номер провадження справи 2/63/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015 Справа № 908/2800/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Агрінол", м.Бердянськ, Запорізька область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Надророзробка", м. Донецьк,

про стягнення 177428,17 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Гайдук Ю.І., довіреність б/н від 05.01.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Агрінол" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Надророзробка" про стягнення за договором поставки №104 від 01.02.2012р. суми основного боргу у розмірі 115769,38 грн., інфляційних втрат - 56769,09 грн., 3% річних - 4889,70 грн., усього - 177428,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що в порушення умов договору поставки № 104 від 01.02.2012 р. відповідач не оплатив товар на суму 115769,38 грн. За прострочення оплати товару позивач нарахував 3% річних в сумі 4889,70 грн. за період з 24.03.2012 р. по 30.04.2015 р. та інфляційні втрати в сумі 56769,09 грн. за період з квітня 2012 року по березень 2015 року.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 258, 526, 530, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.04.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/63/15 та призначено розгляд справи на 04.06.2015р.

Ухвалою суду від 03.06.2015р. у зв'язку з виробничою необхідністю розгляд справи перенесено на 12.06.2015р.

Від позивача 28.05.2015р. надійшла заява про зменшення позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у зв'язку з тим, що відповідачем було проведено оплату згідно платіжного доручення № 445 від 19.05.2015 р. у розмірі 10000,00 грн. Тому позивач просить стягнути з відповідача залишок основного боргу в сумі 105769,38 грн. Решта позовних вимог залишилась без змін.

10.06.2015р. від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог у зв'язку з помилковим зазначенням часткової оплати, оскільки вона була проведена не за спірні накладні. Позивач вказує, що фактично станом на 09.06.2015р. заборгованість відповідача перед позивачем становить 115769,38 грн. Також позивач збільшив період нарахування 3% річних та інфляційних втрат, просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 5298,84 грн. за період з 24.03.2012 р. по 12.06.2015 р. та інфляційні втрати в сумі 87748,24 грн. за період з лютого 2014 року по травень 2015 року.

Заява про збільшення позовних вимог оплачена судовим та прийнята судом до розгляду. Таким чином, предметом розгляду є позовні вимоги про стягнення основного боргу в сумі 115769,38 грн., а також 3% річних в сумі 5298,84 грн. та інфляційних втрат у сумі 87748,24 грн., всього 208816,46 грн.

Ухвалою суду від 12.06.2015 р. відкладено розгляд справи на 24.06.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача та невиконанням сторонами вимог суду в повному обсязі.

В судовому засіданні 24.06.2015р. був присутній представник позивача, за його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Відповідач не надав відзиву на позов, не направив у судове засідання свого представника, причин неявки не повідомив.

Статтею 75 ГПК України передбачено, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Тобто питання про відкладення розгляду справи вирішується судом з огляду на наявність обставин, які перешкоджають вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.04.2015р. відповідач не є припиненим і знаходиться за адресою: пр.Ілліча, 111, м. Донецьк, 83059.

Суд не надсилав відповідачу ухвали в даній справі поштою, оскільки на підставі листа Запорізької дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 30.03.2015 р. № 04-16-416 поштові відправлення не приймались до пересилання у м. Донецьк, про що судом складені акти від 27.04.2015 р., 03.06.2015 р., 17.06.2015 р.

Тексти ухвал суду про порушення провадження у справі від 27.04.2015 р. та від 12.06.2015 р. про відкладення розгляду справи на 24.06.2015 р. були розміщені до уваги відповідача на офіційному веб-порталі «Судова влада України», що підтверджується роздруківками відповідних веб-сторінок за 28.04.2015 р. та 17.06.2015 р.

Також ухвали суду від 03.6.2015 р. та від 12.06.2015 р. були надіслані відповідачу на електронну адресу: , що підтверджується витягами з журналу реєстрації вихідної кореспонденції № 06-05/1924 від 03.06.2015 р. та № 06-05/1986 від 17.06.2015 р.

Таким чином, відповідач був завчасно належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та не був позбавлений можливості подати свої заперечення на позов, пояснення по суті спору або докази сплати боргу. Однак відповідач не скористався належним чином своїми процесуальним правами.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи і розгляд справи можливий без присутності в судовому засіданні представника відповідача.

В судовому засіданні 24.06.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

01.02.2012 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Агрінол" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Надророзробка" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 104, за яким постачальник зобов'язується в порядку та на умовах даного договору передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити ГСМ (далі - товар). Кількість, найменування, вартість товару та строки поставки обумовлюються в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору.

У п. 2.1 договору зазначено, що в пакет документів до кожної поставки за даним договором входить: рахунок, видаткова накладна, податкова накладна, сертифікат якості (якщо товар підлягає сертифікації).

Умови поставки товару згідно ІНКОТЕРМС-2000 за даним договором: EXW склад постачальника, м. Макіївка, КМП «Базальт», вул. Тичини, 1 (п. 2.4 договору).

У пунктах 2.6, 2.7 договору сторони погодили, що моментом передачі товару є момент підписання покупцем супровідних документів з проставлянням дати фактичного отримання товару в таких документах. Якщо дата покупцем не проставляється, моментом отримання вважається дата, зазначена постачальником при складанні супровідної документації. Приймання-передача товару за кількістю здійснюється на складі постачальника. Товар вважається прийнятим покупцем за кількістю з моменту підписання представником покупця відповідних накладних.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна сума за договором визначається шляхом підсумовування всіх специфікацій, що є невід'ємною частиною даного договору, включає ПДВ 20%.

Згідно з п. 3.4 договору розрахунки за даним договором здійснюються за фатом отримання товару в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 30 календарних днів з моменту передачі товару покупцю, якщо інше не погоджено у специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору.

У п. 8.1 договору закріплено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими на те особами та діє до 31 грудня 2012 року. Датою підписання договору слід вважати дату, зазначену в преамбулі договору.

01.10.2013 р. сторони підписали специфікацію на поставку товару (оливи, мастило, рідина охолоджуюча) на загальну суму 112781,39 грн. в період з 01.10.2013 р. по 31.10.2013 р. Умови поставки: EXW, м. Макіївка, КМП «Базальт», вул. Тичини.

01.12.2013 р. сторони підписали специфікацію на поставку товару (оливи, мастило, керосин, бочка сталева закатна) на загальну суму 140245,38 грн. в період з 01.12.2013 р. по 31.12.2013 р. Умови поставки: EXW, м. Макіївка, КМП «Базальт», вул. Тичини.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар (оливи, мастило, рідина охолоджуюча, бочка сталева закатна) на загальну суму 144919,38 грн. за наступними видатковими накладними:

- №АТ-2302030 від 23.02.2012 р. на суму 2320,00 грн.;

- № АТ-3010030 від 30.1.2013 р. на суму 2354,00 грн.;

- № АТ-0912062 від 09.12.2013 р. на суму 41150,00 грн.;

- № АТ-1212078 від 12.12.2013 р. на суму 39721,20 грн.;

- № АТ-1312085 від 13.12.2013 р. на суму 4248,00 грн.;

- № АТ-1912055 від 19.12.2013 р. на суму 6200,00 грн.;

- № АТ-2712049 від 27.12.2013 р. на суму 11862,19 грн.;

- № АТ-2712051 від 27.12.2013 р. на суму 37063,99 грн.

Товар отримано представником відповідача Голищак А.М. на підставі довіреностей №774 від 09.12.2013 р., № 800/1 від 19.12.2013 р.

На суму поставленого товару позивачем видані податкові накладні від 23.02.2012 р. №503 на суму 2320,00 грн., від 30.10.2013 р. № 1138 на суму 2354,00 грн., від 09.12.2013 р. №319 на суму 41150,00 грн., від 12.12.2013 р. № 490 на суму 39721,20 грн., від 13.12.2012 р. №560 на суму 4248,00 грн., від 19.12.2013 р. № 809 на суму 6200,00 грн., від 27.12.2013 р. №1149 на суму 11862,19 грн., від 27.12.2013 р. № 1150 на суму 37063,99 грн. Також виписані рахунки-фактури на оплату товару № АТ-2302030 від 23.02.2012 р. на суму 2320,00 грн., №АТ-3010030 від 30.10.2013 р. на суму 2354,00 грн., № АТ-0912062 від 09.12.2013 р. на суму 41150,00 грн., №АТ-1212078 від 12.12.2013 р. на суму 39721,20 грн., № АТ-1312085 від 13.12.2013 р. на суму 4248,00 грн., № АТ-1912055 від 19.12.2013 р. на суму 19.12.2013 р, №АТ-2712049 від 27.12.2013 р. на суму 11862,19 грн., №АТ-2712051 від 27.12.2013 р. на суму 37063,99 грн.

Відповідач частково оплатив товар, поставлений по накладній № АТ-0912062 від 09.12.2013 р., на загальну суму 29150,00 грн. платіжними дорученнями № 336 від 14.02.2014 р. на суму 6150,00 грн., № 453 від 26.02.2014 р. на суму 1000,00 грн., № 536 від 07.03.2014 р. на суму 4000,00 грн., № 1091 від 14.07.2014 р. на суму 18000,00 грн. Вартість неоплаченого товару по цій накладній складає 12000,00 грн. Інші накладні не оплачувались. У спірному періоді відповідачем також здійснювались інші оплати, однак за іншими рахунками, тому вони не можуть бути зараховані в оплату спірної заборгованості.

Таким чином, відповідачем не оплачений товар на суму 115769,38 грн.

Правовідносини сторін врегульовані договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов п. 3.4 договору розрахунки за даним договором здійснюються протягом 30 календарних днів з моменту передачі товару покупцю.

За приписами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Таким чином, відповідач мав оплатити товар за видатковими накладними:

- №АТ-2302030 від 23.02.2012 р. на суму 2320,00 грн. - до 26.03.2012 р. (оскільки останній день строку оплати припадає на вихідний день - суботу);

- № АТ-3010030 від 30.10.2013 р. на суму 2354,00 грн. - до 29.11.2013 р.;

- № АТ-0912062 від 09.12.2013 р. на суму 41150,00 грн. - до 08.01.2014 р.;

- № АТ-1212078 від 12.12.2013 р. на суму 39721,20 грн. - до 13.01.2014 р. (оскільки останній день строку оплати припадає на вихідний день - суботу);

- № АТ-1312085 від 13.12.2013 р. на суму 4248,00 грн. - до 13.01.2014 р. (оскільки останній день строку оплати припадає на вихідний день - неділю);

- № АТ-1912055 від 19.12.2013 р. на суму 6200,00 грн. - до 20.01.2014 р. (оскільки останній день строку оплати припадає на вихідний день - неділю);

- № АТ-2712049 від 27.12.2013 р. на суму 11862,19 грн. та № АТ-2712051 від 27.12.2013р. на суму 37063,99 грн. - до 27.01.2014 р. (оскільки останній день строку оплати припадає на вихідний день - неділю).

В порушення умов п. 3.4 договору відповідач не оплатив у повному обсязі поставлений товар протягом 30 календарних днів з моменту його передачі, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 115769,38 грн.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за поставлену продукцію в сумі 115769,38 грн. пред'явлені обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення оплати товару позивачем нараховані 3% річних в сумі 5298,84 грн. за період з 24.03.2012 р. по 12.06.2015 р. та інфляційні втрати в сумі 87748,24 грн. за період з лютого 2014 року по травень 2015 року.

Позивач невірно визначив початок виникнення прострочення за видатковими накладними від 23.02.2012 р., 30.1.2013 р., 09.12.2013 р., 12.12.2013р., 13.12.2013 р., 19.12.2013р., оскільки позивачем не враховані положення ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України щодо перенесення строків оплати. При цьому за видатковими накладними від 12.12.2013р., 13.12.2013 р., від 19.12.2013 р. прострочення виникло пізніше, ніж визначає позивач, що призвело до збільшення періоду прострочення та завищення суми 3% річних. У зв'язку з цим суд здійснив перерахунок 3% річних, виходячи із встановлених судом строків оплати, з урахуванням визначених позивачем періодів нарахування 3% річних.

Так, за видатковою накладною №АТ-2302030 від 23.02.2012 р. від суми боргу 2320,00 грн. 3% річних нараховані судом за період з 27.03.2012 р. по 12.06.2015 р. (1173 дні) в сумі 223,53 грн.;

- за видатковою накладною № АТ-3010030 від 30.10.2013 р. від суми боргу 2354,00 грн. 3% річних розраховані за період з 01.12.2013 р. до 12.06.2015 р. (559 днів) в сумі 108,16 грн.;

- за видатковою накладною № АТ-0912062 від 09.12.2013 р. від суми боргу 41150,00 грн. (з урахуванням подальших часткових оплат) 3% річних розраховані за період з 10.01.2014 р. до 14.02.2014 р. (36 днів) в сумі 121,76 грн.; за період з 15.02.2014 р. по 26.02.2014 р. (12 днів) від суми боргу 35000,00 грн. 3% річних становлять 34,52 грн.; за період з 27.02.2014 р. по 07.03.2014 р. (9 днів) від суми боргу 34000,00 грн. 3% річних становлять 25,15 грн.; за період з 08.03.2014 р. по 14.07.2014 р. (129 днів) від суми боргу 30000,00 грн. 3% річних становлять 318,08 грн.; за період з 15.07.2014 р. по 12.06.2015 р. (333 дні) від суми боргу 12000,00 грн. 3% річних становлять 328,44 грн.;

- за видатковою накладною № АТ-1212078 від 12.12.2013 р. від суми боргу 39721,20 грн. 3% річних розраховані судом за період з 14.01.2014 р. до 12.06.2015 р. (515 днів) в сумі 1681,35 грн.;

- за видатковою накладною № АТ-1312085 від 13.12.2013 р. від суми боргу 4248,00 грн. 3% річних розраховані судом за період з 14.01.2014 р. по 12.06.2015 р. (515 днів) в сумі 179,81 грн.;

- за видатковою накладною № АТ-1912055 від 19.12.2013 р. від суми боргу 6200,00 грн. 3% річних розраховані судом за період з 21.01.2014 р. по 12.06.2015 р. (508 днів) в сумі 258,87 грн.;

- за видатковими накладними № АТ-2712049 від 27.12.2013 р. та № АТ-2712051 від 27.12.2013 р. від загальної суми боргу 48926,18 грн. 3% річних розраховані судом за період з 28.01.2014 р. по 12.06.2015 р. (501 день) в сумі 2014,69 грн.

Таким чином, загальна сума 3% річних складає 5294,36 грн.В цій сумі вимоги про стягнення 3% річних підлягають задоволенню. У стягненні 3% річних в сумі 4,48 грн. суд відмовляє.

Розрахунок інфляційних втрат судом перевірений. Позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 87748,24 грн. визнані судом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги задоволені судом частково.

Відповідно до 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Надророзробка" (пр. Ілліча, 111, м.Донецьк, 83059, ідентифікаційний код 35560057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Агрінол" (Мелітопольське шосе, 84/1, м.Бердянськ, Запорізька область, 71101, ідентифікаційний код 32365436, р/р 9 філія ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805) основний борг за поставлену продукцію в сумі 115769,38 грн. (сто п'ятнадцять тисяч сімсот шістдесят дев'ять грн. 38 коп.), 3% річних в сумі 5294,36 грн. (п'ять тисяч двісті дев'яносто чотири грн. 36 коп.), інфляційні втрати в сумі 87748,24 грн. (вісімдесят сім тисяч сімсот сорок вісім грн. 24 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 4176,24 грн. (чотири тисячі сто сімдесят шість грн. 24 коп.).

Видати наказ.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 07.07.2015р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.