РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015Справа №910/14380/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівська зернова компанія»

Про стягнення 49 500,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Тимошенко А.Г. - по дов. № б/н від 03.02.2015

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівська зернова компанія» 49 500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 20.03.2015 між сторонами було укладено договір про надання послуг № 7 за умовами якого відповідач зобов'язався надати певний комплекс послуг загальною вартістю 49 500,00 грн. Позивачем було здійснено оплату послуг на суму 49 500,00 грн. Строк надання послуг встановлено до 27.03.2015. Відповідач не виконав визначені умовами договору послуги, внаслідок чого позивач вимагає повернення сплачених ним коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 порушено провадження у справі № 910/14380/15 та призначено справу до розгляду на 23.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/14380/15 від 23.06.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 09.06.2015, розгляд справи був відкладений на 02.07.2015.

Позивач в судовому засіданні 02.07.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 02.07.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 09.06.2015 та ухвали від 23.06.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : м. Київ, вул. Червоноармійська, 139, офіс 315/4, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 05.06.2015 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Оскільки наявних в матеріалах справи документів достатньо для її розгляду, суд вважає, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 02.07.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Іллічівська зернова компанія» (підрядник) було укладено договір про надання послуг № 7 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору згідно з цим договором виконавець приймає на себе зобов'язання, надати замовнику інформаційно-консультаційні послуги щодо комплексу систем заходів по організації управління з питань комерційної та фінансової діяльності товариства, зокрема здійснити дослідження щодо:

- забезпечення моніторингу ринку зерна;

- здійснення митно-тарифної політики;

- проведення дослідження цінової політики на ринку зерна та страхування ризиків для суб'єктів зернового ринку;

- надання консультацій щодо ефективної логістики доставки зерна, оптимального його розміщення і зберігання;

Згідно з п. 1.2. договору за результатами виконаних послуг виконавець зобов'язується надати обгрунтований звіт про проведені дослідження.

Відповідно до п. 1.3. договору послуги, що надаються в межах даного договору, пов'язані з господарською діяльністю замовника і націлені на ефективність роботи товариства та розвитку його на національному та міжнародному рівні для отримання прибутку.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в обумовлені строки комплекс послуг не надав, у зв'язку з чим позивач вимагає повернення сплаченої ним передоплати в розмірі 49 500,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.1.1 договору вартість договору складає 49 500,00 грн.

Пунктом 4.2. договору визначено, що за надання передбачених договором послуг замовник сплачує кошти в розмірі 100% передоплати від вартості послуг, з моменту виставлення рахунку фактури, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як свідчать матеріали справи позивачем 19.03.2015 було перераховано відповідачу кошти в розмірі 49 500,00 грн. згідно платіжного доручення № 167.

Відповідно до п. 2.1. договору замовник зобов'язується надати послуги в строк до 27.03.2015. Та надати обґрунтований звіт про проведені дослідження.

Згідно з п. 4.3. договору здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом здавання-приймання наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін після належного їх надання.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлює, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Згідно п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 5.1. договору у випадку порушення зобов'язання, що виникає з цього договору (надалі іменується «порушення договору»), сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством.

Згідно з п. 5.1.1. договору порушенням договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього договору.

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору не виконав свого обов'язку та комплекс послуг у встановлений термін не виконав в повному обсязі.

Пунктом 5.1.4. договору передбачено, що у разі неналежного виконання послуг виконавець зобов'язаний повернути сплачені замовником кошти протягом одного дня після закінчення строку визначеного п. 2.1. договору.

Згідно з п. 2.2. договору у разі ненадання послуг у вищезазначений строк замовник зобов'язується повернути сплачені кошти замовнику, шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок замовника протягом одного календарного дня.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача коштів в розмірі 49 500,00 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівська зернова компанія» (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 139, офіс 315/4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Іллічівський зерновий порт» (68000, м. Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Транспортна, 46, ) 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. 00 коп. боргу, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 06.07.2015.

СуддяВ.В. Сівакова