РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Справа № 924/1920/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Юрчук М.І. ,

судді Демидюк О.О.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:
позивача - Столаба Ю.М.;

третя особа-1 - не з`явився;

третя особа-2 - не з`явився;

відповідача-1 - не з`явився;

відповідача-2 - не з`явився;

відповідача-3 - не з`явився;

відповідача-4 -не з`явився;

третя особа-1 -не з`явився;

третя особа-2 - не з`явився;

третя особа-3 -не з`явився;

третя особа-4 - не з`явився;

третя особа-5 -не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницького на рішення господарського суду Хмельницької області від 20.05.15 р. у справі № 924/1920/14 (головуючий суддя Димбовський В.В., суддя Виноградова В.В., суддя Танасюк О.Є.)

за позовом квартирно-експлуатаційного відділу

до 1) Веснянської сільської ради,

2) військової частини НОМЕР_1

3) управління Держземагентства у Старокостянтинівському районі

4) Старокостянтинівської районної державної адміністрації

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Кабінету Міністрів України

Міністерства оборони України

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів:

- ОСОБА_1

- ОСОБА_2

- ОСОБА_3

- ОСОБА_4

- ОСОБА_5

- ОСОБА_6

про 1) визнання права користування земельною ділянкою, площею 32,2 га за квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький, яка належить на підставі акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року, що була передана відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003р. в запас сільської ради села Веснянка;

2) поновлення на обліку земельної ділянки (за формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно до державного акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Держземагенства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003р., в запас сільської ради села Веснянка

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2014 року квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницький звернувся до господарського суду Хмельницької області з позовом до Веснянської сільської ради, військової частини НОМЕР_1 , управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі про:

- визнання незаконною передачу земельної ділянки Веснянській сільській раді, яка належала на підставі акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року КЕВ м.Хмельницький, шляхом скасування акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року;

- поновлення на обліку земельної ділянки (за формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно до державного акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Держземагенства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року, в запас сільської ради села Веснянка /т.1, а.с. 2-8/.

22.01.2015 року позивачем подано заяву про зміну предмета позову, яка прийнята місцевим господарським судом, та згідно якої останній просить:

- визнати право користування земельною ділянкою, площею 32,2 га за квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький, яка належить на підставі акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року;

- поновити на обліку земельної ділянки (за формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно до державного акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Держземагенства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року, в запас сільської ради села Веснянка /т.1, а.с. 48-54/.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22.01.2015 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кабінет Міністрів України, Міністерство оборони України.

Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Старокостянтинівську районну державну адміністрацію /т.1, а.с. 78/.

16.02.2015 року позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, яка прийнята місцевим господарським судом, та згідно якої останній просить:

- визнати право користування земельною ділянкою за квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький, яка належить на підставі акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року;

- поновити на обліку земельної ділянки (за формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно до державного акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Держземагенства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року, в запас сільської ради села Веснянка /т.1, а.с.103-104/.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.03.2015 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 /т.1, а.с. 142-143/.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 23.03.2015 року залучено до участі у справі в якості відповідача Старокостянтинівську районну державну адміністрацію /т.1, а.с. 203-204/.

21.04.2015 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, яка прийнята місцевим господарським судом, та згідно якої останній просить:

- визнати право користування земельною ділянкою, площею 32,2 га за квартирно-експлуатаційним відділом м.Хмельницький, яка належить на підставі акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року, що була передана відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року в запас сільської ради села Веснянка;

- поновити на обліку земельну ділянку (за формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно до державного акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Держземагентства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року в запас сільської ради села Веснянка /т.1, а.с. 205-206/.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.05.2015р. у справі № 924/1920/14 (головуючий суддя Димбовський В.В., суддя Виноградова В.В., суддя Танасюк О.Є.):

У частині позовних вимог квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницький до Веснянської сільської ради, військової частини НОМЕР_1 , управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі, Старокостянтинівської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права користування земельною ділянкою, площею 32,2 га за квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький, яка належить на підставі акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року, що була передана відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003р. в запас сільської ради села Веснянка, відмовлено.

У частині позовних вимог квартирно-експлуатаційного відділу про поновлення на обліку земельної ділянки (за формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно до державного акту на право користування землею Б № 041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Держземагенства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року, в запас сільської ради села Веснянка, до відповідачів: Веснянської сільської ради, військової частини НОМЕР_1 , Старокостянтинівської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відмовлено, а до відповідача - управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі провадження у справі припинено /т.2, а.с. 14-18/.

Позивач Квартирно-експлуатаційний відділ м.Хмельницький, не погоджуючись з зазначеним рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 20.05.2015 року у справі № 924/1920/14 скасувати і прийняти нове, яким позовні вимоги КЕВ м.Хмельницький задоволити.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- командир військової частини НОМЕР_1 не був наділений достатнім обсягом повноважень на передачу спірної земельної ділянки, оскільки саме Кабінет Міністрів України, як власник, мав прийняти таке рішення;

- представник управління Держземагентства у Старокостянтинівському районі не зміг пояснити на підставі чого та керуючись якими нормативними документами земельну ділянку було знято з обліку;

- вилучення земельних ділянок провадиться за землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для відмови в задоволенні позову відсутні; просить рішення господарського суду Хмельницької області від 20.05.2015 року у справі № 924/1920/14 скасувати і прийняти нове, яким позовні вимоги КЕВ м.Хмельницький задоволити /т.2, а.с. 29-34/.

Відповідач-2, відповідач-3, відповідач-4 та третя особа-6 на стороні відповідача у відзивах на апеляційну скаргу заперечили проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Хмельницької області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю з`ясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законне та обґрунтоване рішення, а тому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити /т.2, а.с. 57-59, 73-74, 79, 61-63/.

Міністерство оборони України в клопотанні від 07.07.2015 року № 267 зазначило, що апеляційну скаргу КЕВ м.Хмельницький підтримує в повному обсязі /т.2, а.с. 91/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 року у справі № 924/1920/14 апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Демянчук Ю.Г. та призначено до розгляду на 08.07.2015 року /т.2, а.с. 26-28/.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 року внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Демянчука Ю.Г. та відповідно до затверджених складів колегій; визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Демидюк О.О. /т.2, а.с. 88/.

08.07.2015 року в судовому засіданні позивач повністю підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі.

08.07.2015 року відповідач-1, відповідач-2, відповідач-3 та третя особа-2 на стороні позивача участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили; подали клопотання про розгляд справи без участі представників сторін /т.2, а.с. 76, 57-59, 73-74, 91/.

08.07.2015 року третя особа-1 на стороні позивача участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечила; про причини неявки суд не повідомила. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, остання була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи /т.2, а.с. 54/.

08.07.2015 року відповідач-4, третя особа-1 на стороні відповідача, третя особа-2 на стороні відповідача, третя особа-4 на стороні відповідача, третя особа-5 на стороні відповідача, третя особа-6 на стороні відповідача участі уповноважених представників в судовому засіданні не забезпечили; про причини неявки суд не повідомили. Згідно повідомлень про вручення поштових відправлень, останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи /т.2, а.с. 71, 66, 67, 65, 68, 69/.

08.07.2015 року третя особа-3 на стороні відповідача участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечила; згідно з реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 року ухвалу від 23.06.2015 року направлено ОСОБА_3 25.06.2015 року. Станом на день розгляду апеляційної скарги, 08.07.2015 року поштове повідомлення від ОСОБА_3 до апеляційного суду не повернулося /т.2, а.с. 89/.

Відповідно до п.4 розділу 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 року № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Відповідно до фіскального чеку від 25.06.2015 року, список № 2405, ухвала Рівненського апеляційного господарського суду ОСОБА_3 була направлена 25.06.2015 року рекомендованим листом, який пересилався між м. Рівне м. Старокостянтинів, Хмельницької обл., а тому з урахуванням п. 4. розділу 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень датою отримання третьої особою-3 на стороні відповідача даного рекомендованого листа слід вважати 01.07.2015 року.

Відтак, суд вважає, що ОСОБА_3 належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання 08.07.2015 року.

Оскільки ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 року явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників відповідачів та третіх осіб.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

В 1979 році виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів видано державний акт на право користування землею, відповідно до якого Хмельницькій КЕЧ району надано у безстрокове і безоплатне користування 512,9 га землі /т.1, а.с.16/.

Наказом Міністра оборони України № 483 від 22.12.1997 року затверджено Положення «Про порядок надання в користування земель для потреб Збройних сил України та основні правила користування наданими землями», відповідно до п.п.44-45 якого, за відсутністю потреби або по закінченню терміну користування землі, надані для потреб Збройних сил України, підлягають передачі місцевим органам влади згідно з статтею 27 Земельного кодексу України; передача земель місцевим органам проводиться за згодою Міністра оборони або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва начальником Головного управління військ та капітального будівництва Збройних сил України /т.1, а.с.63-64/.

27.01.2003 року Старокостянтинівською районною державною адміністрацією направлено на адресу Міністра оборони України лист № 86 з пропозицією надати погодження на передачу із складу земель Міністерства оборони України земельної ділянки площею 33,0 га до земель запасу Веснянської сільської ради /т.1, а.с.18/.

Листом від 06.02.2003 року № 849/з розгляд питання про надання дозволу на передачу земельної ділянки площею 33,0 га доручено генерал-лейтенанту Скальку Я.І. /т.1, а.с. 66/.

Генерал-лейтенант Скалько Я.І. на виконання листа від 06.02.2003 року № 849/з, 21.02.2003 року, направив на адресу Міністра оборони України лист № 153/1/330/КС, яким повідомив, що потреба у використанні земельної ділянки відсутня, а тому пропонує погодити пропозицію керівництва органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки до земель запасу Веснянської сільської ради /т.1, а.с. 67/.

24.03.2003 року т.в.о.начальника тилу Головного командування ВПС ЗС України направлено на адресу голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації лист № 153/145/1/323, яким повідомив, що Міністром оборони України погоджена пропозиція щодо передачі земельної ділянки площею 33,0 га (об`єкт «Веснянка») /т.1, а.с.70/.

17.12.2003 року комісією у складі тимчасово виконуючого обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 , сільського голови Веснянської сільської ради, начальника інспекції екологічної безпеки, начальника районного відділу земельних ресурсів складено акт про передачу військовою частиною НОМЕР_1 до складу земель запасу Веснянської сільської ради території колишніх складів АЗУ площею 32,2 га під фермерські господарства /т.1, а.с. 19/.

14.04.2004 року Міністерству оборони України відповідно до рішення 14 сесії Старокостянтинівської міської ради від 06.04.2004 року видано державний акт №000490 на право постійного користування землею площею 470,9499 га, яка виділена для потреб Міністерства оборони України /т.1, а.с. 237/.

Пунктом 3 розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 20.09.2004 року № 244/2004-р вирішено передати у власність земельні ділянки членам фермерського господарства «Веснянка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проекту землеустрою та протоколу розподілу загальною площею 33,47 га, в тому числі сінокіс 33,12 га, проектна дорога 0,35 га згідно додатку /т.1, а.с.85/.

Власникам земельних ділянок виготовлено державні акти на право власності на землю:

- Томалю Антону Васильовичу (акт №130165 від 23.10.2006р.) /т.1, а.с. 187/;

- ОСОБА_2 (акт №130164 від 23.10.2006р.) / т.1, а.с. 196/;

- ОСОБА_3 (акт №130166 від 23.10.2006р.) / т.1, а.с. 193/;

- ОСОБА_4 (акт №130167 від 23.10.2006р.) / т.1, а.с. 194/;

- ОСОБА_5 (акт №130168 від 23.10.2006р.) / т.1, а.с. 189/;

- ОСОБА_6 (акт №130169 від 23.10.2006р.) / т.1, а.с. 191/.

02.01.2013 року затверджено положення, відповідно до якого на базі Хмельницької експлуатаційної частини (КЕЧ) створений квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницького (КЕВ) /т.1, а.с. 21-25/.

Факт передачі спірної земельної ділянки командиром військової частини НОМЕР_1 без достатнього обсягу повноважень на таку передачу слугувало підставою для звернення КЕВ м.Хмельницький з позовом до суду про (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 21.04.2015 року):

- визнання права користування земельною ділянкою, площею 32,2 га за квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький, яка належить на підставі акту на право користування землею Б №041660 від 1979 року, що була передана відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року в запас сільської ради села Веснянка;

- поновлення на обліку земельну ділянку (за формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно до державного акту на право користування землею Б №041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Держземагенства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року в запас сільської ради села Веснянка.

Щодо позовної вимоги про визнання права користування земельною ділянкою, площею 32,2 га за квартирно-експлуатаційним відділом м. Хмельницький, яка належить на підставі акту на право користування землею Б №041660 від 1979 року, що була передана відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року в запас сільської ради села Веснянка.
Відповідно до ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відповідно до статей 13, 14, 41 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, право власності на землю гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно п.п.2-3 ст.2 Земельного кодексу України, суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них.

Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом (част.2 ст.95 ЗК України).

Відповідно до част.2 ст.152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права.

Згідно ст.77 Земельного кодексу України, землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства.

Цільове призначення земель оборони, характер їх використання та виконання ними специфічних соціально-економічних функцій зумовлює перебування їх в державній власності.

Тобто, землі для потреб оборони є об`єктом права саме державної власності.

При цьому, згідно зі ст.84 Земельного кодексу України, землі оборони не можуть передаватись у приватну власність.

Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Згідно ст.142 Земельного кодексу України, припинення права власності на земельну ділянку або права постійного користування у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача здійснюється за його заявою до відповідного органу чи до власника земельної ділянки.

За змістом част.2 ст.149 Земельного кодексу України, вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Згідно част.2 ст.14 Закону України Про Збройні Сили України, земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

В 1979 році виконавчим комітетом Старокостянтинівської районної ради народних депутатів видано державний акт на право користування землею, відповідно до якого Хмельницькій КЕЧ району надано у безстрокове і безоплатне користування 512,9 га землі /т.1, а.с. 16/.

Державний акт на землю це документ, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою.

Таким чином, право постійного користування позивача на земельну ділянку площею 32,2 га згідно з актом на право постійного користування 1979 року не припинялось у визначений законом спосіб.

Водночас, п.3 розпорядження Старокостянтинівської районної державної адміністрації від 20.09.2004 року № 244/2004-р вирішено передати у власність земельні ділянки членам фермерського господарства «Веснянка» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проекту землеустрою та протоколу розподілу загальною площею 33,47 га, в тому числі сінокіс 33,12 га, проектна дорога 0,35 га згідно додатку/т.1, а.с. 85/, та, відповідно, виготовлено державні акти на право власності на землю.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, з державного акту № 000490 на право постійного користування землею площею 470,9499 га та плану зовнішніх меж вбачається, що ділянка площею 32,2 га, яка відображена в плані землекористування в державному акті на право користування землею Б № 041660 від 1979 року, у зазначеному державному акті № 000490 відсутня, а з поданої позивачем відомості наявності та використання земельних ділянок зазначена у позові земельна ділянка площею 32,2 га на обліку позивача взагалі не перебуває.

Таким чином, земельна ділянка площею 32,2 га, фактично вибула з користування відповідача та, згідно з актами на право користування земельними ділянками, знаходиться у користуванні фізичних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

При цьому, визнання права можливе у разі виникнення спору щодо його належності між особою, що вважає право порушеним, та іншою, яка претендує на відповідний титул.

Тобто, такий спосіб захисту прав може бути застосований лише при наявності спору про право.

Відтак, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання права користування земельною ділянкою площею 32,2 га.

Щодо позовних вимог про поновлення на обліку земельну ділянку (за формою 6-зем) за Міністерством оборони України відповідно до державного акту на право користування землею Б №041660 від 1979 року шляхом зобов`язання Держземагенства відновити відомості, що існували до моменту акту прийому передачі земельної ділянки від 17.12.2003 року в запас сільської ради села Веснянка.
Відповідно до ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Згідно ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на правовідносини, що виникають у зв`язку з здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, а також у зв`язку з публічним формуванням суб`єкта владних повноважень шляхом виборів або референдуму. Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема:

1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України;

6) спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації.

При цьому у відповідності до част.2 ст.4 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 част.1 ст.3 КАС України встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно п.7 част.1 ст.3 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до наказу № 377 від 05.11.1998 року Державного комітету статистики України «Про затвердження форм державної статистичної звітності з земельних ресурсів та Інструкції з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем)» на Державний комітет України по земельних ресурсах покладається забезпечення методологічного керівництва за збором та розробкою державної статистичної звітності та її класифікуванням відповідно до зазначених форм.

Відповідачем-3 у справі визначено Управління Держземагентства у Старокостянтинівському районі, яке веде облік земельних ділянок за формою 6-зем, тобто однією із сторін є орган наділений владними повноваженнями, а предмет позовних вимог становить поновлення на обліку земельної ділянки, тобто вчинення суб`єктом владних повноважень дій, як входять до його функцій.

З врахуванням зазначеного, позовні вимоги до Управління Держземагентства у Старокостянтинівському районі носять публічно-правовий характер, тобто є спором адміністративної юрисдикції згідно ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно п.1 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Таким чином, провадження у справі підлягає припиненню в частині позовних вимог до Управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі, а правові підстави для задоволення вказаної позовної вимоги, заявленої до інших відповідачів відсутні, оскільки до компетенції останніх не входить вирішення питання поновлення на обліку земельної ділянки (за формою 6-зем).

Щодо заяви про застосування позовної давності до вимог позивача, поданої відповідачем-2, колегія суддів зазначає наступне:

Відповідно до п.2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів», за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для застосування позовної давності до спірних правовідносин, з огляду на відмову в задоволенні позову з підстав його необґрунтованості.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, документально необґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді справи. Рішення господарського суду Хмельницької області у даній справі ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Рішення господарського суду Хмельницької області від 20.05.15 р. у справі № 924/1920/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м.Хмельницького - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 924/1920/14 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Демидюк О.О.