номер провадження справи 7/62/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 Справа № 908/3571/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АД ШИНА", м. Київ.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНТЕХ", м. Запоріжжя.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

Товариство з обмеженою відповідальністю "АД ШИНА" звернулося до господарського суду міста Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНТЕХ" про стягнення 14 700 грн. 23 коп. заборгованості за договором довгострокового постачання № 1840 від 27.05.2013р.є

Відповідно до ч. 3 ст. 2-1 ГПК України, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., вказану позовну заяву передано на розгляд судді Кутіщевій-Арнет Н.С.

Ухвалою суду від 10.06.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, присвоєно провадженню № 7/62/15, судове засідання призначено на 02.07.2015р.

Ухвала суду була направлена в установленому законом порядку на адреси, зазначені позивачем у позовній заяві.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК (1798-12 ).

Відповідно до п. п. 3.9.2, 3.9.3 Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвала про порушення провадження по справі не поверталась підприємством зв'язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, таким чином відповідач вважається належним чином сповіщений про дату, місце та час проведення судового засідання.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не скористався належним чином без поважних причин правом на захист своїх інтересів.

Крім того, неявка в судове засідання представників сторін не звільняє сторони від обов'язку і не позбавляє можливості надати необхідні матеріали, які судом витребувані чи сторони хотіли б надати до справи.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим кодексом та іншими законами України.

До суду 26.06.2015р. від позивача надійшло клопотання щодо приєднання до матеріалів справи письмових доказів. Позивачем надані всі матеріали, витребувані ухвалою суду від 10.06.2015р. В додатках до супровідного листа, позивач надав суду витяг з ЄДР щодо місцезнаходження відповідача, станом на 23.06.2015р., згідно з яким, відповідач зареєстрований в ЄДР за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, за якою направлялися ухвали суду (клопотання з додатками долучено до матеріалів справи).

Через канцелярію суду 01.07.2015р., нарочно, відповідачем надано клопотання, в якому відповідач просить суд, відкласти розгляд справи у зв'язку з тим, що ним не отримано копію позовної заяви, та для належного захисту своїх інтересів відповідачу потрібна кваліфікована юридична допомога.

Клопотання подано згідно зі ст. 22 ГПК України, судом прийнято до розгляду та залишено без задоволення як необґрунтоване, поскільки відповідачем не надано належних документальних доказів в підтвердження неотримання позовної заяви з додатками.

В матеріалах справи є документальне підтвердження щодо направлення позивачем на адресу відповідача (69006, м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 216, кв. 8) позовної заяви від 27 травня 2015р. з додатками, а саме: оригінал опису вкладення у цінний лист від 02.06.2015р. та оригінал фіскального чеку № 8755 від 02.06.2015р. Також, позивачем, на вищевказану адресу відповідача направлявся супровідний лист з додатками на виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 10.06.2015р. по справі № 908/3571/15, що підтверджується оригіналом опису вкладення у цінний лист від 23.06.2015р. та оригіналом фіскального чеку № 1527 від 23.06.2015р. (оригінали опису вкладення та фіскальних чеків долучені до матеріалів справи).

Ухвала про порушення провадження по справі від 10.06.2015р. № 908/3571/15 була направлена на адресу сторін 10 червня 2015р., якою судове засідання призначено на 02.07.2015р. Відповідач мав можливість ознайомитися з матеріалами справи та достатньо часу для підготовки до судового засідання, згідно ст. 22 ГПК України.

Згідно зі ст. 22 ГПК України, сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд звертає увагу відповідача, що згідно ст. 28 ГПК України, громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджується нотаріально посвідченою довіреністю.

Відповідач по справі є юридичною особою і керівник підприємства зобов'язаний забезпечити явку компетентного, повноваженого представника для участі у судовому процесі, або особисто прийняти участь в судовому засіданні на назначену дату і час.

В судове засідання 02.07.2015р. сторони не з'явились, про поважність причин неявки своїх представників суд належним чином не повідомили. (не надали належні документальні докази)

Зважаючи на те, що позивачем заявлена лише сума основного боргу і враховуючи проблему з ж/д білетами в даному напрямку, командировочними витратами, фінансовими затратами, що позивач знаходиться в місті Києві, суд вважає за можливе розглянути справу згідно зі ст. 75 ГПК України, поскільки позивачем надані всі матеріали, витребувані ухвалою суду від 10.06.2015р. Відповідач також мав право і можливість, а також досить часу, щоб направити до суду свої заперечення (при наявності таких), чи належні документальні докази в підтвердження належного виконання договірних зобов'язань.

Спір розглядається відповідно ст. 75 ГПК України, по наявних матеріалах у справи.

Судовий процес вівся без застосування технічних засобів фіксації судового процессу.

Розгляд справи закінчено 02.07.2015р. оголошенням рішення суду в повному об'ємі.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 20 ГК України встановлено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються в тому числі шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

27 травня 2013р. між Товариства з обмеженою відповідальністю "АД ШИНА" (надалі - позивач; постачальник) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНТЕХ" (надалі - відповідач; покупець), було укладено договір довгострокового постачання № 1840 (надалі - договір).

Відповідно до ст. 626, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується, на протязі дії договору, поставляти покупцю товар за його замовленням окремими партіями за цінами, в асортименті (за номенклатурою) та кількістю, що остаточно погоджуються сторонами в накладних, які є невід'ємною частиною договору (далі за текстом «товар»), та, також, виконувати шиномонтажні послуги, а покупець, зобов'язується приймати товар та оплачувати на встановлених договорах умовах.

Згідно з п. 1.2. договору, загальний обсяг та асортимент (номенклатура) товару, що поставляється за цим договором, визначається кількістю та асортиментом (номенклатурою) товару, поставленого окремими партіями за всіма видатковими накладними відповідно до умов договору на протязі його дії.

Згідно з п. 1.3. договору, загальна сума договору складає суму ціни товару, вказану в видаткових накладних протягом дії договору.

26 червня 2013р. позивачем зроблено дві поставки товарів відповідачеві на загальну суму 24 400 грн. 31 коп., що підтверджується накладною № ABSI012166 від 26.06.2013р. на суму 11 000 грн. 15 коп. та накладною № ABSI012167 від 26.06.2013р. на суму 13 400 грн. 16 коп. (копії накладних долучено до матеріалів справи).

Згідно з п. 4.1. договору, ціни товару вважаються остаточно визначеними сторонами в видатковій накладній на момент постачання (передавання) партії товару.

Згідно з п. 4.2. договору, покупець зобов'язаний провести повний розрахунок за отриману по накладній партію товару в термін 14 днів від дати зазначеної у видатковій товарній накладній.

В період з 29.08.2013р. по 12.08.2014р. відповідачем було здійснено часткові оплати отриманого товару на суму 9 700 грн. 08 коп. (виписка з особового банківського рахунку позивача долучена до матеріалів справи).

Таким чином, сума заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар становить 14 700 грн. 23 коп. (нормативно обґрунтований розрахунок заявлених до стягнення сум долучено до матеріалів справи).

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач не виконав належним чином взяті на себе договірні зобов'язання по оплаті отриманого товару. (доказів належним чином і в повному обсязі здійсненої оплати не надав).

Враховуючи вищевикладене, сума боргу, на момент розгляду спору по суті, складає 14 700 грн. 23 коп., пред'явлена до стягнення обґрунтовано, підтверджена матеріалами справи не спростована належними документальними доказами відповідачем та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконання, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.49 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідача, так як спір з його вини спір доведено до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 525, 526, Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АД ШИНА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНТЕХ" задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМІНТЕХ", 69006, м. Запоріжжя, просп. Леніна, буд. 216, кв. 8 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АД ШИНА", 02660, м. Київ, вул. Закревського, 16 () 14 700 (чотирнадцять тисяч сімсот) грн. 23 коп. основного боргу, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет