ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015 р. Справа №917/123/13-г

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Мега-Поліс", вул. Клименка, 23, оф. 208, м.Київ, 03110

до ДП "Полтавський облавтодор" ДАК"Автомобільні дороги України", вул.Куйбишева,22, м.Полтава, 36024

про стягнення 153486,60грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: Омельченко М.А., дов. №01-11/01-1 від 06.01.15р.

У судовому засіданні 02.06.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України

СУТЬ СПРАВИ: Розглядається позовна заява про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 153486,60грн.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав, викладених у поясненнях на позов від 21.02.2013р. та від 02.07.2015р.

Клопотання позивача від18.04.2013р. про призначення комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи залишено судом без задоволення.

Від відповідача 02.07.2015р. надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - Службу автомобільних доріг у Полтавській області

Суд дане клопотання залишив без задоволення.

Розглянувши матеріали справи суд встановив

01 листопада 2011 року між ПрАТ «Страхова компаній «Мега-Поліс» (Страховик, Позивач) та ПАТ «Укртатнафта» в особі Заступника Голови Правління з комерційних питань Пінчука А. І. (страхувальник) було договір добровільного страхування наземного транспорту № 5498-10. Згідно з даним договором був застрахований автомобіль Toyota Camry, державний номерний знак ВІ 2222 AM, що належить страхувальнику на праві власності.

Відповідно до умов договору Позивач зобов'язався при настанні страхового випадку (в тому числі вразі пошкодження чи знищення транспортного засобу та/або) його додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди) відносно автомобіля Toyota Camry, державний номерний знак ВІ2222 AM. здійснити страхову виплату.

22 грудня 2011 року до Позивача надійшло повідомлення від ПінчукА.І. про страховий випадок, який настав внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 21.12.2011р. на 211 км +580м Бориспіль - Дніпропетровськ -Запоріжжя.

На запит Позивача стосовно обставин дорожньо-транспортної пригоди взводом для обслуговування стаціонарного поста № 2 роти ДПС УМВС України в Полтавській області було повідомлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм Ріпінським Вячеславом Анатолійовичем, який керував автомобілем «Mersedes Sprinter» державний номерний знак АІ 1564 СТ, п. 12.1 ПДР України. Матеріали адміністративної справи по факту даної ДТП направлено для прийняття рішення в Голосіївський районний суд м. Києва.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 03.02.2012р. провадження у справі про притягнення Ріпінського Вячеслава Анатолійовича до адміністративної відповідальності було закрито у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАТІ.

Голосіївським районним судом м, Києва було встановлено, що Ріпінський В. А. 21.12.2011 року, керуючи автомобілем «Mersedes Sprinter» державний номерний знак АІ 1564 СТ на 211 км + 580 м а/д Бориспіль-Дніпропетровськ-Запоріжжя в'їхав в яму великих розмірів, внаслідок чого його автомобіль відкинуло на зустрічну смугу. Даний факт підтверджується висновком комплексного експертного автотехнічного та транспортно-трасологічного дослідження № 1125/1126, згідно якого водій Ріпінський В. А. не мав об'єктивної можливості завчасно виявити наявність перешкоди у вигляді вибоїни та уникнути наїзду на неї.

Згідно до вказаного висновку на автомобілі «Mersedes Sprinter» державний номерний знак АІ 1564 СТ малися деформації дисків лівих переднього і заднього коліс, характерні за формою для контактування з виступаючою кромкою вибоїни, які в момент утворення привели до розгерметизації лівих коліс автомобіля, що в свою чергу за рахунок різниці коефіцієнту опору кочення привело до втрати курсової стійкості автомобіля в процесі руху з виїздом на зустрічну смугу.

За відсутності об'єктивно/ можливості своєчасно виявити перешкоду у вигляді вибоїни на проїзній частині (на момент пригоди під час дощу була залита водою), водій автомобіля "Mersedes Sprinter" державний номерний знак. АІ 1564 СТ відповідно не мав, з технічної точки зору, можливості уникнути наїзду на вибоїну, внаслідок чого і було скоєно ДТП.

Як вбачається з амтеріалів справи, по пошкодженому автомобілю Страхувальника було проведено експертне дослідження та складений Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 611 від 05.01.2012р. у відповідності до якого вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля Toyota Сапку, державний номерний знак Вї 2222 AM. склала 116364 гривень 34 копійки, вартість відвовлювального ремонту - 152996 гривень 60 копійок.

Виконуючи умови вищевказаного Договору добровільного страхування га ст. 20, 25 Закону України «Про страхування», Позивач відповідно до Висновку № 611 автотоварознавчого дослідження від 05.01.2012р. виплатив Страхувальнику суму страхового відшкодування в розмірі 152 996 гривень 60 копійок, що підтверджується платіжними дорученнями № 6510 від 02,04.2012р. та № 6527 від 03.04.2012р.

Крім того, в зв'язку з настанням страхового випадку, тобто спричиненням шкоди (збитків), позивач додатково оплатив на підставі рахунку №611 від 26.12.2011 року вартість послуг автотоварознавчого дослідження автомобіля у розмірі 490,00 гривень, що підтверджутгьсл платіжним дорученням № 5384 від 05 01.2012 року.

Отже, фактичні витрати позивача складають суму в розмірі 153 486,60 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 153 486,60грн.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного.

У відповідності до ст.355 ГК України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхувальником виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки позивач виконав свої зобов'язання за договором страхування, йому у межах фактичних затрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Виходячи зі змісту всього наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства «Полтавський облавтодор» Відкритого акціонерного товаритсва "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (36024, м.Полтава, вул.Куйбишева, 22-а, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Поліс» (03110, м.Київ, вул.Клименка, буд.23, оф.208, п/р № в ПАТ «Діамантбанк», МФО 320854, ) суму страхового відшкодування в розмірі 153 486,60 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 069,73 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 06.07.2015

Суддя Кльопов І.Г.