УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.07.2015Справа № 910/16806/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Комарової О.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Промметалсервісгруп», м. Київ,

до Приватного акціонерного товариствоа "Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року"

про стягнення 16 229,40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Промметалсервісгруп», 01 липня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою б/н від 30 червня 2015 року до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року", про стягнення 16 229,40 грн.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Нормами ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Юридична особа відповідно до ст. 92 Цивільного кодексу України набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів і закону. Отже, від імені юридичної особи позовну заяву підписує повноважна посадова особа, повноваження якої ґрунтуються на установчих документах чи приписах закону.

Особа, яка є представником, повинна мати належним чином посвідчені повноваження на ведення справи в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб у господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, надають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище відповідно до приписів ч. 2 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, право на представництво юридичної особи пов'язане з наявністю акту органу управління юридичної особи, котрим зазначена юридична особа наділяє посадову особу повноваженнями вчиняти певні юридичні дії.

Як встановлено судом, від імені позивача позовна заява підписана представником позивача - Комар І.М., який діє на підставі довіреності від 27.01.2015 року, виданої та підписаної директором - Івановим О.В. Однак серед документів, доданих до позовної заяви, відсутні докази, які б станом на час подання позову до суду підтверджували посадове становище Іванова О.В. як директора, а саме: наказ про призначення, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців.

Окрім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що за приписами ч. 2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі, або належним чином засвідчені копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Також, за приписами пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів" відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, зазначену довіреність від 27.01.2015 року додано до позову у вигляді копії, яку не завірено відповідно до вимог чинного законодавства, наведеного вище, що не може вважатись належним виконанням вимог ст.ст.54, 57 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, відповідно до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України. Такі ж наслідки настають в разі, коли в позовній заяві відсутні відомості про прізвище та посаду керівника юридичної особи або до позовної заяви не додано належні документи на підтвердження повноважень особи, що підписала цю заяву як представник позивача в господарському суді (частини третя - шоста статті 28 Господарського процесуального кодексу України), і на ці документи немає посилання в заяві.

Також, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

При цьому, п. 4 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України надає можливість судді витребувати від сторін лише ті документи, які можуть бути необхідні саме для вирішення спору.

Документи, що підтверджують надсилання відповідачу копії позовної заяви з усіма додатками безпосередньо не пов'язані з розглядом спору та забезпеченням його правильного і своєчасного вирішення.

Відповідно до наведеного опису вкладення у цінний лист, Приватному акціонерному товариству "Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року" направлено «Копія позовної заяви та додатки до позовної заяви в загальній кількості 1 шт. на 33 арк.», втім вичерпного переліку документів, які мали бути надіслані відповідачеві заявником не зазначено, що позбавляє суд можливості перевірити факт дотримання заявником вимог ст. 56 Господарського процесуального кодексу України та достовірно встановити факт направлення відповідачам саме доданих до позовної заяви документів, а не іншої кореспонденції.

Як зазначено у ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, суд обмежений у праві самостійного витребування доказів. Тому, суд у разі порушення позивачем ст.57 Господарського процесуального кодексу України не має права скористатися приписами ст.ст. 38, 65 Господарського процесуального кодексу України, а навпаки, є зобов'язаним виконати вимоги ст.63 зазначеного Кодексу України.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Таким чином, позовна заява з доданими до неї документами не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню заявнику без розгляду для усунення допущеного порушення.

Одночасно, суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 3 ст. 63 вказаного Кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, якщо господарський спір не вирішується по суті (відкладення розгляду справи, зупинення, припинення провадження у справі, залишення позову без розгляду тощо), господарський суд виносить ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 28, 38, 54, 56, 57, п. 1,6 ч. 1 ст. 63, ст.ст. 65, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву б/н від 30.06.2015 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Промметалсервісгруп» до Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року" про стягнення 16 229,40 грн. з доданими до неї документами повернути заявнику без розгляду.

Роз'яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Промметалсервісгруп», що повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя О.С. Комарова