ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" липня 2015 р. Справа № 914/448/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий-суддя Кузь В.Л.

суддів Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

При секретарі судового засідання Петрик К.О.

Розглянув апеляційну скаргу від 27.04.15 Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.04.15

у справі № 914/448/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача Комунального підприємства "Жовкватеплоенерго", м. Жовка, Львівська область

про стягнення заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача - Ященко Р.Ю. - представник (довіреність № 14-135 від 13.05.14);

від відповідача - Крамар І.І. - представник (довіреність № 424 від 22.06.15).

Автоматизованою системою документообігу суду справу № 914/448/15 розподілено до розгляду в складі колегії - головуючий суддя Кузь В.Л., судді Галушко Н.А., Орищин Г.В

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.04.15 у справі № 914/448/15 (суддя Шпакович О.Ф.) позов задоволено частково; зменшено розмір пені на 50 відсотків; стягнуто з КП "Жовкватеплоенерго" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пеню на суму 72 726,73 грн., 3 % річних від прострочених платежів на суму 57 789,26 грн. та інфляційні втрати на суму 269 789,26 грн., а також - судовий збір на суму 9 463,45 грн.; у задоволенні позову, у частині стягнення пені на суму 72 726, 73 грн., - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області в частині зменшення розміру пені на 72 726,73 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, за яким стягнути за КП "Жовкватеплоенерго" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 72 726,73 грн. пені.

При цьому, скаржник посилається на те, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не врахував аргументів, доводів позивача, інтересів позивача, а також не зазначив мотивів такого неврахування. Крім того, скаржник вказав, що нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівняні з невиконаним зобов'язанням за договором купівлі-продажу природного газу.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, представник відповідача в судовому засіданні просить рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, зважаючи на законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду.

Представники сторін навели у судовому засіданні свої доводи та заперечення з приводу поданої апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 та ч. 1 ст. 99 ГПК України у судовому засіданні 08.07.15 оголошено вступну та резолютивну частини постанови Львівського апеляційного господарського суду.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Господарського суду Львівської області від 23.04.15 у справі № 914/448/15, з огляду на наступне:

Як встановлено господарськими судами за умовами договору купівлі-продажу природного газу №13/3613-ТЕ-21 від 04.03.13 ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець) зобов'язалося поставити покупцеві КП "Жовкватеплоенерго" імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00), а покупець зобов'язувався прийняти та оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п. 1.2 цього договору.

На виконання умов договору купівлі-продажу природного газу №13/3613-ТЕ-21 від 04.03.13 у лютому-грудні 2013 року позивачем здійснено постачання відповідачу природного газу загальною вартістю 1 991 649,32 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу та не заперечується сторонами.

Згідно з умовами п. 4.1 договору купівлі-продажу природного газу №13/3613-ТЕ-21 від 04.03.13, відповідач зобов'язався здійснювати оплату вартості спожитого газу протягом місяця поставки газу, з проведенням остаточного розрахунку до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, виконання ним договірного зобов'язання щодо оплати вартості отриманого природного газу було прострочено, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення суми інфляційних втрат, трьох відсотків річних та пені.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

У зв'язку з простроченням КП "Жовкватеплоенерго" оплати за газ, переданого йому ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за договором купівлі-продажу природного газу № 13/3613-ТЕ-21 від 04.03.13, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних на суму 57 929,56 грн. та інфляційні втрати на суму 269 789,26 грн. за весь період прострочення.

Перевіривши здійснений ПАТ "НАК "Нафтогаз України" розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, зазначені вимоги судом першої інстанції визнано обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у заявленому розмірі.

Рішення суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних відповідачем в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Пунктом 7.3. договору сторони передбачили, що у разі порушення покупцем пункту 4.1. цього договору, покупець зобов'язується сплатити продавцю (крім суми заборгованості) пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

На підставі п. 7.3. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" нарахував КП "Жовкватеплоенерго" пеню у розмірі 145 453,46 грн. за загальний період прострочення.

Місцевим господарським судом встановлено, що здійснений ПАТ "НАК "Нафтогаз України" розрахунок пені відповідає обставинам справи та приписам діючого законодавства, тому вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про стягнення з КП "Жовкватеплоенерго" пені на суму 145 453,46 грн. є обґрунтованими.

При цьому, судом першої інстанції було встановлено, що через несвоєчасне погашення державою заборгованості перед відповідачем та скрутне фінансове становище даного підприємства, господарська діяльність якого пов'язана, зокрема, із забезпеченням теплопостачання для населення, що зумовлює збитковість виробництва (у зв'язку з наявністю невідповідності між фактичною вартістю теплової енергії та тарифами на теплопостачання для населення), - наявні підстави, передбачені нормами ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, для зменшення судом розміру пені, нарахованої позивачем, на 50 відсотків.

Відповідно до статті 551 ЦК України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 ГК України також встановлює, що у разі якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пункт 3 статті 83 ГПК України надає суду право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

У пункті 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.11 зазначено, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зменшуючи суму пені на 50 %, суд першої інстанції як на підстави для такого висновку послався, зокрема, на невідповідність між вартістю виробленої (Підприємством) теплової енергії та встановленими тарифами на теплопостачання для населення (які не компенсують витрат на виробництво), а також - значне прострочення державою з погашення заборгованості шляхом надання субвенцій з Державного бюджету, - згідно з Порядком та умовами надання (у 2013 році та у 2014 році) субвенцій з Державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (затверджено Постановами Кабінету Міністрів України № 167 від 20.03.13 та № 30 від 29.01.14).

При цьому, місцевий господарський суд зазначив, що у відповідача відсутня можливість вільного розпорядження власними коштами (що надходять від споживачів теплової енергії), які, згідно з Порядком розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу (затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.14), перераховуються (із спеціального рахунку Підприємства) безпосередньо уповноваженим банком (на рахунок позивача).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідач є комунальним підприємством та неприбутковою організацією, юридичною особою публічного права, яка створена органом влади з метою забезпечення безперервного постачання населенню, комунально-побутовим та іншим підприємствам, організаціям, установам теплової енергії, без мети отримання прибутку; не є фактичним споживачем газу, оскільки згідно п.1.1. договору газ використовувався виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, враховуючи, що несвоєчасна сплата виникла не з вини Підприємства, так як наявні: невідповідність між вартістю виробленої (Підприємством) теплової енергії та встановленими тарифами на теплопостачання для населення (які не компенсують витрат на виробництво), враховуючи ступінь виконання зобов'язання, а саме те, що відповідачем було здійснено погашення основної суми боргу, період прострочення виконання зобов'язання, а додаткові збитки позивача, покриваються також і стягненням з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних на загальну суму 327 718,89 грн., враховуючи фінансовий стан як відповідача, так і позивача, матеріальні інтереси обох сторін, в тому числі право позивача на стягнення пені, при цьому, зважаючи, що стягнення неустойки в повному обсязі значно погіршить господарську діяльність КП "Жовкватеплоенерго" та ставить під загрозу зриву проведення опалювального сезону, та як наслідок, залишення населення та бюджетних установ без опалення, дійшов висновку про необхідність зменшення розмір пені, яка заявлена до стягнення саме до 50% від заявленої суми, що становить 72 726,73 грн.

При цьому, Львівський апеляційний господарський суд зазначає, що ні до матеріалів позовної заяви, ні в суді апеляційної інстанції позивач не подав обґрунтованого розрахунку та не підтвердив наявності фактично отриманих збитків внаслідок порушення відповідачем строків розрахунку за договором № 13/3613-ТЕ-21 від 04.03.13.

Відповідна правова позиція, викладена в постанові Вищого господарського суду України від 15.04.15 у справі № 904/7155/14.

З огляду на викладене, з врахуванням ступеня виконання зобов'язання боржником, майнового стану сторін, які беруть участь у зобов'язанні, їх інтересів місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення суми пені до 72 726,73 грн.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі спростовуються вищенаведеним висновками суду. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем не було доведено той факт, що зменшення пені на 50 %, яка була нарахована за несвоєчасне виконання відповідачем договірного обов'язку на підставі договору № 13/3613-ТЕ-21 від 04.03.13, спричинило позивачу збитки, як і не подав суду розрахунок таких збитків.

Проаналізувавши вищенаведене, Львівським апеляційним господарським судом не знайдено підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу від 27.04.15 Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 23.04.15 у справі № 914/448/15 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 09.07.15

Головуючий суддя Кузь В.Л.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.