КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа№ 910/28391/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Захаркевича Т.С. - дов. №1 від 06.07.2015 р.

Нагібіної Я.О. - дов. №1 від 06.07.2015 р.

від відповідача Гуменюк Т.М. - дов. №91/2014/10/06-2 від 06.10.2014 р.

від третьої особи Гришковець О.О. - дов. №14 від 01.04.2014 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нест-Альянс»

на рішення господарського суду міста Києва

від 02.04.2015 р. (головуючий суддя Ярмак О.М.,

судді: Грєхова О.А., Пасько М.В.)

у справі №910/28391/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нест-Альянс»

(далі - ТОВ «Нест-Альянс»)

до Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

(далі - ПАТ «Київенерго»)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Чоколівське» Солом'янської

районної в місті Києві державної адміністрації

(далі - КП «Чоколівське»)

про відшкодування суми завданих збитків 303 998,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.04.2015 р. у справі №910/28391/14 в задоволенні позову ТОВ «Нест-Альянс» до ПАТ «Київенерго» про відшкодування суми завданих збитків в розмірі 303 998,00 грн. відмовлено повністю.

Не погодившись із згаданим рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржене рішення прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіянням шкоди (залиття підвального приміщення), вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу тощо.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями, справу №910/28391/14 за апеляційною скаргою ТОВ «Нест-Альянс» передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Розпорядженням голови Київського апеляційного господарського суду від 05.05.2015 р. через перебування суддів Алданової С.О. та Коршун Н.М. у відпустці, змінено склад суду та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.05.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.06.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 р. враховуючи формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, вихід судді Коршун Н.М. з лікарняного, змінено склад суду та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Жук Г.А., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 р. апеляційну скаргу ТОВ «Нест-Альянс» прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 р., з огляду на нез'явлення в судове засідання представника третьої особи, необхідність витребування від третьої особи письмових пояснень, а також витребування нових доказів, розгляд справи №910/28391/14 відкладено на 23.06.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 р. враховуючи формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, вихід судді Алданової С.О. з відпустки, змінено склад суду та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 р. апеляційну скаргу ТОВ «Нест-Альянс» прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України №7 від 17.05.2011 р. «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України» (п. 9-2) передбачено, що у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

В судовому засіданні 23.06.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 07.07.2015 року.

Представники позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали, просили її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржене рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача доводи скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, а відтак рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Представник третьої особи доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, оскаржене рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню.

Так, позивачем пред'явлено вимоги до ПАТ «Київенерго» про стягнення 295 998,00 грн. збитків, завданих внаслідок залиття гарячою водою нежитлових приміщень позивача в будинку №14 по вул. Авіаконструктора Антонова у м. Києві, а також 8 000,00 грн. вартості проведеного будівельно-технічного дослідження №14124 від 11.12.2014 року. Позовні вимоги мотивовано тим, що внаслідок пошкодження зовнішньої мережі центрального опалення, яке знаходиться на балансі ПАТ «Київенерго», 28.10.2014 р. відбулося залиття гарячою водою нежитлових приміщень позивача, в результаті чого було пошкоджено його майно на суму 295 998,00 грн. Саме цю суму позивач просив стягнути з відповідача на підставі ст.ст. 224-225 ГК України, посилаючись на акт про залиття від 28.10.2014 р., складений працівниками балансоутримувача будинку - КП «Чоколівське», висновок експерта ФОП Лісниченка С.В. №14124 від 11.12.2014 р. тощо.

Відповідач позову не визнав, вважаючи, що позивач не довів й не надав належних доказів на підтвердження того, що затоплення приміщення та пошкодження майна сталось з вини відповідача.Одночасно стверджував, що акт про затоплення від 28.10.2014 р. складено з порушенням Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, які визначають процедуру складання відповідних актів, зокрема акт складений в односторонньому порядку без запрошення ПАТ «Київенерго», висновок експерта ФОП Лісниченка С.В. №14124 від 11.12.2014р. не є належним доказом у справі, оскільки виконаний на замовлення позивача без участі та відома відповідача тощо.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні у справі письмові докази дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог, відтак прийняв рішення про відмову в задоволенні позову.

Так, відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд посилався на те, що пред'явлення вимоги про стягнення з відповідача збитків на підставі ст.ст. 224-225 ГК України покладає на позивача обов'язок довести, що у позивача з відповідачем наявні господарські зобов'язання і відповідач несе відповідальність за їх порушення, в тому числі у вигляді відшкодування збитків. За висновками місцевого суду, позивач мав довести суду порушення відповідачем його прав, чи неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, наявності та розміру збитків, наявності причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та понесеними збитками. Проте, позивачем не надано жодних доказів існування будь-яких господарських зобов'язань між ним та ПАТ «Київенерго». На думку суду, позивачем не доведено протиправної поведінки відповідача, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та заподіянням шкоди (залиття підвального приміщення), вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу, відтак немає підстав для стягнення з відповідача збитків, завданих внаслідок залиття гарячою водою нежитлових приміщень позивача тощо.

Проте, апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками місцевого суду.

Так, судом першої інстанції встановлено, що нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Авіаконструктора Антонова, 14 загальною площею 137,2кв.м належить ТОВ «Нест-Альянс» на праві приватної власності за договором купівлі-продажу від 23.08.2013 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2014 р. в будинку №14 по вул. Авіаконструктора Антонова у м. Києві відбулося залиття гарячою водою нежитлового приміщення позивача загальною площею 137,2 кв.м.

28.10.2014 р. комісією у складі трьох працівників КП «Чоколівське» було складено акт про те, що в будинку №14 на вул. Авіаконструктора Антонова у підвалі сталося залиття нежитлових приміщень, які знаходяться у власності ТОВ «Нест-Альянс», загальною площею 137,2 кв.м., внаслідок залиття гарячою водою приміщення пошкоджено: підлога - 80 кв.м. (ламінат), стіни - 75 кв.м. (шпалери), причина залиття: пошкодження зовнішньої мережі центрального опалення, яке знаходиться на балансі ПАТ «Київенерго».

30.10.2014 р. позивач звертався до Центру обслуговування клієнтів Солом'янського району ПАТ «Київенерго» з проханням направити спеціаліста для визначення шкоди приміщення і складання акту після затоплення за адресою: вул. Авіаконструктора Антонова, 14 (прорив гарячої води та опалення), проте звернення позивача залишене відповідачем без реагування.

Відповідно до висновку експерта ФОП Лісниченка С.В. №14124 за результатами експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 11.12.2014 р., вартість ремонтно-відновлювальних робіт (розмір завданої матеріальної шкоди), проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок залиття нежитлових підвальних приміщень по вул. Авіаконструктора Антонова, 14 в м. Києві склала 295 998,00 грн.

Кожна особа на підставі ст. 16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільного права та інтересу може бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У відповідності до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, в тому числі, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Положеннями ст. 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належність відповідачу об'єкта теплової мережі, тобто зовнішньої мережі центрального опалення, на якому стався прорив гарячої води, підтверджується актом приймання-передавання основних засобів №940 від 23.09.2014 р., згідно якого об'єкти теплової мережі, у т.ч. теплову мережа від ТК 1336/9 до ж/б вул.Антонова, 14, прийнято до комунальної власності територіальної громади міста Києва та передано у володіння та користування (на баланс) ПАТ «Київенерго».

Залиття приміщення, а відтак заподіяння збитків відповідачу, підтверджується актом про залиття від 28.10.2014 р., заявою позивача від 30.10.2014 р. до Центру обслуговування клієнтів Солом'янського району ПАТ «Київенерго», висновком експерта ФОП Лісниченка С.В. №14124 за результатами експертного будівельно-технічного дослідження, складеного 11.12.2014 р., поясненнями КП «Чоколівське» щодо аварії в тепломережі та ліквідації ії працівниками відповідача тощо.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Наведеною нормою права встановлено презумпцію вини завдавача шкоди, що означає, що особа, яка завдала шкоду, буде вважатися винною, якщо вона сама не доведе відсутність своєї вини (у зв'язку із наявністю вини іншої особи або у зв'язку із дією об'єктивних обставин).

Наявними в матеріалах справи та додатково доданими суду апеляційної інстанції доказами позивачем не доведено відсутності його вини у завданні шкоди позивачу й не спростовано належними та допустимими доказами доводів позивача. Заперечення факту аварії на ввірених тепломережах, виписки з журналів аварійних викликів та огляд оригіналів цих оперативних журналів ПАТ «Київенерго» Київські теплові мережі РТМ «Голосієво», коли позивач звертався з відповідними заявами до Центра обслуговування споживачів ПАТ «Київенерго» тощо, не є достатніми доказами на підтвердження заперечень відповідача на позов.

З огляду на наведене, висновки місцевого суду про відсутність в діях відповідача вини у заподіянні збитків позивачу є необґрунтованими, як і щодо недоведеності наявності завданих збитків, відповідачем не спростовано факту спричинення позивачу збитків, не надано обґрунтованих заперечень щодо спростування його вини у залитті приміщень позивача, відтак позовна вимога про стягнення 295 998,00 грн. збитків є обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, апеляційний господарський суд не погоджується з вимогою позивача про стягнення з відповідача 8 000,00 грн. вартості проведеного будівельно-технічного дослідження.

Так, на підставі ч. 1 ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою. Зазначені витрати не є збитками в розумінні статті 224 Господарського кодексу України та статті 22 Цивільного кодексу України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися під виглядом збитків. (п. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Таким чином, 8 000,00 грн. вартості проведеного будівельно-технічного дослідження не є іншими витратами, пов'язаними з розглядом справи в розумінні ст. 44 ГПК України, не є вони й судовими витратами.

За таких обставин, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду про відмову в задоволенні позову, вважає рішення таким, що підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового - про задоволення позову частково. В зв'язку з цим доводи апелянта по суті апеляційної скарги заслуговують на увагу в частині відмови в позові, відтак підлягають частковому задоволенню. Витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та розгляд апеляційної скарги на підставі ст. 49 ГПК України належить покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Нест-Альянс» задовольнити частково, рішення господарського суду міста Києва від 02.04.2015 р. у справі №910/28391/14 скасувати в частині відмови в позові на суму 295 998,00 грн. та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Резолютивну частину рішення викласти в такій редакції:

«Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нест-Альянс» задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5, код 00131305), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нест-Альянс» (65006, Одеська обл., м. Одеса, вул. Розкидайлівська, 69/71, код 38784961) 295 998 (двісті дев'яносто п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 00 коп. збитків, 5 919 (п'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 96 коп. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 2 959 (дві тисячі дев'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн. 99 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В решті рішення залишити без змін».

Видачу наказу доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/28391/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.М. Коршун