УХВАЛА

06.07.2015Справа № 910/9103/15
Суддя Отрош І.М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі

за позовом Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс»

про стягнення 44419 грн. 05 коп.

Представники сторін:

від заявника (боржника): не з'явились.

від стягувача: Синьогіна Я.В. - представник за довіреністю № 1 від 05.01.2015.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 позов Комунального підприємства «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» суму основного боргу у розмірі 42068 грн. 24 коп., пеню у розмірі 2164 грн. 46 коп., 3% річних у розмірі 184 грн. 64 коп. та судовий збір у розмірі 1826 грн. 93 коп.

03.06.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 видано наказ.

25.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» надійшла заява про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 910/9103/15.

Обгрунтовуючи заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 910/9103/15 заявник зазначив, що у зв'язку зі складною економічною ситуацією (відсутність орендарів, підвищення тарифів на комунальні послуги, підвищення податків) діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» є збитковою, у підтвердження чого надав копію Фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за перший квартал 2015 року. Крім того, заявник зазначив, що орендарі об'єкту, де виникла заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» перед Комунальним підприємством «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради, також мають заборгованість за теплову енергію та погашають заборгованість згідно з графіком погашення до 30.09.2015. При цьому, заявник вказав на те, що на підставі укладеного між ним та Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області Ддговору про розстрочення грошових зобов'язань, йому надано розстрочення сплати грошових зобов'язань на загальну суму 73915 грн. 73 коп строком по 15.12.2015, та зазначив, що в даний час здійснює підготовку до зимового сезону і встановлює теплові лічильники, у зв'язку з чим несе витрати.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, заявник (боржник) просив суд розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 910/9103/15 з 30.06.2015 до 30.09.2015 відповідно до графіку, наведеного у заяві про розстрочку виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2015 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 910/9103/15; розгляд заяви призначено на 06.07.2015.

06.07.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від заявника (боржника) надійшли письмові пояснення, в яких Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» зазначило, що частково сплатило суму боргу, присудженого до стягнення рішенням Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 910/9103/15, у розмірі 10000 грн. 00 коп. та надало належним чином засвідчені копії відповідних платіжних доручень. При цьому, заявник зазначив, що планує сплатити до 31.07.2015 грошові кошти у розмірі 15000 грн. 00 коп.

Також, заявник зауважив, що фактично може виконати графік розстрочки, наведений у заяві про розстрочку виконання рішення суду, оскільки уклав Договір оренди нежилого приміщення від 22.06.2015 та планує отримувати дохід у розмірі 6930 грн. 00 коп. щомісячно. При цьому, заявник також буде отримувати грошові кошти від орендарів, які їх сплачують відповідно до графіку погашення заборгованості (копії графіків долучені заявником до письмових пояснень), а також у зв'язку із сезонною відсутністю плати за газ і тепло у заявника будуть достатні для виконання графіку розстрочки обігові кошти.

У судовому засіданні 06.07.2015 представник стягувача подав відзив на заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якому зазначив, що в свою чергу купує теплову енергію у Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго» та, відповідно, несе відповідальність за порушення своїх зобов'язань з оплати за теплову енергію перед Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпроенерго». При цьому, заборгованість стягувача перед Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпроенерго» становить 214115928 грн. 72 коп. (належним чином засвідчена копія акту № 39 звіряння розрахунків від 03.06.2015 долучена стягувачем до відзиву).

За таких обставин стягувач наголосив на тому, що задоволення заяви про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 910/9103/15 призведе до того, що Комунальне підприємство «Коменергосервіс» Дніпропетровської міської ради буде позбавлене можливості реалізувати свої матеріальні інтереси, що призведе до погіршення фінансового стану стягувача.

Представник стягувача у судовому засіданні 06.07.2015 надав усні пояснення; проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення заперечив.

Представник заявника (боржника) у судове засідання 06.07.2015 не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка зазначена у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20422225 від 11.04.2015, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідно до якого вбачається, що поштове відправлення було отримане 02.07.2015 заявником (боржником) особисто.

Відповідно до частини 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно з пунктом 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Положеннями пункту 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Поряд з цим, суд вважає за необхідне відзначити, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як вбачається із Фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва за 1 квартал 2015 року (належним чином засвідчена копія долучена заявником до заяви про розстрочку виконання рішення суду), чистий дохід від реалізації продукції Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» становить 389000 грн. 00 коп., тобто, є значно більшим, ніж заборгованість заявника (боржника) перед стягувачем (46244 грн. 27 коп.).

При цьому, заявником не надано суду доказів існування іншої заборгованості у заявника, в тому числі рішення суду про стягнення з нього заборгованості.

Суд зазначає, що згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до статті 44 Господарського кодексу України, підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що заявник (боржник) усвідомлює, що здійснює свою діяльність на власний комерційний ризик, а тому посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» на тяжку економічну ситуацію, підвищення тарифів на комунальні послуги, податки, тощо не є підставами для розстрочення виконання рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказані в заяві підстави для розстрочки виконання судового рішення, не є тими виключними обставинами, які надають підстави для розстрочки виконання судового рішення.

Проаналізувавши заяву про розстрочку виконання рішення, враховуючи те, що заявником не надано суду доказів наявності обставин, які роблять неможливим виконання рішення у визначений строк, та наявності виняткового випадку, а саме доказів наявності тяжкого фінансового стану боржника, загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін (в т.ч. наявність заборгованості у стягувача перед іншим контрагентом), суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 910/9103/15 необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 86, ч. 1, 3 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватпромсервіс» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 у справі № 910/9103/15.

Суддя І.М. Отрош