РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015Справа №910/15289/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»про стягнення 2723,75 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Горбан А.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 2723,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 20.10.2012, на 60 км. Автодороги Харків - Охтирка, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. АХ7105СЕ, Іншина В.О., сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої пошкоджено автомобіль марки «Опель», д.н.з. АХ1533АО, під керуванням Малого С.М.

Позивач, відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та власником автомобіля «Опель» - Малим С.М. (страхувальник), договору страхування наземного транспорту № НАН2АЕ00000147 від 18.01.2008, виплатив власнику пошкодженого автомобіля «Опель», д.н.з. АХ1533АО, страхове відшкодування в розмірі 3723,75 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - Малого С.М., було застраховано у ПрАТ «Страхова група «ТАС», позивач, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача виплачене страхове відшкодування з урахуванням франшизи, в розмірі 2723,75 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив з огляду на те, що позивач, у порушення вимог діючого законодавства, не звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП, внаслідок чого, на думку відповідача, втратив право на отримання такого відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.01.2008 між ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик) та власником автомобіля «Опель» - Малим С.М. (страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту № НАН2АЕ00000147, за умовами якого застраховано автомобіль марки «Опель», д.н.з. АХ1533АО, в тому числі за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду та постанови Богодухівського районного суду від 16.01.2013 по справі № 2004/1794/12, 20.10.12, на 60 км. Автодороги Харків - Охтирка, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. АХ7105СЕ, під керуванням Іншина В.О., та автомобіля марки «Опель», д.н.з. АХ1533АО, під керуванням Малого С.М., внаслідок чого пошкоджено зазначені автомобілі.

Зазначеною постановою Іншина Є.О. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Позивач, на виконання умов договору страхування наземного транспорту № НАН2АЕ00000147 від 18.01.2008, на підставі страхового акту № И-171 від 15.01.2013, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування шляхом перерахування коштів на рахунок вигодонабувача за договором - ПАТ КБ «Приватбанк», в розмірі 3723,75 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 216 від 18.01.2013.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі звіту № 331/11/2012 дослідження спеціаліста-автотоварознавця, від 09.11.2012, згідно з яким матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Опель», д.н.з. АХ1533АО, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 4052 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина Іншина Є.О. у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з. АХ7105СЕ, застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/6962261 у ПрАТ «Страхова група «ТАС», чинного на момент скоєння ДТП (20.10.2012). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 1000 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Опель», д.н.з. АХ1533АО, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № НАН2АЕ00000147 від 18.01.2008, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Опель», д.н.з. АХ1533АО, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 2723,75 грн. виплаченого страхового відшкодування (3723,75 грн. - 1000 грн. франшизи).

Заперечення відповідача щодо пропущення позивачем строку звернення до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування судом до уваги не приймаються з огляду на те, що неподання позивачем заяви про страхове відшкодування впродовж одного року з моменту скоєння ДТП не може бути підставою для відмови у стягненні вказаної суми, оскільки положення ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності» передбачають можливість відмови страховика у виплаті страхового відшкодування страхувальнику в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж встановлених строків, і не містять підстав для відмови у задоволенні вимоги страховика, який виплатив страхове відшкодування згідно з договором майнового страхування, до особи, відповідальної за завдані збитки, про відшкодування виплачених ним фактичних сум у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували обґрунтованість заперечень проти задоволення позову.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» (03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65; ідентифікаційний код 30115243) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, офіс 402; ідентифікаційний код 33248430) 2723 (дві тисячi сімсот двадцять три) грн. 75 коп. страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко