РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015Справа №910/15149/15
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»про стягнення 42082,19 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Шуплякова С.Б. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ТДВ «Експрес Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ВАТ НАСК «Оранта» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 42082,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.05.2014, по вул. Черепіна, 36, у м. Суми, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «Шкода», д.н.з. ВМ0710ВВ, Горяєвим І.Г., сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «ЗАЗ», д.н.з. ВМ2964ВА.

У подальшому, позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля марки «ЗАЗ» - Глиненком В.В. (страхувальник) договору добровільного страхування наземного транспорту № 202.13.2165444 від 02.04.2013, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. ВМ2964ВА, страхове відшкодування в розмірі 42592,19 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП, цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - Горяєва І.Г., було застраховано у ВАТ НАСК «Оранта», позивач, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування в розмірі 42082,19 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав відзив на позов, у якому позовні вимоги визнав частково, в сумі 37377,36 грн., та зазначив, що позивачем, у порушення вимог діючого законодавства, при здійсненні розрахунку розміру страхового відшкодування не враховано коефіцієнт фізичного зносу автомобіля, який дорівнює 0,199, та просив суд розглядати справу за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 02.04.2013 між ТДВ «Експрес Страхування» (страховик) та Глиненко В.В. (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 202.13.2165444, за умовами якого застраховано автомобіль марки «ЗАЗ», д.н.з. ВМ2964ВА, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи постанови Зарічного районного суду м. Суми від 29.05.2014 по справі № 591/3091/14, 05.05.2014, по вул. Черепіна, 36, у м. Суми, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Шкода», д.н.з. ВМ0710ВВ, під керуванням Горяєва І.Г., та автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. ВМ2964ВА, внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі.

Вказаною постановою Горяєва І.Г. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту № 202.13.2165444 від 02.04.2013, на підставі страхового акту № 3.14.1207-1 від 19.06.2014, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок СТО, Філії «Сумська станція технічного обслуговування-2» ПАТ «Суми-Авто», в розмірі 42592,19 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8974 від 19.06.2014.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі калькуляції СТО - Філії «Сумська станція технічного обслуговування-2» ПАТ «Суми-Авто» № КА2-000734 від 28.05.2014, згідно з яким вартість відновлювальних робіт автомобіля «ЗАЗ», д.н.з. ВМ2964ВА, становить 43409,89 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина Горяєва І.Г. у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Шкода», д.н.з. ВМ0710ВВ, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5641134, чинного на момент ДТП (05.05.2014), у ВАТ НАСК «Оранта». Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, становить 50000 грн., франшиза - 510 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. ВМ2964ВА, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 202.13.2165444 від 02.04.2013, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «ЗАЗ», д.н.з. ВМ2964ВА, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 42082,19 грн. виплаченого страхового відшкодування (42592,19 грн. - 510 грн. франшизи).

Заперечення відповідача щодо неврахування позивачем коефіцієнту фізичного зносу при визначенні розміру страхового відшкодування судом до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Як вбачається з наданого позивачем Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «ЗАЗ» д.н.з. ВМ2964ВА, складеному 22.05.2014, вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного автомобіля внаслідок його пошкодження в ДТП складає 51102,19 грн. При цьому враховано коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,199.

Крім того, положеннями Закону України «Про страхування» та Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Отже, позивачем правомірно здійснено розрахунок суми страхового відшкодування на підставі рахунку СТО на оплату ремонту автомобіля.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували обґрунтованість заперечень проти задоволення позову.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2; ідентифікаційний код 36086124) страхове відшкодування в сумі 42082 (сорок двi тисячi вісімдесят дві) грн. 19 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко