РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015Справа №910/11914/15

За позовом Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп»

про стягнення 5407 грн. 59 коп.

Суддя: Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Кухарський М.А. (довіреність №01/13-935 від 02.06.2015)

Овсяннікова Т.В. (довіреність №01/13-981 від 11.06.2015)

від відповідача - не прибув

в с т а н о в и в:

07.05.2015 позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп» на користь Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» заборгованість за договором оренди від 30.10.2013 №6607-В в сумі 1090 грн. 08 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 286 грн. 69 коп., 3% річних у сумі 14 грн. 69 коп. та 198 грн. 25 коп. пені, заборгованість за договором оренди від 30.10.2013 №6610-В в сумі 2617 грн. 96 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 688 грн. 52 коп., 3% річних у сумі 35 грн. 29 коп. та 476 грн. 11 коп. пені.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання за належною юридичною адресою ухвали господарського суду. Відзив на позовну заяву відповідач не надав.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

30.10.2013 між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди № 6607-В про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі за текстом - договір № 6607-В), відповідно до п. 1.1 якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі навчального корпусу №2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 49Г, загальною площею 10560,1 кв.м., а також утримання будівлі та прибудинкової території, а орендар відшкодовує витрати балансоутримувача на виконання вказаних робіт та комунальні послуги відповідно займаної площі.

Орендар користується частиною внутрішніх стін приміщення площею 10,80 кв.м. в будівлі навчального корпусу №2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 49Г, експертною вартістю 57200,00 грн. без ПДВ станом на 30.04.2013, наданих за договором оренди відповідно до плану розміщення приміщення, який є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2 договору № 6607-В).

Орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень (вивіз твердих побутових відходів, дезинсекція та дератизація), за комунальні послуги (електроенергію та опалення), податкові платежі (земельний податок, збір за водні ресурси), а також за технічне обслуговування будівлі відповідно до відновної вартості приміщення на підставі наданих балансоутримувачем рахунків (п. 2.2.3 договору № 6607-В).

Договір укладено строком на два роки одинадцять місяців, що діє з 30.10.2013 до 30.09.2016 включно (п. 6.1 договору № 6607-В).

Згідно акту приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 49Г, від 30.10.2013, підписаного та засвідченого печаткою уповноважених представників Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець), позивача та відповідача, останньому було передано у короткострокове платне користування майно частину внутрішньої поверхні стіни нежитлового приміщення загальною площею 10,80 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 49Г, на 1 поверсі учбового корпусу №2 (будинку, приміщення, будівлі), що перебуває на балансі позивача.

Згідно акту приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 49Г, від 30.10.2014, підписаного та засвідченого печаткою уповноважених представників Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець), позивача та відповідача, останній повернув, а орендодавець прийняв із користування майно частини внутрішніх стін будівлі навчального корпусу №2 загальною площею 10,80 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 49Г, що перебуває на балансі позивача.

30.10.2013 між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) було укладено договір оренди № 6610-В про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю (далі за текстом - договір № 6610-В), відповідно до п. 1.1 якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі навчального корпусу №1, що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 54/1, загальною площею 19597,2 кв.м., а також утримання будівлі та прибудинкової території, а орендар відшкодовує витрати балансоутримувача на виконання вказаних робіт та комунальні послуги відповідно займаної площі.

Орендар користується частиною внутрішніх стін приміщення площею 25,92 кв.м. в будівлі навчального корпусу №1 за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 54/1, експертною вартістю 141141 грн. без ПДВ станом на 30.04.2013, наданих за договором оренди відповідно до плану розміщення приміщення, який є невід'ємною частиною цього договору (п.1.2 договору № 6610-В).

Орендар зобов'язується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача, за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень (вивіз твердих побутових відходів, дезинсекція та дератизація), за комунальні послуги (електроенергію та опалення), податкові платежі (земельний податок, збір за водні ресурси), а також за технічне обслуговування будівлі відповідно до відновної вартості приміщення на підставі наданих балансоутримувачем рахунків (п. 2.2.3 договору № 6610-В).

Договір укладено строком на два роки одинадцять місяців, що діє з 30.10.2013 до 30.09.2016 включно (п. 6.1 договору № 6610-В).

Згідно акту приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 54/1, від 30.10.2013, підписаного та засвідченого печаткою уповноважених представників Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець), позивача та відповідача, останньому було передано у короткострокове платне користування майно - частину внутрішньої поверхні стіни нежитлового приміщення загальною площею 25,92 кв.м., розміщене за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 54/1, що перебуває на балансі позивача.

Згідно акту приймання-передачі (повернення) нерухомого майна за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 54/1, від 30.10.2014, підписаного та засвідченого печаткою уповноважених представників Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець), позивача та відповідача, останній повернув, а орендодавець прийняв із користування майно частини внутрішніх стін будівлі навчального корпусу №1 загальною площею 25,92 кв.м., за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 54/1.

На виконання умов договору №6607-В позивачем було сформовано рахунки: №3772.2 від 08.07.2014 на суму 213 грн. 19 коп., №898.2 від 08.08.2014 на суму 213 грн. 19 коп., №1021.2 від 09.09.2014 на суму 213 грн. 19 коп., №1139.2 від 07.10.2014 на суму 213 грн. 19 коп., № 1251.2 від 10.11.2014 на суму 213 грн. 19 коп., №1252.3 від 10.11.2014 на суму 24 грн. 13 коп.

На виконання умов договору №6610-В позивачем було сформовано рахунки: №734.2 від 08.07.2014 на суму 512 грн. 70 коп., №858.2 від 08.08.2014 на суму 512 грн. 70 коп., №984.2 від 09.09.2014 на суму 512 грн. 70 коп., №1103.2 від 07.10.2014 на суму 512 грн. 70 коп., №1215.2 від 10.11.2014 на суму 512 грн. 70 коп., №1216.3 від 10.11.2014 на суму 54 грн. 46 коп.

Зазначені рахунки отримані відповідачем, проте оплачені частково, про що свідчать виписки з банківських рахунків.

Позивачем була надіслана адресу відповідача претензія про сплату заборгованості на суму 5772 грн. 86 коп. від 25.02.2015 №01/13-354.

Посилаючись на те, що відповідачем зобов'язання за вказаними договорами виконувались неналежним чином позивачем заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за договором оренди від 30.10.2013 №6607-В в сумі 1090 грн. 08 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 286 грн. 69 коп., 3% річних у сумі 14 грн. 69 коп. та 198 грн. 25 коп. пені; заборгованість за договором оренди від 30.10.2013 №6610-В в сумі 2617 грн. 96 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 688 грн. 52 коп., 3% річних у сумі 35 грн. 29 коп. та 476 грн. 11 коп. пені,

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з вимогами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі ст.759 Цивільного Кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Як встановлено судом, позивачем у справі належним чином виконані взяті на себе зобов'язання з передачі відповідачеві майна, що є предметом договору, що підтверджено наявними у матеріалах справи актами приймання - передавання орендованого майна та відповідачем не спростовано.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено наявність у відповідача заборгованості за договором №6607-В в сумі 1090 грн. 08 коп. за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року та за договором №6610-В в сумі 2617 грн. 96 коп. за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року.

Доказів оплати відповідачем зазначених сум заборгованості, в тому числі в установлені договором строки, суду не надано.

Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача заборгованості за договором №6607-В в сумі 1090 грн. 08 коп. за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року та за договором №6610-В в сумі 2617 грн. 96 коп. за період з червня 2014 року по жовтень 2014 року.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського процесуального кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до 2.5. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Договором оренди №6607-В передбачено, що при несвоєчасному внесенні плати, відповідач зобов'язаний сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки, включаючи день оплати (п. 2.2.3 договору №6607-В).

Перевіривши розрахунки позивача з врахуванням положень статті 232 Господарського кодексу України, положень п. 2.2.3 договору, суд дійшов висновку про їх обгрунтованість та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача пені за договором №6607-В у розмірі 198 грн. 25 коп. за період з 15.11.2014 по 27.04.2015.

Договором оренди №6610-В передбачено, що при несвоєчасному внесенні плати, відповідач зобов'язаний сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки, включаючи день оплати (п. 2.2.3 договору №6610-В).

Перевіривши розрахунки позивача з врахуванням положень статті 232 Господарського кодексу України, положень п. 2.2.3 договору, суд дійшов висновку про їх обгрунтованість та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача пені за договором №6610-В у розмірі 476 грн. 11 коп. за період з 15.11.2014 по 27.04.2015.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань на суму заборгованості, дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 3.2 Постанови від 17.12.2013 № 14 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При перевірці періоду, за який позивачем здійснено розрахунок інфляційних нарахувань на суму заборгованості, враховуючи показники індексу інфляції, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача за договором №6607-В інфляційних нарахувань на суму заборгованості у розмірі 286 грн. 69 коп. за період з листопада 2014 року по березень 2015 року, за договором №6610-В інфляційних нарахувань на суму заборгованості у розмірі 688 грн. 52 коп. за період з листопада 2014 року по березень 2015 року.

Суд, перевіривши обґрунтованість заявлених до стягнення з відповідача 3% річних від простроченої оплати, дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача за договором №6607-В 3% річних у сумі 14 грн. 69 коп. за період з 15.11.2014 по 27.04.2015 року, за договором №6610-В 3% річних у сумі 35 грн. 29 коп. коп. за період з 01.10.2014 по 20.04.2015.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором оренди від 30.10.2013 №6607-В в сумі 1090 грн. 08 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 286 грн. 69 коп., 3% річних у сумі 14 грн. 69 коп. та 198 грн. 25 коп. пені, заборгованість за договором оренди від 30.10.2013 №6610-В в сумі 2617 грн. 96 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 688 грн. 52 коп., 3% річних у сумі 35 грн. 29 коп. та 476 грн. 11 коп. пені.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, на відповідача слід покласти судові витрати у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп» (03680, м. Київ, вул. Солом'янська, 3, офіс 920, код 37982944) на користь Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (03057, м. Київ, просп. Перемоги, 54/1, код 02070884) заборгованість за договором оренди від 30.10.2013 №6607-В в сумі 1090 грн. 08 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 286 грн. 69 коп., 3% річних у сумі 14 грн. 69 коп. та 198 грн. 25 коп. пені, заборгованість за договором оренди від 30.10.2013 №6610-В в сумі 2617 грн. 96 коп., інфляційні нарахування на суму заборгованості у розмірі 688 грн. 52 коп., 3% річних у сумі 35 грн. 29 коп. та 476 грн. 11 коп. пені, 1827 грн. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

07.07.2015 в судовому засіданні у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складене та підписане 13.07.2015.

Суддя В.О.Демидов