ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2015 р. Справа № 911/2437/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бочечківське»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малка-Транс»

про стягнення 885 011,22грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Дубовик Л.І. (довіреність №77 від 24.06.2015), Скорблікова Н.Г. (довіреність №76 від 24.06.2015);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Бочечківське» (далі - ТОВ «Бочечківське») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Малка-Транс» (далі - ТОВ «Малка-Транс») про стягнення 885 011,22грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором № 02/15 від 01.01.2015 на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) в частині оплати за поставлений товар (а.с.2-3).

Відповідач у справі - ТОВ «Малка-Транс» відзиву по суті заявлених вимог не надало.

Розгляд справи здійснювався без повноважного представника відповідача, за відсутності його відзиву на позовну заяву, за наявними у справі документами відповідно до ст.75 ГПК України з наступних пістав:

- копія ухвали від 15.06.2015 про порушення провадження у даній справі, направлена відповідачу за адресою, яка вказана у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 16.06.2015, отримана відповідачем 18.06.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 368 (а.с.78);

- отримавши ухвалу суду про порушення провадження у справі, відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами на подання відзиву, доказів та участі в судових засіданнях;

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.2015 між ТОВ «Бочечківське» (далі - продавець) та ТОВ «Малка-Транс», від імені якого діяла директор філії «Конотопський молзавод» Дудко Т.В. на підставі довіреності та Положення про філію (далі - покупець), укладено договір №02/15 на закупівлю сільськогосподарської продукції (сировини) (а.с.7-11, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Враховуючи, що вищевказаний договір від імені відповідача у справі укладено директором філії «Конотопський молзавод», який діяв на підставі довіреності від імені ТОВ ТОВ «Малка-Транс», такий договір є підставою для набуття прав та обов'язків безпосередньо відповідачем у справі - ТОВ «Малка-Транс»; повноваження вказаної особи діяти від імені товариства при укладенні договору відповідачем у даній справі не оспорені.

Так, в силу ст. 239 ЦК України, правочин (договір, за змістом ч. 2 ст. 202 ЦК України, є видом правочину), вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

За умовами договору, продавець зобов'язується в порядку та на умовах договору, передати у власність покупцеві сільськогосподарську продукцію (сировину - молоко коров'яче) власного виробництва, що відповідає вимогам ДСТУ №3662-97 (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити такий товар.

Відповідно до п. 1.4 договору, перехід права власності на товар від продавця до покупця здійснюється після повного та фактичного закінчення процедури приймання товару за місцезнаходженням виробничих потужностей покупця, підписання всіх необхідних документів та наявності відмітки покупця про прийом товару на товарно-транспортній накладній.

Згідно п. 2.1 договору, оплату за товар покупець проводить по договірним цінам, що визначаються сторонами у відповідному протоколі погодження ціни, який є невід'ємною частиною договору; ціна на товар може змінюватись 2 рази на місяць; сторона, яка ініціює зміну ціни на товар, зобов'язана повідомити іншу сторону не пізніше ніж за 5 календарних днів до такої зміни цінним листом з описом вкладення або передати особисто представнику (працівнику) продавця (покупця) протокол погодження ціни під підпис. При такій передачі зазначається повне прізвище, ім'я по-батькові особи, яка отримала протокол, її посада та час отримання протоколу.

Покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених вказаним договором, оплатити товар (п.1.1, п.2.5 договору).

Вказаний договір, вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015 (пп. 7.1, 7.2 договору).

Як встановлено під час розгляду даної справи сторонами узгоджено ціну товару шляхом підписання протоколів погодження вільних відпускних цін (а.с.12-14).

На виконання умов відповідного договору, позивачем передано відповідачу товар за товарно-транспортними накладними (а.с.15-26, 30-43,47-55, 57-62), зокрема, у березні-травні 2015 року на суму 1 181 816,77грн, що підтверджується прийомними квитанціями №№428, 450,471, які видані відповідачем позивачу (а.с.27,44,63). За твердженням відповідача, товар, поставлений за відповідним договором не оплачений на суму 885 011,22грн.

Зважаючи на те, що розрахунок за поставлений товар здійснено відповідачем лише частково, позивач 26.05.2015 звернувся до відповідача з вимогою №50 від 26.05.2014, що підтверджується описом вкладення у цінний лист, який прийнято за фіскальним чеком (а.с.67-68).

Вказана претензія отримана відповідачем 29.05.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №563 (а.с.69).

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов'язку щодо оплати поставленого товару за вищевказаними накладними.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Враховуючи, що в договорі не встановлено строку (терміну) оплати проданого товару, проте позивачем надіслана вимога про оплату, суд приходить до висновку, що обов'язок відповідача оплатити товар, що йому переданий, настав.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, відповідач, враховуючи не здійснення ним оплати товару на суму 885 011,22грн, є таким, що порушив зобов'язання. Наявність заборгованості у відповідному розмірі підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків за період з 01.03.2015 по 22.06.2015. При цьому, доказів оплати заборгованості, зазначеної у відповідному акті, до прийняття рішення у даній справі суду відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Оскільки відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання у встановлений в претензії строк, вимоги щодо стягнення основної заборгованості у сумі 885 010,22грн є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у повному обсязі, що складає 17 700,22грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Малка-Транс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бочечківське» 885 011,22грн основної заборгованості, а також 17 700,22грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.07.2015

Суддя Ейвазова А.Р.