ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.07.2015 р. Справа№ 914/1243/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Альфа»,

м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Енергопроектсервіс», м. Львів

про: стягнення 59 847,97 грн.,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивач: не з'явився,

відповідача: Когут О.М. - директор ПП «Енергопроектсервіс» згідно витягу з ЄДР ЮО та ФОП (міститься в матеріалах справи).

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Альфа» до Приватного підприємства «Енергопроектсервіс» про стягнення 59 847,97 грн. Ухвалою від 17.04.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 30.04.2015р.

В судове засідання 02.06.2015 р. представник позивача з'явився, позов підтримав в частині стягнення з відповідача суми основного боргу із підстав викладених у позовній заяві, вимоги ухвали суду від 17.04.2015 р. та від 30.04.2015 року виконав частково.

Представник позивача подав у судовому засіданні 02.06.2015 року заяву про зменшення позовних вимог в якій просить:

1. Зменшити позовні вимоги ТзОВ «Енергія Альфа» до ПП «Енергопроектсервіс», а саме:

1.1. Стягнути з ПП «Енергопроектсервіс» на користь ТзОВ «Енергія Альфа» суму основного боргу у розмірі 53030,94 грн.

1.2. Стягнути з ПП «Енергопроектсервіс» на користь ТзОВ «Енергія Альфа» суму судового збору.

2. Повернути переплачену ТзОВ «Енергія Альфа» суму судового збору.

В судовому засіданні просить суд прийняти дану заяву представника позивача про зменшення позовних вимог до розгляду.

В судове засідання 02.06.2015 р. представник відповідача з'явився, позов не визнає із підстав викладених у відзиві, вимоги ухвали суду від 17.04.2015 р. та від 30.04.2015 року виконав частково. Не заперечив проти прийняття до розгляду судом заяви представника позивача про зменшення позовних вимог, яка подана представником позивача у судовому засіданні 02.06.2015 року.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 02.06.2015 року заява позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. №2299/15 від 02.06.2015 р.) прийнята судом до розгляду, оскільки вона не протирічить діючому законодавству, не порушує прав та охоронюваних законом інтереси інших осіб, а також є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Ухвалами господарського суду Львівської області від 17.06.2015 року, від 30.04.2015 року, від 02.06.2015 р., від 15.06.2015 р. та від 22.06.2015 р. зобов'язано позивача надати суду:

- для огляду оригінали документів доданих до позовної заяви.

- належним чином завірену копію договору оренди укладеного між позивачем та власником орендованого майна;

- належним чином завірені копії актів приймання-передачі приміщення пл. 12,2 м2 та 88,1 м2 суборендарю, що зазначені в додаткових угодах №1 та №2;

- докази виставлення відповідачу щомісячних рахунків до оплати за електроенергію, воду, тепло і т.ін. за спірний період;

- докази проведення відповідачем оплат по оренді і послугах за спірний період;

- для огляду оригінали документів доданих до позовної заяви;

- підписаний з відповідачем акт звірки взаєморозрахунків по договору та додаткових договорах на час подачі позовної заяви в суд по орендній платі та комунальних послугах окремо із врахуванням здійснених відповідачем проплат;

- розрахунок ціни позову, з якого б вбачався період виникнення заборгованості, по орендній платі та послугах окремо, докази понесення витрат з оплати електроенергії, води, тепла, спожитих відповідачем, помісячний розрахунок заборгованості з вказаних витрат та оренди окремо, докази часткових оплат відповідачем;

- окремий деталізований помісячний розрахунок заборгованості по орендній платі, а також помісячний розрахунок заборгованості по понесених витратах з оплати електроенергії, води, тепла і т.ін.;

- письмово вказати періоди і суми заборгованості відповідача перед позивачем по оренді і послугах окремо, з врахуванням додаткових угод і переданих приміщень в оренду і дат їх укладення;

- належним чином завірені банківські виписки про сплату відповідачем коштів позивачу по договору;

- забезпечити в судове засідання явку уповноваженого представника.

Судом неодноразово відкладався розгляд справи, в зв'язку із невиконанням сторонами вимог ухвали суду від 17.04.2015 р., від 30.04.2015 року, від 02.06.2015 року, від 15.06.2015 року та від 22.06.2015 р. в повному обсязі, з метою повного та об'єктивного дослідження всіх доказів у справі та дотримання судом принципу змагальності в судовому процесі.

Рух справи відображено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.06.2015 року за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду даної справи з 17.06.2015 року на 15 календарних днів.

В судове засідання 01.07.2015 р. позивач повторно не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, що вбачається із повідомлення про вручення №0983788 від 24.06.2015 року, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимог ухвал суду від 17.04.2015 р., від 30.04.2015 року, від 02.06.2015 р., від 15.06.2015 р. та від 22.06.2015 р. не виконав в повному обсязі.

В судове засідання 01.07.2015 р. представник відповідача з'явився, проти позову заперечив із підстав викладених у відзиві, вимоги вказаних вище ухвал суду виконав частково.

Як вбачається з матеріалів справи, судом вжито усі передбачені дії та дотримано встановлені вимоги ГПК України, щодо повідомлення сторін про дати, час та місце судового розгляду справи (докази містяться в матеріалах справи).

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Крім того, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 38 (витребування доказів) Господарського процесуального кодексу України, передбачені права сторін. Сторона у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази. Зі змісту наведеної статті вбачається, що протягом розгляду справи суд позбавлений можливості самостійно збирати докази, і вправі витребовувати такі виключно за клопотання сторони або прокурора.

З огляду на викладене вбачається, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обґрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Проте, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце проведення судового засідання, як позивач так і його представники своїм правом на захист позову не скористались. Витребуваних ухвалами господарського суду Львівської області документів у даній справі, а також оригіналів документів, доданих до позовної заяви для огляду судом, необхідних для розгляду даної справи, ні позивач ні його представник не надали суду, доказів поважності причини не надання таких матеріалів суду не довели належними і допустимими письмовими доказами у справі.

Надання витребуваних вказаними вище ухвалами господарського суду Львівської області від 17.04.2015 р., від 30.04.2015 року, від 02.06.2015 р., від 15.06.2015 р. та від 22.06.2015 р. документів у даній справі, могли б бути належними доказами у справі, що обґрунтовували б позовні вимоги, а саме період і суми виникнення заборгованості по двох договорах окремо та додаткових угодах і правові підстави Орендаря укладати договір суборенди з відповідачем. Суду не подано для огляду оригіналів документів доданих до позовної заяви; належним чином завірену копію договору оренди укладеного між позивачем та власником орендованого майна; належним чином завірені копії актів приймання-передачі приміщення пл. 12,2 м2 та 88,1 м2 суборендарю, що зазначені в додаткових угодах №1 та №2; докази виставлення відповідачу щомісячних рахунків до оплати за електроенергію, воду, тепло і т.ін. за спірний період; докази проведення відповідачем оплат по оренді і послугах за спірний період; підписаний з відповідачем акт звірки взаєморозрахунків по договору та додаткових договорах на час подачі позовної заяви в суд по орендній платі та комунальних послугах окремо із врахуванням здійснених відповідачем проплат; розрахунок ціни позову, з якого б вбачався період виникнення заборгованості, по орендній платі та послугах окремо, докази понесення витрат з оплати електроенергії, води, тепла, спожитих відповідачем, помісячний розрахунок заборгованості з вказаних витрат та оренди окремо, докази часткових оплат відповідачем; окремий деталізований помісячний розрахунок заборгованості по орендній платі, а також помісячний розрахунок заборгованості по понесених витратах з оплати електроенергії, води, тепла і т.ін.; письмово не вказано періоди і суми заборгованості відповідача перед позивачем по оренді і послугах окремо, з врахуванням додаткових угод і переданих приміщень в оренду і дат їх укладення; не подано належним чином завірені банківські виписки про сплату відповідачем коштів позивачу по договору.

Із-за відсутності таких вказаних вище доказів, розглянути дану справу по суті неможливо.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявити взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частиною 3 статті 36 Господарського процесуального кодексу України визначено, що оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

За змістом пункту 2.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у разі неподання оригіналів документів на вимогу суду справа розглядається за наявними доказами, оцінка відповідно до вимог статей 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66- 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 року №1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних) . Це складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд. Всі ці обставини слід врахувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних троків розгляду справи становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Незважаючи на те, що позивач належним чином повідомлявся судом про час і місце розгляду даної справи і про необхідність виконання вимог ухвал суду, (докази містяться в матеріалах справи), однак позивачем залишились не виконаними вимоги вказаних вище ухвал господарського суду Львівської області від 17.06.2015 року, від 30.04.2015 року, від 02.06.2015 р., від 15.06.2015 р. та від 22.06.2015 р. у даній справі, що унеможливлює розгляд спору по суті.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4.8. та п. 4.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» із наступними змінами і доповненнями, залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК), господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо

про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Неподання таких доказів, що витребовувались у позивача і відповідача ухвалами господарського суду Львівської області від 17.06.2015 року, від 30.04.2015 року, від 02.06.2015 р., від 15.06.2015 р. та від 22.06.2015 р. у даній справі унеможливлює розгляд спору по суті, а у зв'язку з цим і прийняття законного рішення у даній справі.

З врахуванням викладеного, суд вважає за доцільне даний спір залишити без розгляду.

Враховуючи наведене, керуючись ч.ч. 1,2 ст. 4 3 ст. ст. 22, 33, 34, 43, 49, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Альфа» до Приватного підприємства «Енергопроектсервіс» про стягнення 59 847,97 грн. - залишити без розгляду.

Суддя Долінська О.З.