РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015Справа №910/12318/15

За позовомПрокурора Рівненського району Рівненської області в інтересах держави в особі Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Рівне»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Авіаоптім»
простягнення 643248,03 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від прокуратуриОліферчук А.А. - прокурор;
від позивачаВоробей О.М.-- представник;
від відповідачане з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Рівненського району Рівненської області звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Рівне» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаоптім» про стягнення 592364,59 грн. основного боргу, пені у розмірі 24557,25 грн. та 3 % річних у розмірі 26326,19 грн. за договором про забезпечення пропускного і внутрішнього об'єктового режиму та додаткові заходи щодо охорони об'єктів ТзОВ «Авіаоптім» №271/03 від 29.03.2006.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав свої зобов'язання по оплаті наданих позивачем послуг згідно вищевказаного договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/12318/15 та призначено розгляд справи на 18.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, невиконанням відповідачем вимог ухвали суду розгляд справи відкладено на 02.07.2015.

Прокурор та представник позивача в судове засідання, призначене на 02.07.2015, з'явились та позов підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 02.07.2015 не з'явився. Відповідачем вимог ухвал суду не виконано, відзив на позов не подано.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03067, м. Київ, бул. І.Лепсе, буд. 19-А, на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.03.2006 між Обласним комунальним підприємством «Міжнародний аеропорт Рівне» (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авіаоптім» (замовник, відповідач) укладено договір №271/03 про забезпечення пропускного і внутрішнього об'єктового режиму та додаткові заходи щодо охорони об'єктів ТзОВ «Авіаоптом» (далі - договір).

Згідно п. 1.1. договору замовник потребує оплатних послуг виконавця, а саме:

- у забезпеченні пропускного і внутрішнього об'єктового режиму з метою захисту від актів незаконного втручання (АНВ) та інших протиправних посягань в межах контрольованої зони обмеженого доступу аеропорту;

- послуги по забезпеченню пожежно-охоронної безпеки будівель, споруд та всієї площі виробничих приміщень розміщеної в межах контрольованої та охоронної зони ТзОВ «Авіаоптім».

Замовник проводить оплату наданих послуг, згідно умов цього договору (п.1.6. Договору).

Відповідно п. 2.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 26.03.2007.

У п. 2.2. договору сторонами погоджено що, якщо за два місяці до закінчення строку договору жодна із сторін не вимагатиме його припинення, договір вважається продовженим на тих же умовах і на той же строк.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що сума по даному договору визначається на основі розрахунку, який показаний у:

- калькуляції вартості забезпечення пропускного режиму (додаток №3, додаток №4);

- калькуляції вартості надання послуг по забезпеченню внутрішнього об'єктового режиму, захисту від актів незаконного втручання та пожежно-охоронної безпеки будівель, споруд та всієї площі виробничих приміщень розміщеної в межах контрольованої та охоронної зони.

Розрахунок за надані послуги проводиться замовником у безготівковому порядку шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок виконавця, щомісяця не пізніше 5-го числа слідуючого за звітним на основі виставлених рахунків виконавцем (п. 3.3. договору).

Відповідно до п. 3.4. договору, за прострочення оплати за надані послуги замовник несе відповідальність перед виконавцем та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на цей період.

Згідно актів надання послуг №959 від 31.05.2012 на суму 17241,56 грн., №1030 від 26.06.2012 на суму 17241,56 грн., №1323 від 31.07.2012 на суму 17241,56 грн., №1523 від 31.08.2012 на суму 17241,56 грн., №1676 від 28.09.2012 на суму 17241,56 грн., №1750 від 31.10.2012 на суму 17241,56 грн., №2082 від 29.11.2012 на суму 17241,56 грн., №2148 від 26.12.2012 на суму 17241,56 грн., №169 від 31.01.2013 на суму 17241,56 грн., №275 від 28.02.2013 на суму 17241,56 грн., №396 від 29.03.2013 на суму 17241,56 грн., №737 від 30.04.2013 на суму 17241,56 грн., №902 від 30.05.2013 на суму 17241,56 грн., №965 від 27.06.2013 на суму 17241,56 грн., №1245 від 31.07.2013 на суму 17241,56 грн., №1310 від 30.08.2013 на суму 17241,56 грн., №1586 від 30.09.2013 на суму 17241,56 грн., №1893 від 31.10.2013 на суму 17241,56 грн., №2104 від 29.11.2013 на суму 17241,56 грн., №2164 від 30.12.2013 на суму 17241,56 грн., №170 від 30.01.2014 на суму 17241,56 грн., №223 від 28.02.2014 на суму 17241,56 грн., №551 від 31.03.2014 на суму 17241,56 грн., №612 від 29.04.2014 на суму 17241,56 грн., №821 від 28.05.2014 на суму 17241,56 грн., №979 від 27.06.2014 на суму 17241,56 грн., №1141 від 31.07.2014 на суму 17241,56 грн., №1312 від 29.08.2014 на суму 17241,56 грн., №1473 від 30.09.2014 на суму 17241,56 грн., №1688 від 31.10.2014 на суму 17241,56 грн., №1914 від 28.11.2014 на суму 17241,56 грн., №2154 від 29.12.2014 на суму 17241,56 грн., №20 від 30.01.2015 на суму 17241,56 грн., №259 від 27.02.2015 на суму 17241,56 грн., №475 від 31.03.2015 на суму 17241,56 грн., позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги на загальну суму 603454,60 грн. Цими актами засвідчується прийняття відповідачем послуг без зауважень та заперечень.

Позивач зазначає, що за надані послуги відповідачем сплачено лише 11090,01 грн.

Як стверджує прокурор у позовній заяві, борг відповідача за надані позивачем послуги станом на момент звернення до суду з позовом не сплачено, у зв'язку з чим прокурор звернувся до суду з даним позовом.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили, що розрахунок за надані послуги проводиться замовником у безготівковому порядку шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок виконавця, щомісяця не пізніше 5-го числа слідуючого за звітним на основі виставлених рахунків виконавцем.

Як свідчать обставини справи, свого обов'язку з оплати наданих позивачем послуг відповідач не виконав.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 24557,25 грн. та 3 % річних у розмірі 26326,19 грн.

Судом встановлено, що відповідач свого обов'язку по перерахуванню коштів за надані позивачем послуги не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 3.4. договору, за прострочення оплати за надані послуги замовник несе відповідальність перед виконавцем та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на цей період.

Прокурором заявлено до стягнення з відповідача 24557,25 грн. пені, яка нарахована позивачем з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України та умов укладеного між сторонами договору.

За розрахунком суду, розмір пені становить 24059,29 грн. Пеня за прострочку виконання зобов'язань має нараховуватися починаючи з 06 числа кожного місяця по періодам, які вказані позивачем у розрахунку до позовної заяви, оскільки згідно умов п.3.3. договору відповідач мав оплатити послуги не пізніше 5-го числа наступного за звітним місяця включно, отже прострочка виникла з 06 числа кожного місяця відповідно.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання з оплати наданих позивачем послуг, суд визнає вимоги прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі, який заявлений прокурором до стягнення за розрахунком позивача.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог і підлягають стягненню з відповідача в доход державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаоптім» (03067, м. Київ, бул. І.Лепсе, буд. 19-А, ідентифікаційний код 22903464) на користь Обласного комунального підприємства «Міжнародний аеропорт Рівне» (35360, Рівненська обл., Рівненський район, с.Велика Омеляна, вул.Авіаторів, 5-А, ідентифікаційний код 31620337) 592364 (п'ятсот дев'яносто дві тисячі триста шістдесят чотири) грн. 59 коп. основного боргу, пеню у розмірі 24059 (двадцять чотири тисячі п'ятдесят дев'ять) грн. 29 коп. та 3 % річних у розмірі 26326 (двадцять шість тисяч триста двадцять шість) грн. 19 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіаоптім» (03067, м. Київ, бул. І.Лепсе, буд. 19-А, ідентифікаційний код 22903464) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 12855 (дванадцять тисяч вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.07.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова