РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015№910/10993/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ-РЕГІОН"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРУС-ЛАЙН"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "НАРОДНА"

про стягнення 13 885 348,05 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивачa: Нікітюк Є.О. - представ. за довір.;

від відповідача-1: Заруцький В.С. - представ. за довір.;

від відповідача-2: Пелих Р.М. - представ. за довір.

У судовому засіданні 06.07.2015, на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва передана позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ-РЕГІОН" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРУС-ЛАЙН" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "НАРОДНА" про стягнення 13 885 348,05 грн. суми боргу та штрафних санкцій на підставі Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.12.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1, як покупець, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за Договором купівлі-продажу нерухомого майна від 25.12.2014, зокрема, у визначені відповідним договором строки не здійснив оплату вартості переданого йому позивачем, як продавцем, товару, внаслідок чого у відповідача-1 утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином, яку останній в частині основного боргу та санкцій просить суд стягнути з відповідачів солідарно, у зв'язку із тим, що відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання боргових зобов'язань відповідачем-1 в силу Договору поруки № 1 від 25 грудня 2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.04.2015 порушено провадження у справі №910/10993/15, розгляд справи призначений на 27.05.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2015, в порядку статті 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 17.06.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.06.2015, в порядку статті 69 ГПК України строк вирішення спору продовжено на 15 днів, в порядку статті 77 ГПК України розгляд справи відкладений на 01.07.2015.

У судовому засіданні 01.07.2015 на підставі статті 77 ГПК України оголошено перерву до 06.07.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 06.07.2015 підтримав позовні вимоги повністю, просив суд задовольнити позов.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 заперечили проти задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні 06.07.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

25 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ-РЕГІОН" (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕРУС-ЛАЙН" (покупець, відповідач-1) було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір-1 або Договір купівлі-продажу), відповідно до п. 1.1. якого продавець продає (передає у власність покупця), а покупець купує (приймає у власність) приміщення комплексу, а саме: автозаправочну станцію, операторську з магазином, магазин (бістро), шиномонтаж, літню мийку, майданчик та елементи благоустрою, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с/рада Митницька, комплекс автодорожнього сервісу з автозаправочними станціями, автошлях Київ-Одеса 44км+650м. пр. (надалі - "об'єкт") і сплачує визначену цим договором ціну в порядку, передбаченому цим договором.

У відповідності до п. 1.3 Договору об'єкт передається покупцю за актом передачі-приймання, який підписується в момент підписання, посвідчення і державної реєстрації цього Договору.

За домовленістю сторін вартість об'єкту в цілому (ціна договору) становить: 10 492 103,67 грн., крім того ПДВ 2 098 420,73 грн., що разом становить 12 590 524,40 грн. згідно довідки, наданої продавцем від 22.12.2014 №22, балансова вартість об'єкту, що відчужується становить 913 775,14 грн. без ПДВ (п.п. 1.4, 1.5 Договору).

Пунктом 1.7 Договору передбачено, що право власності на об'єкт у покупця виникає з моменту державної реєстрації цього права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після нотаріального посвідчення цього Договору.

Умовами п.п. 3.1, 3.2 Договору передбачено, що покупець сплачує продавцю ціну об'єкту, вказану у п.1.4 цього Договору наступним чином:

- частину суми у розмірі 2 170 853,67 грн., крім того ПДВ 434 170,73 грн., що разом становить 2 605 024,40 грн. від загальної вартості покупець сплачує протягом 2 (двох) банківських днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього Договору;

- решту суми покупець зобов'язується сплатити продавцю до 31 березня 2015 року.

Розрахунок за придбаний об'єкт здійснюється у безготівковій формі на рахунок продавця, зазначений в ст. 11 цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору передача об'єкту продавцем та його приймання покупцем здійснюється протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього Договору, та засвідчується актом приймання-передачі об'єкту, який підписується уповноваженими представниками покупця та продавця у трьох оригінальних примірниках. Названий акт містить перелік, кількість нерухомого майна, що входить до складу об'єкту і переходить у власність покупця відповідно до цього Договору.

15 січня 2015 року між позивачем та відповідачем-1 був укладений Додатковий договір №1 до Договору купівлі-продажу нерухомого майна від 25.12.2014, відповідно до якого сторони домовились викласти п. 4.1 Договору у наступній редакції: «Передача об'єкту продавцем та його приймання покупцем здійснюється протягом 2 (двох) календарних днів з моменту зарахування покупцем коштів за об'єкт в сумі першого траншу, розмір якого зазначений в п. 3.1 Договору, на розрахунковий рахунок продавця та засвідчується актом передачі-приймання об'єкту, який підписується уповноваженими представниками покупця та продавця у трьох оригінальних примірниках.»

25 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест-Регіон" (кредитор, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Народна" (поручитель, відповідач-2) укладено Договір поруки № 1 (належним чином засвідчена копія договору міститься в матеріалах справи, надалі - Договір-2 або Договір поруки), відповідно до п. 1.1 якого поручитель поручається перед кредитором за належне виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Верус-Лайн" ідентифікаційний код - 39450517 (надалі - боржник) по сплаті першого траншу, передбаченого п. 3.1 Договору купівлі-продажу від 25.12.2014 із подальшими додатками та Додатковими угодами (далі за тексом - "Договір купівлі-продажу").

Відповідно до п. 1.2 Договору-2 у випадку невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань за договором купівлі-продажу, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Пунктом 1.3 Договору-2 передбачено, що порукою забезпечується як належне виконання боржником зобов'язань за договором купівлі-продажу, так і сплата можливої неустойки (штрафу, пені, тощо) та збитків за невиконання або неналежне виконання боржником зобов'язань, а також сплата боржником сум передбачених ст. 6-1 договору купівлі-продажу.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору продавець передав, а покупець прийняв об'єкт на загальну суму - 12 590 524,40 грн., однак покупець за об»єкт не розрахувався, а відтак, за розрахунками позивача, відповідач має заборгованість за Договором в розмірі 12 590 524,40 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що 25.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест-Регіон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Верус-Лайн" було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, за п. 1.1. якого продавець продає (передає у власність покупця), а покупець купує (приймає у власність) приміщення комплексу, а саме: автозаправочну станцію, операторську з магазином, магазин (бістро), шино монтаж, літню мийку, майданчик та елементи благоустрою, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с/рада Митницька, комплекс автодорожнього сервісу з автозаправочними станціями, автошлях Київ-Одеса 44км+650м. пр. (надалі - "об'єкт") і сплачує визначену цим договором ціну в порядку, передбаченому цим договором.

Водночас, 25 грудня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвест-Регіон" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Народна" укладено Договір поруки № 1, відповідно до п. 1.1. якого у відповідності до цього договору поручитель поручається перед кредитором за належне виконання зобов'язання Товариством з обмеженою відповідальністю "Верус-Лайн" ідентифікаційний код - 39450517 (надалі - боржник) по сплаті першого траншу, передбаченого п. 3.1 Договору купівлі-продажу від 25.12.2014 із подальшими додатками та Додатковими угодами.

Як встановлено судом, у зв'язку з порушенням відповідачем-1 своїх зобов'язань за Договором-1, виконання яких було забезпечено Договором-2, позивачем було направлено на адресу відповідача-2 лист №40 від 26.01.2015 з вимогою сплати заборгованості за договором-1. Вказаний лист 19.02.2015 було отримано відповідачем-2, що підтверджується відповідним написом на вказаному листі з боку відповідача-2 (копія зазначеного листа наявна в матеріалах справи). 25.02.2015 позивач повторно звернувся до відповідача-2 та відповідача-1 з листом №83 з вимогою сплати заборгованості за договором-1 (копія зазначеного листа наявна в матеріалах справи).

З аналізу матеріалів справи випливає, що відповідач-2 підтвердив наявність невиконаних зобов'язань перед позивачем за Договором-1, а також відповідачі 1 та 2 гарантували сплатити позивачу суму пені, а також зобов'язались відшкодувати понесені позивачем фінансові втрати в повному обсязі (копія вказаного листа наявна в матеріалах справи).

Таким чином, беручи до уваги передання нерухомого майна від позивача до відповідача-1 за договором від 25.12.14, а також враховуючи, що об'єкт, який складає предмет договору-1, входить до складу зазначеного нерухомого майна ,суд дійшов висновку про належне виконання зобов'язань за договором-1 з боку позивача.

Крім того, позивач надав суду витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності АК №451458, відповідно якого власником приміщення комплексу, а саме: автозаправочна станція, операторська з магазином, магазин (бістро), шиномонтаж, літня мийка, майданчик та елементи благоустрою, що знаходиться за адресою: Київська область, Васильківський район, с/рада Митницька, комплекс автодорожнього сервісу з автозаправочними станціями, автошлях Київ-Одеса 44км+650 м. пр., є Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРУС-ЛАЙН".

Проте, доказів здійснення покупцем на користь продавця оплати отриманого об'єкта за договором-1, протягом 2 банківських днів після отримання товару, до суду не надано.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов, не звільняють його від зобов'язання виконати належним чином умови договору, враховуючи, що право власності на спірний об'єкт зареєстрований за відповідачем-1, який згідно договору - повинен за нього сплатити кошти.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В частині 1 статті 553 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними до того моменту, поки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Дане узгоджується з п. 1.2. Договору-2.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції (п.2.5 постанови пленуму ВГСУ №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Відповідно до п. 6.2 договору, у випадку прострочення оплати ціни об'єкта передбаченої п. 3.1 ст. 3 цього Договору - покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожний день прострочення.

Суд перевірив розрахунок пені здійснений позивачем та визнав його обґрунтованим, оскільки здійснений з урахуванням п. 3.1 договору, тому пеня підлягає задоволенню у розмірі 723 539,01 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідачів солідарно основного боргу в сумі 12 590 524,40 грн., втрат від інфляції в сумі 528 819,95 грн., 3% річних в сумі 42 464,69 грн.,пеню - 723 539,01 грн.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача, вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення 3% річних в розмірі 42 464,69 грн. та інфляційних втрат в розмірі 528 819,95 грн.

Пунктом 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню в розмірі 13 885 348,05 грн., з них основного боргу - 12 590 524,40 грн., індексу інфляції - 528 819,95 грн., 3% річних - 42 464,69 грн. та пені - 723 539,01 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Верус-Лайн" (код 39450517, 03039, м. Київ, пр. 40-річчя Жовтня, буд. 42) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтова компанія "Народна" (код 38675288, 03151, м. Київ, вул. Волинська, буд. 66А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест-Регіон" (код 34532275, 03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 4) основний борг у розмірі 12 590 524, 40 грн. (дванадцять мільйонів п'ятсот дев'яносто тисяч п'ятсот двадцять чотири гривні 40 коп.), пеню - 723 539,01 грн. (сімсот двадцять три тисячі п'ятсот тридцять дев'ять гривень 01 коп.), інфляційних - 528 819,95 грн. (п'ятсот двадцять вісім тисяч вісімсот дев'ятнадцять гривень 95 коп.), 42 464,69 грн. (сорок дві тисячі чотириста шістдесят чотири гривні 69 коп.) та 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 коп.) судового збору.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 10.07.2015.

Суддя М.Є. Літвінова