РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015Справа №910/15876/15

За позовом Фізичної особи - підприємця Янковського Олега Івановича

До Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі

філії «Центральне регіональне управління»

Про стягнення 30 162,12 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Горецький О.В.- адвокат за договором №15/05 від 27.05.2015

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Фізичної особи - підприємця Янковського Олега Івановича до Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» про стягнення грошових коштів в сумі 30 162,12 грн.

Свої позовні вимоги Фізична особа - підприємець Янковський Олег Іванович обґрунтовує тим, що 28.05.2015 він звернувся до відповідача з вимогою про перерахування грошових коштів наявних на його поточному рахунку, відкритому в банку на підставі договору № 2600.7.0.145597.01 від 15.04.2010 на розрахунково-касове обслуговування в сумі 30 162,12 грн. Однак, вимога була залишена банком без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.06.2015 порушено провадження у справі № 910/15876/15 та розгляд справи призначено на 07.07.2015.

Позивач в судовому засіданні 07.07.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 07.07.2015 не з'явився, письмовий відзив на позов не подав, вимог ухвали про порушення провадження у справі від 23.06.2015 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду було надіслано відповідачу (юридичній особі та філії) рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адреси, що зазначені в позовній заяві, а саме: м. Київ, вул. Артема, 60 та м. Київ, вул. Щорса, 31.

Відповідач ухвалу суду від 23.06.2015, надіслану за вказаними вище адресами, отримав 30.06.2015, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення № 010 та № 019.

Про поважні причини неявки в судове засідання повноважного представника відповідача суд не повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 07.07.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.04.2010 між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі відділення № 39 філії «Центральне регіональне управління» (банк) та Фізичною особою - підприємцем Янковським Олегом Івановичем (клієнт) укладено договір на розрахунково-касове обслуговування № 2600.7.0.145597.01 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває клієнту поточний рахунок № 9701 у національній валюті (рахунок) та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банк в порядку і на умовах, визначених договором.

За умовами договору клієнт має право самостійно розпоряджатись грошовими коштами на рахунку, окрім випадків обмеження такого права, встановлених чинним законодавством України (п. 3.2.1); отримувати грошові кошти готівкою з рахунку відповідно до чинного законодавства України та банківських правил (п.3.2.2).

Банк, в свою чергу, зобов'язався вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунку та виконувати за дорученням клієнт розрахункові, касові і інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами (п. 3.3.2 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору, останній набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом невизначеного строку.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

15.04.2010 між банком та клієнтом укладено додаткову угоду до договору, за змістом якої банк зобов'язався проводити розрахункове обслуговування клієнта з використанням системи електронних платежів «клієнт-банк», тобто проводить розрахункові операції за дорученням клієнта з використанням розрахункових документів в електронній формі, що передається каналами електронного зв'язку.

20.07.2010 між сторонами укладено додаткову угоду до договору, якою банк та клієнт п. 4.2. основного правочину виклали в іншій редакції.

09.02.2015 позивач звернувся до відповідача з заявою, якою просив повідомити останнього про припинення перерахування з його поточного рахунку грошових коштів на рахунки отримувачів.

Відповідач листом № 938 від 17.03.2015 повідомив про свою готовність конструктивно та у відповідності до вимог чинних нормативно-правових актів Національного банку України вирішувати порушені позивачем, як клієнтом питання.

28.05.2015 позивач звернувся до відповідача з вимогою від 27.05.2015 про перерахування в семиденний строк з дня її отримання грошових коштів в сумі 30 271,12 грн.

Вказана вище вимога була отримана Публічним акціонерним товариством Банк «Фінанси та Кредит» 28.05.2015 та зареєстрована останнім за номером 39/1052, проте залишена без належного реагування.

Судом встановлено, що відповідно до наявної в матеріалах справи банківської виписки по рахунку № 2600.7.0.145597.01 залишок коштів на рахунку клієнта станом на 30.04.2015 становив 30 271,12 грн.

Водночас, про наявність на рахунку № 2600.7.0.145597.01 Фізичної особи-підприємця Янковського Олега Івановича грошових коштів в сумі 30 162,12 грн. свідчить також довідка № 39/668 від 28.05.2015 начальника відділення №36 філії «Центральне регіональне управління» Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит».

Відповідно до положень статті 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно частини 3 статті 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 Цивільного кодексу України).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом (ст. 1074 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Враховуючи той факт, що грошові кошти наявні на рахунку позивача за його вимогою останньому не повернуті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню саме в сумі 30 271,12 грн., відповідно до наявного залишку на рахунку № 2600.7.0.145597.01 станом на 28.05.2015, що відповідає сумі коштів, яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Янковського Олега Івановича є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Витрати позивача по оплаті послуг адвоката в розмірі 5 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України до складу судових витрат входить, зокрема, оплата послуг адвоката. В контексті цієї норми, судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

Відповідно до ст. 48 Господарського процесуального кодексу України, витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України «Про адвокатуру».

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3)ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Враховуючи положення п. 6.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом ч. 3 ст. 48 та ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Як слідує з матеріалів справи, 27.05.2015 між Фізичною особою - підприємцем Янковським Олегом Івановичем (довіритель) та адвокатом Київської обласної колегії адвокатів України Горецьким Олегом Васильовичем (повірений) укладено договір про надання правової допомоги № 15/05, відповідно до п. 1.1 якого довіритель доручає, а повірений приймає доручення та зобов'язується провести всі необхідні дії по стягненню заборгованості, яка винила на підставі неналежного виконання АТ «Банк «Фінанси та Кредит» умов договору № 2600.7.0.145597.01 на розрахунково-касове обслуговування від 15.04.2010, а саме - відсутності виплат грошових коштів на користь Фізичної особи-підприємця Янковсьвого О.І.

Відповідно до п. 3.1 договору № 15/05 від 27.05.2015 виплата винагороди повіреному за виконане доручення здійснюється довірителем шляхом перерахування відповідної суми на поточний банківський рахунок повіреного, що зазначений в п.7 договору.

Винагорода за виконання цього доручення встановлюється в розмірі 5 000,00 грн. (п.3.2 договору № 15/05 від 27.05.2015).

Судом встановлено, що грошові кошти в сумі 5 000,00 грн. були сплачені адвокату Київської обласної колегії адвокатів України Горецькому Олегу Васильовичу (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 175 від 25.09.2008), що підтверджується наявним в матеріалах справи квитанцією № 0.0.404083602.2 від 30.06.2015.

Відповідно до п. 6.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Враховуючи обставини справи та суму позову, господарський суд приходить до висновку, що витрати на оплату послуг адвоката є неспіврозмірними сумі позову, тобто явно завищеними, а тому з урахуванням всіх обставин справи підлягають до стягнення в сумі 3 000,00 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Центральне регіональне управління» (04054, м. Київ, вул. Артема, 60, ) на користь Фізичної особи - підприємця Янковського Олега Івановича (78218, Івано-Франківська область, Коломийський район, с. Нижній Вербіж, вул. Л. Мартовича, буд. 7, ідентифікаційний номер ) грошові кошти в сумі 30 162 (тридцять тисяч сто шістдесят дві) грн. 12 коп., 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на послуги адвоката.

Повне рішення складено 10.07.2015.

СуддяВ.В.Сівакова