Пролетарій" та пункти 1.1 та 3.1 викладені в такій редакції:

"1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Ордена Трудового Прапора державний скляний завод "Пролетарій", що розташований за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Мічуріна, 1. Склад і вартість майна визначені згідно акту оцінки, затвердженого наказом РВ ФДМУ по Луганській області від 15.08.2001 № 558, протоколу про результати інвентаризації та передавального балансу підприємства, складеного за станом на 30.06.2001, наказу регіонального відділення від 21.07.2011 № 559. Вартість цього майна становить 57500,734 тис. грн. У тому числі основні засоби залишковою вартістю 55592,075 тис. грн. Пункт 3.1 - Орендна плата складає за базовий місяць розрахунку - червень 2011 року 798773,62 грн. в місяць без врахування ПДВ" (а.с. 30-31).

Додатковою Угодою № 7 від 05.04.2012 до договору оренди внесено наступні зміни.

Так, з моменту підписання цієї угоди пункт 1.1 викладено в такій редакції:

"1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування цілісний майновий комплекс державного підприємства "Ордена Трудового Прапора державний скляний завод "Пролетарій", що розташований за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Мічуріна, 1. Склад і вартість майна визначені згідно з відомістю переоцінки та актом оцінки, затвердженим наказом РВ ФДМУ по Луганській області від 29.02.2012 № 220, балансу підприємства, складеним станом на 31.12.2011. Вартість майна, що передається в оренду, становить 74705,376 тис. грн., у тому числі: основні засоби балансовою вартістю 66818,19 тис. грн. Пункт 3.1 - Орендна плата складає за базовий місяць розрахунку - лютий 2012 року 750045 грн. в місяць без врахування ПДВ" (а.с. 32-33).

Пунктом 3.3. встановлено, що орендна плата перераховується в Державний бюджет України щомісячно, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

З наданого позивачем Акту приймання-передачі від 17.08.2001 вбачається, що позивач у повному обсязі виконав передбачені умовами договору зобов'язання та передав цілісний майновий комплекс державного підприємства "Ордена Трудового Прапора державний скляний завод "Пролетарій", а відповідач прийняв вказаний цілісний майновий комплекс без зауважень та заперечень (а.с. 16).

У свою чергу відповідач свої обов'язки за договором належним чином не виконав, внаслідок чого за ним на момент звернення прокурора до суду з даним позовом утворилась заборгованість за період з січня 2014 року по лютий 2015 року у розмірі 12 009 966 грн. 13 коп.

Вказану заборгованість прокурором заявлено до стягнення за даним позовом.

Крім того, прокурором на підставі умов пункту 10.4 договору нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за прострочення платежів в сумі 1 263 356 грн. 21 коп. за період з 16.02.2014 по 31.03.2015 та згідно приписів статті 625 ЦК України нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 27599 грн. 62 коп. за період прострочення з 16.02.2014 по 31.03.2015 згідно наданих розрахунків (а.с. 49-51).

Оцінивши всі обставини справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна за змістом норма наведена у статті 759 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Згідно статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов'язання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, тобто - неналежне виконання.

Позивачем доведено суду виконання своїх зобов'язань за вказаним договором оренди, щодо передачі в оренду цілісного майнового комплексу державного підприємства "Ордена Трудового Червоного Прапора державний скляний завод "Пролетарій" , що підтверджується актом приймання-передачі від 17.08.2001, який підписаний сторонами за договором, з боку орендодавця - позивачем у справі, з боку орендаря - відповідачем у справі (а.с.16).

Відповідач порушив зобов'язання по внесенню орендної плати, визначені пунктом 3.3 договору, внаслідок чого виникла заборгованість з орендної плати у сумі 12 009 966 грн. 13 коп. за період з січня 2014 року по лютий 2015 року. Наявність даної заборгованості підтверджено наявними у справі матеріалами.

Відповідач не надав доказів погашення цієї заборгованості і на момент прийняття даного рішення.

З урахуванням викладеного, вимога заявника про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у сумі 12 009 966 грн. 13 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Суд не приймає заперечення відповідача стосовно того, що Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб'єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, з огляду на наступне.

Статтею 7 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" передбачено скасування на період проведення антитерористичної операції орендної плати за користування державним та комунальним майном суб'єктами господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 1 цього Закону, період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про території України. Територія проведення антитерористичної операції - це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилась антитерористична операція.

Розпорядження, яким визначено населені пункти, на території яких здійснювалася антитерористична операція, було зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 №1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. №1053".

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2015 у справі № 826/18330/14 визначено нечинним Розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014р. №1079-р.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 апеляційна скарга Кабінету Міністрів України залишена без задоволення, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.15 - без змін.

Проте, виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.02.2015 та ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 було зупинено ухвалою Вищого адміністративного суду від 19.05.2015 до закінчення касаційного провадження у ВАСУ. На даний час касаційне провадження у ВАСУ не закінчено.

Таким чином, на даний час будь-які правові підстави не нараховувати орендні платежі відсутні.

Аналогічна позиція також викладена в постанові Вищого господарського суду України від 14.04.2015 по справі №922/4504/14.

Суд також не бере до уваги посилання відповідача на листи Торгово-промислової палати України від 24.12.2014 №6463/05-5.4, від 31.12.2014 № 6846/1 та лист штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 23.01.2015 №33/330, оскільки вони носять рекомендаційний характер та не є нормативно-правовими актами.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 10.4 договору, у випадку несвоєчасного або не в повному обсязі перерахування орендної плати, Орендар, відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" сплачує до Державного бюджету України пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочки платежу.

Тому заявником нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 1 263 356 грн. 21 коп. за прострочення внесення орендної плати.

Наданий позивачем розрахунок пені (а.с. 49-50) повністю обґрунтований та відповідає умовам договору (п. 10.4) та діючому законодавству, а тому заявлена вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає до стягнення з відповідача.

Суд не приймає посилання відповідача на ст. 617 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або обставин непереборної сили (форс-мажора) з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереробної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідачем не надано відповідного сертифікату Торгово-промислової палати України, а отже і відсутні підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань.

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 27599 грн. 62 коп., що також підтверджено відповідним розрахунком (а.с. 51).

Розрахунок нарахованих 3% річних у сумі 27599 грн. 62 коп. зроблений з урахуванням вимог чинного законодавства, а тому заявлена вимога є обґрунтованою та такою що підлягає до стягнення з відповідача.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню повністю з віднесенням на відповідача судових витрат у справі на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України. Вказані судові витрати підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України, оскільки заявник звільнений від їх сплати у встановленому законом порядку.

Керуючись статями 43, 33, 34, 43, 44, 49, статями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій", 93112, м. Лисичанськ Луганської області, вул. Мічуріна, буд. 1, ідентифікаційний код 31380846, в доход Державного бюджету України на р/р 0051 УДКСУ у м. Лисичанськ Луганської області, МФО 804013, код 37800278, заборгованість з орендної плати за договором оренди державного майна №001036/09 від 17.08.2001 в сумі 12 009 966 грн. 13 коп. (дванадцять мільйонів дев'ять тисяч дев'ятсот шістдесят шість гривень 13 копійок), пеню в сумі 1 263 356 грн. 21 коп. (один мільйон двісті шістдесят три тисячі триста п'ятдесят шість гривень 21 копійка), 3% річні в сумі 27599 грн. 62 коп. (двадцять сім тисяч п'ятсот дев'яносто дев'ять гривень 62 копійки), видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій", 93112, м. Лисичанськ Луганської області, вул. Мічуріна, буд. 1, ідентифікаційний код 31380846, в доход Державного бюджету України на рахунок 3004, одержувач - УДКСУ у Київському районі м. Харкова Харківської області, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО 851011, ОКПО 37999675, код класифікації доходів 22030001, призначення платежу - "судовий збір", код 02844564, судовий збір в сумі 73080 грн. 00 коп. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 копійок), видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.07.2015.

Суддя А.В.Секірський