ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р.Справа № 916/1281/15-г
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Діброви Г.І., Шевченко В.В.,

при секретарі судового засідання: Максіміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від ПАТ АБ «Порто-Франко» ОСОБА_1 (за довіреністю),

від ТОВ «Мерканте» - не зявився,

від ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» - не зявився,

від ТОВ «Блек сі Партнерс» - ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко»

на ухвалу господарського суду Одеської області від 08.06.2015 про зупинення провадження

у справі № 916/1281/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерканте»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП Фінанс»

Товариства з обмеженою відповідальністю «Блек сі Партнерс»

про стягнення 26 949 562,48 грн.,

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 07.07.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Порто-Франко» в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» (далі Банк, позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерканте» (далі ТОВ «Мерканте») про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.04.2015 залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Блек сі Партнерс» (далі ТОВ «Блек сі Партнерс») та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» (далі ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс»).

08.06.2015 до господарського суду від ТОВ «Блек сі Партнерс», надійшло клопотанням про зупинення провадження у даній справі.

Вищевказане клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні господарського суду м. Києва знаходиться справа № 910/27914/14 за позовом Банку до ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ «Блек сі Партнерс» про визнання недійсними:

1) договору факторингу №1 від 16.08.2014 року укладеного між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» відповідно до якого були передані зобовязання за кредитними договорами в тому числі право вимоги за кредитним договором №923/1-12 від 27.12.2012 року, укладеним між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Мерканте»;

2) договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 16.08.2014 року укладеного між ПАТ АБ «Порто-Франко» та ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс»;

3) договору про відступлення права вимоги від 26.08.2014 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» та ТОВ «Блек сі Партнерс», відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» передала право вимоги за договором факторингу №1 від 16.08.2014 року ТОВ «Блек сі Партнерс»;

4) договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 02.09.2014 року укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» та ТОВ «Блек сі Партнерс», та застосування наслідків недійсності правочинів, а також за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Національного банку України в особі Управління Національного банку України в Одеській області до ПАТ АБ «Порто-Франко», ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» про визнання договору недійсним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.06.2015 задоволено клопотання ТОВ «Блек сі Партнерс» та на підставі ст. 79 ГПК України провадження у даній справі зупинено.

Ухвала господарського суду мотивована тим, що позовні вимоги в межах даної справи базуються на невиконанні ТОВ «Мерканте» - боржником за кредитним договором № 923/1-12 від 27.12.2012 прийнятих на себе за даною угодою зобовязань в частині повернення отриманого кредиту та нарахованих відсотків, в той час як права вимоги за вказаним кредитним договором були відступлені Банком на користь ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» на підставі договору факторингу №1 від 16.08.2014, а в подальшому ТОВ «Блек сі Партнерс» на підставі договору про відступлення права вимоги від 26.08.2014, які, в свою чергу, є предметом спору по господарській справі № 910/27914/14, що перебуває в провадженні господарського суду міста Києва, у звязку з чим, суд дійшов до висновку про неможливість вирішення даного спору по суті до розгляду справи № 910/27914/14.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою, Банк звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на те, що ухвала місцевого суду необґрунтована та прийнята з порушенням норм процесуального права, просить скасувати її та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду спору по суті.

Більш детальніше доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представники ТОВ «Мерканте» та ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» належним чином повідомлялись про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги, про що свідчить повідомлення про вручення поштових відправлень від 25.06.2015, проте їх представники в судове засідання не зявились, про поважні причини неявки суд не повідомили та правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористались.

Згідно із розясненнями підпункту 3.9.1 п.3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Отже, неявка відповідача та третьої особи або їх представників не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 про прийняття апеляційної скарги до провадження у даній справі явка представників сторін не визнавалась обов'язковою. За таких обставин судова колегія вважає, що матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті за відсутності відповідача, третьої особи або їх представників.

Представник позивача в судовому засіданні 07.07.2015 надала пояснення, якими підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити останню.

В судовому засіданні 07.07.2015 представник ТОВ «Блек сі Партнерс» надала пояснення, якими підтримала доводи викладені у відзиві та просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача та ТОВ «Блек сі Партнерс», перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між Банком та ТОВ «Мерканте» 27.12.2012 укладено кредитний договір (відзивна реверсивна кредитна лінія) № 923/1-12, за умовами якого, Банком були прийняти на себе зобовязання надати позичальнику кредит у вигляді відзивної реверсивної кредитної лінії з лімітом у сумі 23 000 000,00 грн. (двадцять три мільйона грн. 00 коп.) на строк з 27.12.2012 до 26.12.2014 зі сплатою відповідних процентів на поповнення обігових коштів (п. 1.1. договору).

В подальшому, 16.08.2014 між Банком (Клієнт) та ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» (Фактор) був укладений договір факторингу №1, відповідно до умов якого Клієнтом були прийняти на себе зобовязання передати у власність Фактору, а Фактором прийняти права вимоги та здійснити оплату переданих прав. Відповідно до додатку №1 до договору факторингу №1 від 16.08.2014 права вимоги за кредитним договором № 923/1-12 від 27.12.2012, боржником за яким виступає ТОВ «Мерканте», були передані Банком ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс».

26.08.2014 ТОВ «Фінансова компанія «ТОП Фінанс» право вимоги в тому числі за кредитним договором № 923/1-12 від 27.12.2012, відступлено ТОВ «Блек сі Партнерс» на підставі договору про відступлення права вимоги.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження у даній справі до розгляду господарським судом м. Києва справи №910/27914/14, ТОВ «Блек сі Партнерс» посилається на те, що остання справа безпосередньо пов'язана даною справою.

З цього приводу судова колегія зазначає наступне.

Статтею 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Частиною 1 статті 79 ГПК України передбачено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Отже, законом передбачено, що наявність одночасно двох обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування ч. 1 ст. 79 ГПК України, а саме факт повязаності справ та факт наявності обставин, які зумовлюють неможливість судового розгляду до вирішення повязаної справи. Так, при вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку зясовує, як повязана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 Господарського процесуального кодексу України). Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин. Метою зупинення провадження у справі до розгляду повязаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути зясовані та встановлені у даному процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Господарський суд Одеської області в ухвалі від 08.06.2015 зазначив, що неможливо надати правову оцінку договору факторингу № 1 від 16.08.2014 та договорам про відступлення права вимог в межах справи №916/1281/15-г при наявності одночасного розгляду господарським судом м. Києва справи №910/27914/14 з аналогічним предметом і ця обставина зумовлює неможливість розгляду даної справи до вирішення повязаної іншої справи.

Судова колегія Одеського апеляційного господарського суду вважає помилковим висновок місцевого господарського суду щодо необхідності зупинення провадження у даній справі, виходячи з наступного.

В даному випадку предметом позову є стягнення заборгованості з боржника за кредитним договором, що є підставою позову. Договір факторингу, який є предметом розгляду в провадженні господарського суду м. Києва, не є підставою даного позову. Таким чином, відсутня обставина, що зумовлює неможливість судового розгляду до вирішення повязаної справи, оскільки відсутній спір щодо дійсності кредитного договору, за яким стягується заборгованість. До того ж, при вирішенні даної справи господарський суд має право, у разі необхідності, надати правову оцінку наданим учасниками судового процесу доказам, в тому числі, договірним правовідносинам позивача з третьою особою 2 та між третіми особами, якщо це буде пов`язане з необхідністю самостійного встановлення судом фактів для вирішення спору по суті.

Крім того, вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі на підставі частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарському суду слід виходити з того, що порушення провадження у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним кредитного договору, не перешкоджає зясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є повернення кредиту та сплата відсотків за ним. Тобто, навіть при розгляді повязаних однією підставою кредитним договором справ у суду є право, а не обовязок зупиняти провадження у справі.

В даному випадку іншим судом розглядається спір про визнання недійсним інших договорів, в якому не приймає участь відповідач по даній справі в якості третьої особи.

Отже, господарський суд Одеської області при прийнятті оскаржуваної ухвали помилково зазначив про неможливість розгляду позову про стягнення заборгованості за кредитним договором у звязку з розглядом іншим судом справи про недійсність договору факторингу та договорів про відступлення права вимог, оскільки не обґрунтував, яким чином встановлені у справі обставини впливають на оцінку доказів, виходячи із предмету, підстави позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину, а, розглядаючи позовні вимоги, що випливають з договору, суд, у будь-якому випадку, має перевірити правомірність цього договору ( його дію в звязку з наявністю доводів про передане право вимоги іншим юридичним особам), та які обставини не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі з огляду на відсутність будь-яких позовних вимог третьої особи до відповідача про стягнення грошових коштів ( судом розглянуті клопотання та залучені до участі у справі юридичні особи в якості третіх осіб саме без самостійних вимог).

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо неправомірності застосування господарським судом приписів ст. 79 ГПК України є обґрунтованими та приймаються судовою колегією до уваги.

Таким чином, у даному випадку відсутня така умова зупинення провадження у справі як неможливість розгляду справи, оскільки у межах цієї справи суд вправі самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.

З огляду на викладене, обставини, наведені ТОВ «Блек сі Партнерс» у клопотанні про зупинення провадження, не є підставами для зупинення провадження у даній справі, у зв'язку з чим вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Не врахувавши викладеного, місцевий господарський суд, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ТОВ «Блек сі Партнерс» та безпідставно зупинив провадження у даній справі, порушивши приписи ч. 1 ст. 79 ГПК України, і, як наслідок, ухилився від розгляду справи по суті.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у даній справі підлягає скасуванню як така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а справа, відповідно до приписів ч. 7 ст. 106 ГПК України, передачі до господарського суду першої інстанції для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» задовольнити.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 08.06.2015 року скасувати.

Справу № 916/1281/15-г скерувати до господарського суду Одеської області для подальшого розгляду по суті.

Відповідно до п.4.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України» зобовязати господарський суд Одеської області здійснити розподіл судового збору за подання апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Порто-Франко» в особі Уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «Порто-Франко» згідно із загальними правилами ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Головей В.М.

Судді Діброва Г.І.

ОСОБА_3