ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 року Справа № 904/3668/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чохи Л.В. (доповідача),

суддів: Чимбар Л.О, Антоніка С.Г.

при секретарі судового засідання Мудрак О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Лазорко Р.Й, представник, довіреність №б/н від 07.04.15 року;

представник відповідача не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 року у справі №904/3668/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім СПЗ-груп", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 250 899, 92 грн, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім СПЗ-груп" звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" з позовом про стягнення боргу у сумі 235 027,50 грн. та пені у сумі 15 872,42 грн, посилаючись на те, що згідно договору поставки № 117/77 від 27.11.2014 року відповідачу було передано продукцію на суму 335 753,57 грн, яку він оплатив частково: 21.01.2015 року - 33 575,36 грн. і 26.01.2015 року - 67 150,71 грн, останній день оплати - 14.02.2015 року. На сьогоднішній день борг складає 235 027,50 грн, пеня з 15.02.2015 року по 06.04.2015 року - 15 872,42 грн. (а.с. 3-4)

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 року (суддя Мельниченко І.Ф.) стягнуто з публічного акціонерного товариства „Дніпроважмаш" на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім СПЗ-груп" борг у сумі 235 027, 50 грн, пеню у сумі 15 872, 42 грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 5 017,98 грн. (а.с.48-50)

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 року змінити, зменшивши розмір пені на 50%. При цьому він посилається на скрутне фінансове становище в металургійній промисловості. Крім того, відповідач стверджує, що в порушення статті 77 Господарського процесуального кодексу України суд безпідставно не задовольнив його клопотання про відкладення справи. (а.с. 54-55)

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, не скористався наданим йому законом права на участь його представника в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

27.11.14 року між товариством з обмеженою відповідальністю „Торговий дім СПЗ-груп" (продавець) та публічним акціонерним товариством „Дніпроважмаш" (покупець) укладено договір № 117/77 від 27.11.14 року.

Відповідно до пункту 1 договору, продавець зобов'язується поставити продукцію, а покупець прийняти та оплатити продукцію згідно доданих специфікацій, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору, вартість, ціна, найменування та кількість продукції, яка поставляється за договором, зазначається в специфікації.

Пунктом 7.1 договору сторони передбачили. що у випадку порушення покупцем строків оплати, узгоджених даним договором, покупець сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов'язання за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Виконуючи умови договору, позивач здійснив поставку товару на адресу відповідача на загальну суму 335 753, 57 грн, що підтверджується копією видаткової накладної № РН-0000003 від 26.01.15 року. (а.с. 13)

Відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором, здійснивши розрахунки частково в сумі 100 725, 07 грн, що підтверджується копіями банківських виписок (а.с. 11-12).

Доказів погашення заборгованості з оплати товару в сумі 235 899, 92 грн, відповідач, на момент розгляду спору не надав.

За період з 15.02.2015 року по 06.04.2015 року пеня складає 15 872,42 грн.

Відповідач просить зменшити розмір пені на 50 %.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 1 статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Стаття 83 Господарського процесуального кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Із вищенаведених правових норм вбачається, що зменшення розміру пені є правом суду. При цьому, можливість такого зменшення ґрунтується на обставинах справи. Відмовляючи в клопотанні відповідача зменшити розмір пені, суд прийняв до уваги, що відповідачем не надано доказів на підтвердження винятковості даного випадку, поведінку боржника, який не здійснив ніяких дій для погашення або зменшення заборгованості, а в підтвердження тяжкого фінансового стану підприємства не послався на належні та допустимі докази: бухгалтерські та банківські документи та інше.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом першої інстанції не задоволено, оскільки ним не було зазначено підстав, які унеможливлювали розгляд справи. Суд ще 29.04.2015 року направив відповідачу повідомлення про призначення справи на 02.06.2015 року, і у останнього було достатньо часу підготуватись до справи і надати суду необхідні докази.

З огляду на викладене, рішення господарського суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Дніпроважмаш" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 року у справі №904/3668/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 08.07.2015 року.

Головуючий Л.В. Чоха

Судді: С.Г. Антонік

Л.О. Чимбар