ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"22" червня 2015 р. Справа № 911/2235/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг», м. Київ

до 1. Фермерського господарства «Новосядлого Віталія Васильовича», с. Яснозір'я, Віньковецький р-н, Хмельницька обл.

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Акруа», м. Бровари

про стягнення 15 883,62 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Літвінов Є.В. предст. дов. б/н від 14.05.2015;

відповідач 1- не з'явився;

відповідач 2 - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (позивач) до Фермерського господарства «Новосядлого Віталія Васильовича» (відповідач-1) та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акруа» (відповідач-2) про стягнення 15 883,62 грн. курсової різниці.

Ухвалою господарського суду Київської області від 28.05.2015 у справі №911/2235/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 22.06.2015.

В судове засідання 22.06.2015 року відповідачі не забезпечив явку своїх повноважних представників, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №709 та № 724, вимоги суду, викладені в попередній ухвалі не виконали, витребуваних документів, в тому числі, відзиви на позов, суду не надали.

З даного приводу суд зазначає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»,

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Представник позивача присутній у судовому засіданні 22.06.2015 року просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

22.06.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні повноважного представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

26 березня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (продавець) та Фермерським господарством «Новосядлого Віталія Васильовича» (покупець) укладено договір поставки № АП-18-0059, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти й оплатити товар.

На виконання умов договору позивачем було здійснено поставку товару на загальну суму 93 388,05 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними.

Відповідач здійснив оплату за отриманий товар 18.06.2014 року у розмірі 7000,00 грн. та 20.10.2014 року у розмірі 83 357,90 грн., що підтверджується банківськими виписками з рахунку ТОВ «Хімагромаркетинг», у зв'язку з чим позивач нарахував 15 883,62 грн. курсової різниці, на оплату якої виставив відповідачу-2 рахунок-фактуру № АП-18-0059 від 15.05.2015.

Як стверджує позивач, відповідач-2 зазначений рахунок не оплатив, у зв'язку з чим позивач змушений був звернутись до суду з вимогою про стягнення з відповідача 15 883,62 грн. курсової різниці, яка була нарахована відповідачу на підставі 2.2. Договору.

Оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що вартість товару в період дії договору може змінюватись в порядку, передбаченому п. 2.2, при цьому така ціна є узгодженою сторонами та не потребує додаткового узгодження шляхом підписання змін та доповнень до цього договору.

Згідно з п. 2.5 договору валютою платежу за даним договором є національна грошова одиниця України - гривня.

Відповідно до п. 2.2 договору, при остаточному розрахунку здійснюється перерахунок вартості товару з урахуванням фактичного курсу купівлі-долара США на дату оплати згідно до графіку закріпленого в п. 2.1. за наступною формулою:

S1=S0*A1/A0, де

S0 - сума договору, яка повинна бути перерахована відповідно до графіку закріпленого в п. 2.1. договорів поставки;

S1 - сума в гривнях, що підлягає сплаті з урахуванням п. 2.2. договорів поставки;

A0 - вартість у гривнях одного долару США за фактичним курсом, що встановлений на дату укладення даного договору;

A1 - вартість у гривнях одного долару США за фактичним курсом, що встановлений на дату оплати відповідно до графіку закріпленого в п. 2.1. договорів поставки.

Відповідно до п. 1.3 договору фактичний курс купівлі долара США на дату складання цього договору становить 10,95 грн./долара США. Під фактичним курсом купівлі долара США розуміється курс купівлі долара США, встановлений філією та/або відділенням банку, в якому у позивача відкрито поточний рахунок, на відповідну дату.

Згідно з п. 2.3. договору, положення п. 2.2. застосовуються тільки у випадку збільшення фактичного курсу купівлі-продажу. При застосуванні п. 2.2 Договорів поставки Продавець виставляє Покупцю рахунки, які Покупець зобов'язаний оплатити протягом одного банківського дня.

Проаналізувавши умови договору поставки № АП-18-0059, суд прийшов до висновку, що вартість товару, яку відповідач зобов'язався оплати, відповідно до п. 2.1 Договору, складається, в тому числі і з курсової різниці.

Враховуючи те, що відповідач не надав доказів оплати курсової різниці, судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань з оплати товару.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з довідки № КІЕ-52/860 від 02.06.2014 відділення ПАТ «Перший український міжнародний банк» «Регіональний центр в м. Києві», в якому у позивача відкритий поточний рахунок, курс долара США на 18.06.2014 року (коли відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 7000,00 грн.) складав 11,98 грн./дол., станом на 20.10.2014 року (коли відповідачем було повністю погашено заборгованість) складав 12,95 грн./дол.

Відповідно до розрахунку курсової різниці позивач за основу брав курс 10,95 грн./долара США визначений сторонами, як курс який існував на момент укладення договору поставки, 11,98 грн./дол. США станом на 18.06.2014 коли відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 7000,00 грн.) та курс 12,95 грн./дол. США станом на 20.10.2014 (коли відповідачем було повністю погашено заборгованість).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок курсової різниці, суд встановив, що він є вірним та відповідає обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позивач правомірно заявив вимогу про стягнення курсової різниці.

Для забезпечення виконання зобов'язання відповідача-2 позивачем з ТОВ «Акруа» було укладено Договір поруки № ПР-18-0059 від 23.06.2014 року відповідно до п. 1.1 якого, ТОВ «Акруа» є поручителем перед ТОВ «Хімагромаркетинг» за належне виконання зобов'язань Фермерського господарства «Новосядлого Віталія Васильовича» за Договором поставки № АП-18-0059 від 26.03.2014.

Згідно з п. 1.3. Договору, ТОВ «Акруа» відповідає перед ТОВ «Хімагромаркетинг» за виконання зобов'язання Фермерським господарством «Новосядлого Віталія Васильовича» в повному обсязі. ТОВ «Акруа» відповідає у тому ж обсязі, що і Фермерське господарство «Новосядлого Віталія Васильовича», включаючи сплату основного боргу, процентів, комісій, неустойки, курсових витрат, витрат ТОВ «Хімагромаркетинг» тощо.

Згідно зі статтею 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Таким чином, у разі порушення Фермерським господарством «Новосядлого Віталія Васильовича» зобов'язань за Договорами поставки, ТОВ «Акруа» разом з відповідачем-1 (боржником) відповідають перед ТОВ «Хімагромаркетинг» як солідарні боржники.

У зв'язку з чим, вимоги про солідарне стягнення з Фермерського господарства «Новосядлого Віталія Васильовича» та ТОВ «Акруа» курсової різниці є обґрунтованими та правомірними.

Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, позовна вимога про солідарне стягнення з відповідачів 15 883,62 грн. курсової різниці є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Аналогічна правова позиція викладена в пп. 4.1 п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7.

З огляду на зазначене, суд прийшов до висновку, судовий збір у розмірі 1827,00 грн. покладається судом на відповідачів порівну.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства «Новосядлого Віталія Васильовича» (32520, Хмельницька обл., Віньковецький р-н, с. Яснозір'я вул. Фрунзе, 14, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Акруа» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 290, код 36432705) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр-т Возз'єднання, 15, код 30262667) - 15 883 (п'ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три) грн. 62 коп. курсової різниці.

3. Стягнути з Фермерського господарства «Новосядлого Віталія Васильовича» (32520, Хмельницька обл., Віньковецький р-н, с. Яснозір'я вул. Фрунзе, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр-т Возз'єднання, 15, ) - 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Акруа» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, 290, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімагромаркетинг» (02160, м. Київ, пр-т Возз'єднання, 15, ) - 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення 03.07.2015р.

Суддя О.В. Щоткін