ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р.Справа № 922/2713/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Федоровой Т.О.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Міський інформаційний центр", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення 5 306 грн. та зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

від позивача - Молочко Н.Г. за дов. № 679/0/2-15 від 04.03.2015 року;

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Міський інформаційний центр" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (надалі - відповідач), в якому просило суд:

- стягнути з відповідача 5 306 грн. неустойки за прострочення повернення місця за Договором № 2010 від 04.12.2013 року за період з 14.05.2014 року по 28.04.2015 року;

- зобов'язати відповідача повернути позивачеві на підставі акту прийому-передачі місце, що знаходиться у комунальній власності, за адресою: АДРЕСА_1, привівши це місце в належний стан відповідно до п. 5.3 Договору № 2010 від 04.12.2013 року.

Крім того, позивач також просить суд покласти на відповідача витрати з оплати судового збору в сумі 3 045 грн., а також 60,90 грн. витрат пов'язаних з розглядом даної справи, що були зумовлені зверненням позивача до реєстраційної служби за отриманням витягу з ЄДРПОУ стосовно відповідача.

Ухвалою суду від 05.05.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляд був призначений на 03.06.2015 року об 11:30 год.

Ухвалою суду від 03.06.2015 року, у зв'язку із неявкою представника відповідача в призначене судове засідання, розгляд справи було відкладено на 24.06.2015 року об 11:30 год.

Ухвалою суду від 24.06.2015 року строк вирішення спору в порядку ст. 69 ГПК України було продовжено на 15 календарних днів та відкладено розгляд справи на 08.07.2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні 08.07.2015 року підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач своїм правом на участь в господарських засіданнях не скористався та жодного разу не прибув до суду. Витребуваних судом документів не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

04.12.2013 р. між Комунальним підприємством "Міський інформаційний центр" (позивачем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (відповідачем) було укладено Договір № 2010 про надання у користування місць, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій (Договір).

Відповідно до п.2.1. Договору, вказаний договір набирає чинності з 01.01.2014 року та діє по 06.05.2014 року.

Відповідно до Договору та Акту прийому-передачі від 01.01.2014 року до Договору, позивач надав в користування відповідачу місце, що знаходиться у комунальній власності, для розміщення спеціальної конструкції - щит стаціонарний (13,37х0,30х1), за адресою: АДРЕСА_1, строком з 01.01.2014 року по 06.05.2014 року (п.1.4 Договору).

Таким чином, спірний Договір вважається таким, що припинив свою дію станом на 06.05.2014 року.

Відповідно до п. 5.1. Договору, протягом семи календарних днів після припинення дії договору на будь-яких підставах, передбачених пунктами 8.1, 8.3 договору, або з дати виключення місць з Переліку місць, які надаються "користувачу" для розташування спеціальних конструкцій та розміру плати за їх користування (додаток № 1), "користувач" зобов'язаний звільнити надані в користування місця і передати їх "КП". Повернення місць, наданих в користування, здійснюється "користувачем" на підставі актів прийому-передачі, які складаються "користувачем" та підписуються уповноваженими представниками "КП" та "користувача".

Відповідно до п. 5.2 Договору, місця вважаються фактично повернутими "КП" з моменту підписання актів прийому-передачі. Акт прийому-передачі місця підписується "КП" після надання "користувачем" фото місця демонтованої спеціальної конструкції, а у разі неможливості визначення стану місця по наданим фотознімкам, після виїзду представника "КП" на місце розташування спеціальної конструкції. У випадку неналежного стану місця розташування спеціальної конструкції (засмічення території, пошкодження місць, наявності фундаменту конструкції тощо) акт прийому-передачі місця з боку "КП" не підписується, а складається акт огляду місця з зазначенням виявлених порушень.

Повторний виїзд представника "КП" на місце розташування спеціальної конструкції здійснюється після усунення порушень, що зазначені в акті огляду місця, за рахунок "користувача".

Відповідно до п. 5.3 Договору, місця, надані в користування "користувачу" за цим договором, повинні бути повернуті "КП" у належному стані (демонтована спеціальна конструкція та її частини (фундаменти, елементи кріплень, тощо), відновлена тротуарна плитка, асфальтне або трав'яне покриття, вивезене сміття та інше).

Отже, відповідно до умов Договору відповідач повинен був станом на 13.05.2014 року повернути позивачеві орендоване ним місце на підставі акту прийому - передачі.

Між тим, відповідач допустив порушення покладених на нього зобов'язань, та в обумовлені у Договорі строки, надане в користування місце позивачеві не повернув.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення № 12841 від 19.06.2014 року із вимогою повернути місце за спірним Договором (а.с. 15). Вказана кореспонденція була отримана відповідачем 01.07.2014 року, що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення (зворотній бік а.с. 15), проте залишена без виконання.

Відповідачем не було надано доказів, які б свідчили про те, що він повернув позивачеві місця в установленому договором порядку, у зв'язку з чим, позовні вимоги в частині повернення місць на підставі акту прийому-передачі підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення неустойку за прострочення повернення місця за Договором за період з 14.05.2014 року по 28.04.2015 року в розмірі 5 306 грн.

Частиною першою ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Так, частиною шостою ст. 232 ГК України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Виходячи із змісту зазначених норм, початком для нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання буде день, наступний за днем, коли воно мало бути виконано. Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

У відповідності до п. 6.2 Договору сторонами встановлено, що у разі прострочення повернення місць, наданих у користування, "користувач" сплачує "КП" неустойку, яка складає 7% від розміру плати за користування неповернутим місцем, встановленої додатком № 1 цього договору (з ПДВ), за кожний день затримки повернення вказаного місця.

Проте, позивачем, в порушення приписів ч. 6 ст. 232 ГПК України, була нарахована неустойка в сумі 5 306 грн. за загальний період з 14.05.2014 року по 28.04.2015 року, тобто за 350 днів.

Так, судом було здійснено перерахунок розміру штрафних санкцій в межах шести місяців від дня, коли відповідачем мало бути виконане зобов'язання за спірним Договором, відповідно до якого належна до стягнення сума неустойки склала 2 759,48 грн. (за 182 дні прострочення).

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 44, 49 ГПК України відповідно до положень яких витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Розглянувши заяву позивача про стягнення з відповідача 60,90 грн., пов'язаних з отриманням позивачем довідки з ЄДРПОУ на відповідача, як судових витрат пов'язаних з розглядом справи, господарський суд, проаналізувавши норми діючого ГПК України, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Міський інформаційний центр" (61166, м. Харків, проспект Леніна, 38, оф. 618, ) 2 759,48 грн. неустойки за прострочення повернення місця за Договором № 2010 від 04.12.2013 року, судовий збір в сумі 2 168,16 грн., а також 60,09 грн., пов'язаних з розглядом справи.

Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_1) повернути Комунальному підприємству "Міський інформаційний центр" (61166, м. Харків, проспект Леніна, 38, оф. 618, ) на підставі акту прийому - передачі місце, що знаходиться у комунальній власності, за адресою: АДРЕСА_1, привівши це місце в належний стан відповідно до п. 5.3 Договору № 2010 від 04.12.2013 року.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 09.07.2015 р.

Суддя С.Ч. Жельне

справа № 922/2713/15