РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015Справа №910/10104/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» стягнення заборгованості в розмірі 352 677 грн. 73 коп.
Представники:

від Позивача: Білявська М.Р. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Білоусов А.Ю. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості в розмірі 352 677 грн. 73 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.01.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» (Метро) було укладено Договір поставки товарів та надання послуг № 22861, відповідно до умов якого Метро надає Постачальникові рекламні, інформаційні, маркетингові та інші послуги у порядку та згідно з додатковими угодами та додатками до цього Договору, Постачальник постачає і передає у власність Метро, а Метро приймає та оплачує товари згідно з замовленнями Метро та товаросупровідною документацією, які складають невід»ємну частину цього Договору. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору у період з 02.01.2015 р. по 29.01.2015 р. він поставив товар на загальну суму в розмірі 325 835 грн. 04 коп., а Відповідач в свою чергу отримав вказаний Товар, що підтверджується накладними, проте Відповідачем не була здійснена оплата за вказаний Товар у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» в розмірі 325 835 грн. 04 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» пеню у розмірі 8 995 грн. 15 коп., 3% річних у розмірі 578 грн. 29 коп. та інфляційні у розмірі 17 269 грн. 25 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.04.2015 р. порушено провадження у справі № 910/10104/15, судове засідання призначено на 27.05.2015 р.

25.05.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із неможливістю уповноваженого представника бути присутнім в судовому засіданні.

27.05.2015 року в судове засідання представники сторін не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 22.04.2015 року не виконали.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача надати письмові пояснення щодо визначення умовами Договору поставки товарів та надання послуг №22861 від 01.01.2010 року права нарахування пені, у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору;

2) Відповідача надати докази на підтвердження оплати заборгованості за Договором поставки товарів та надання послуг №22861 від 01.01.2010 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 р. відкладено розгляд справи на 10.06.2015 р., у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

10.06.2015 року в судове засідання представники сторін не з'явились, про поважні причини неявки Суд не повідомили, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 22.04.2015 року та ухвали від 27.05.2015 року не виконали.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Як зазначає Верховний Суд України в листі №1-5/45 від 25.01.2006 критерії оцінювання розумності строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ. Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади.

Відтак, виходячи з неявки представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, що унеможливлює встановлення всіх фактичних обставин про справі, з метою створення сторонам необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд вважає за доцільне продовжити строк розгляду спору на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2015 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 24.06.2015 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, продовженням строків розгляду спору.

23.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

24.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов Відзив на позовну заяву, в якому просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

24.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛБІ - РОС Корона" (р/р 5207 в ПАТ "Укрсоцбанк" МФО 300023) - основний борг 325 835,04 грн, пеню 60 414,56 грн., річні 3 149,23грн., інфляційні збитки 112 054,66 грн. та сплачений судовий збір в сумі 10 029,08 грн.

24.06.2015 року в судове засідання з'явився представник відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛБІ - РОС Корона" про збільшення позовних вимог, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.12 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає заяву Позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду.

В судовому засіданні представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначив, що не заперечує проти факту поставки, однак в транспортних накладних не зазначено на виконання якого договору вони складені, а між Позивачем і Відповідачем укладено два договори.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представника відповідача, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням Відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРО Кеш енд Кері Україна";

- надати податкові накладні на підтвердження факту поставки товару за Договором №22861 від 01.01.2010 року;

- надати докази на підтвердження надання Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" податкових накладних та товарних накладних на виконання вимог п. 3.2. Договору №22861 від 01.01.2010 року.

2) Відповідача:

- надати інформацію з посиланням на належні докази щодо наявності іншого договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОЛБІ - РОС Корона" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТРО Кеш енд Кері Україна" та надати докази на підтвердження його належного виконання;

- Акт звірки взаємних розрахунків за Договором №22861 від 01.01.2010 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2015 р. відкладено розгляд справи на 06.07.2015 р., у зв'язку з неявкою представника позивача в судове засідання, витребуванням додаткових доказів по справі.

03.07.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення по суті спору.

03.07.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли додаткові письмові пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 06 липня 2015 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних у повному обсязі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 06 липня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.01.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» (Метро) було укладено Договір поставки товарів та надання послуг № 22861, відповідно до умов якого Метро надає Постачальникові рекламні, інформаційні, маркетингові та інші послуги у порядку та згідно з додатковими угодами та додатками до цього Договору, Постачальник постачає і передає у власність Метро, а Метро приймає та оплачує товари згідно з замовленнями Метро та товаросупровідною документацією, які складають невід»ємну частину цього Договору.

Відповідно до п.2.10 Договору Товари приймаються за кількістю та якістю у відповідному ТЦ, куди товари поставляються, на підставі транспортних накладних та інших супровідних документів, які підтверджують якість та повному товарів.

Згідно з п. 3.2 Договору Метро здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок Постачальника, зазначений у статті 11 цього Договору протягом терміну платежу, зазначеного у п.1.1 Додатку №7. Протягом 5 днів після поставки товарів Постачальник повинен надати Податкову накладну та товарну накладну з зазначенням номеру приймання товару в головний офіс Метро.

Цей Договір з усіма додатками до нього діє до 31.12.2010 р. Строк дії цього Договору автоматично продовжується на 1 рік у випадку, якщо менш ніж за 6 місяців до закінчення його строку дії будь - яка особа не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію. (п.10.1 Договору)

Додатком №7 до Договору поставки товарів та надання послуг № 22861 від 01.01.2010 року Сторони визначили, що Метро оплачує товари протягом 35 календарних днів з дня отримання товарів у торговельному центрі «МЕТРО кеш енд Кері» за умови, що Постачальник надасть належним чином оформлені податкові та товарні накладні за адресою, яка вказана у статті 11 Договору, протягом не більше ніж 5 днів з дня поставки.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки товарів та надання послуг № 22861 від 01.01.2010 року Позивачем була поставлена продукція, а Відповідач в свою чергу прийняв вказану продукцію, що підтверджується транспортними накладними №1 від 02.01.2015 р., №727 від 08.01.2015 р., №1156 від 12.01.2015 р., №3354 від 15.01.2015 р., №6419 від 22.01.2015 р., №6413 від 22.01.2015 р., №6405 від 23.01.2015 р., №9800 від 29.01.2015 р., №9801 від 29.01.2015 р. та товарними накладними №1 від 02.01.2015 р. на суму 63 216 грн. 36 коп., №727 від 08.01.2015 р. на суму 46 635 грн. 96 коп., № 1156 від 12.01.2015 р. на суму 51 600 грн. 00 коп., №3354 від 15.01.2015 р. на суму 47 959 грн. 92 коп., №6419 від 22.01.2015 р. на суму 14 270 грн. 40 коп., №6413 від 23.01.2015 р. на суму 50 771 грн. 04 коп., №6405 від 23.01.2015 р. на суму 19 350 грн. 00 коп., №9800 від 29.01.2015 р. на суму 30 741 грн. 36 коп., №9801 від 29.01.2015 р. на суму 1 290 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідачем не була здійснена оплата за вказаний Товар у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» в розмірі 325 835 грн. 04 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» пеню у розмірі 60 414 грн. 56 коп., 3% річних у розмірі 3 149 грн. 23 коп. та інфляційні у розмірі 112 054 грн. 66 коп. з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 24.06.2015 р., яка прийнята Судом до розгляду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки товарів та надання послуг № 22861 від 01.01.2010 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки товарів та надання послуг № 22861 від 01.01.2010 року Позивачем була поставлена продукція, а Відповідач в свою чергу прийняв вказану продукцію, що підтверджується транспортними накладними №1 від 02.01.2015 р., №727 від 08.01.2015 р., №1156 від 12.01.2015 р., №3354 від 15.01.2015 р., №6419 від 22.01.2015 р., №6413 від 22.01.2015 р., №6405 від 23.01.2015 р., №9800 від 29.01.2015 р., №9801 від 29.01.2015 р. та товарними накладними №1 від 02.01.2015 р. на суму 63 216 грн. 36 коп., №727 від 08.01.2015 р. на суму 46 635 грн. 96 коп., № 1156 від 12.01.2015 р. на суму 51 600 грн. 00 коп., №3354 від 15.01.2015 р. на суму 47 959 грн. 92 коп., №6419 від 22.01.2015 р. на суму 14 270 грн. 40 коп., №6413 від 23.01.2015 р. на суму 50 771 грн. 04 коп., №6405 від 23.01.2015 р. на суму 19 350 грн. 00 коп., №9800 від 29.01.2015 р. на суму 30 741 грн. 36 коп., №9801 від 29.01.2015 р. на суму 1 290 грн. 00 коп., а загалом на суму в розмірі 325 835 грн. 04 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, проте Відповідачем не було сплачено за отриманий Товар у повному обсязі.

Судом розглянуті та відхилені заперечення Відповідача щодо ненадання Позивачем всупереч умовам Договору поставки товарів та надання послуг № 22861 від 01.01.2010 року податкових та товарних накладних, складених відповідно до вимог законодавства та спірного договору, оскільки матеріали справи містять транспортні та товарні накладні з відмітками Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» про прийняття товару із зазначенням дати отримання товару, юридичної назви підприємства, його юридичної адреси, ідентифікаційний код юридичної особи.

Так, статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до статті 9 вказаного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Також, згідно з Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1994, господарські операції господарюючих суб'єктів фіксуються та підтверджуються первинними документами, складеними та оформленими відповідно до вимог зазначеного Положення; первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назва підприємства, від імені якого складено документ, назва документа, дата та місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному та вартісному виразі), посади, підписи та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції та складання первинного документу; первинні документи підлягають обов'язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік.

Саме таким вимогам і відповідають Договір поставки товарів та надання послуг № 22861 від 01.01.2010 року, транспортні накладні №1 від 02.01.2015 р., №727 від 08.01.2015 р., №1156 від 12.01.2015 р., №3354 від 15.01.2015 р., №6419 від 22.01.2015 р., №6413 від 22.01.2015 р., №6405 від 23.01.2015 р., №9800 від 29.01.2015 р., №9801 від 29.01.2015 р., товарні накладні №1 від 02.01.2015 р., №727 від 08.01.2015 р., № 1156 від 12.01.2015 р., №3354 від 15.01.2015 р., №6419 від 22.01.2015 р., №6413 від 23.01.2015 р., №6405 від 23.01.2015 р., №9800 від 29.01.2015 р., №9801 від 29.01.2015 р., що засвідчують факт здійснення господарської операції та договірних відносин.

Крім того, оскільки згідно зі ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства, то визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

На підтвердження своїх вимог, Позивачем були надані до матеріалів справи копії податкових накладних, що складені ним на спірні господарські операції за Договором та які були надіслані на адресу Відповідача.

Відповідно до статті 15 Податкового кодексу України, платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний, зокрема, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податок на додану вартість - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V Податкового кодексу України.

Відповідно до статті 185 Податкового кодексу України, об'єктом оподаткування є, зокрема, операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 Податкового кодексу України.

Згідно зі статтею 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну складену за вибором покупця (отримувача) у паперовому вигляді або в електронній формі. Податкова накладна складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов'язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частин 198.1, 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Враховуючи вищенаведене, Судом встановлено, що зі спірних господарських операцій Позивачем виписано Відповідачу податкові накладні та сплачено податок на додану вартість в доход Державного бюджету України, а Відповідачем сформовано податковий кредит. Копії податкових накладних з розшифровками податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів наявні в матеріалах справи і так само засвідчують факт надання Позивачем визначених умовами договору послуг.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» за Договором поставки товарів та надання послуг № 22861 від 01.01.2010 року становить 325 835 грн. 04 коп.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» в розмірі 325 835 грн. 04 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості товару в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'яза ння належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 325 835 грн. 04 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду, з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 24.06.2015 р., яка прийнята Судом до розгляду, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 06.02.2015 р. по 15.06.2015 р. у розмірі 3 149 грн. 23 коп. та інфляційні в розмірі 112 054 грн. 66 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за отриманий товар за Договором поставки товарів та надання послуг № 22861 від 01.01.2010 року за загальний період прострочки з 06.02.2015 р. по 15.06.2015 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню у зв»язку з невірним розрахунком Позивача в часині визначення початку прострочки Відповідача. Таким чином, до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних у розмірі 3 122 грн. 52 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період з 07.02.2015 року по 15.06.2015 року.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов»язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року)

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, наданий Позивачем, вважає, що позовні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача інфляційних за період з 06.02.2015 р. по 15.06.2015 р. підлягають частковому задоволенню у зв»язку з невірним розрахунком Позивача, оскільки інфляція є девальвацією грошової одиниці України протягом місяця і визначається державою як середньомісячний індекс, що збільшує суму основного боргу, який повинен існувати протягом місячного періоду прострочки виконання відповідачем його грошового зобов»язання. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, причому може мати місце як інфляція грошових коштів, так і дефляція, і коли строк виконання зобов»язання настає до 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за поточний місяць, а коли строк виконання зобов»язання - після 15 числа місяця, то застосовується індекс інфляції за наступний місяць. Крім того, Суд зазначає, що розрахунок інфляційних на загальну суму заборгованості, здійснений Позивачем, є також невірним, оскільки нарахування слід здійснювати окремо за кожною товарною накладною.

Таким чином, з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню інфляційні, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов»язання в зв»язку з девальвацією грошової одиниці України, за загальний період з 07.02.2015 р. по 15.06.2015 р. лише у розмірі 102 340грн. 13 коп.

При зверненні до суду, з урахуванням Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 24.06.2015 р., яка прийнята Судом до розгляду, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 06.02.2015 р. по 15.06.2015 р. у розмірі 60 414 грн. 56 коп.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб'єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов»язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного Банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. (стаття 547 Цивільного кодексу України)

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм чинного законодавства України, для застосування пені за порушення грошового зобов»язання договором мають бути визначені випадки, розмір та порядок їх застосування.

Оскільки між сторонами угода щодо стягнення пені не укладена, а частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України передбачено обмеження нарахування пені за весь час користування чужими грошовими коштами обліковою ставкою НБУ, якщо вона передбачена умовами укладеного між сторонами договору, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 60 414 грн. 56 коп. задоволенню не підлягають.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 325 835 грн. 04 коп., 3% річних в розмірі 3 122 грн. 52 коп. та інфляційні у розмірі 102 340 грн. 13 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТРО Кеш енд Кері Україна» (02140, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПЕТРА ГРИГОРЕНКА, будинок 43, Ідентифікаційний код юридичної особи 32049199) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛБІ - РОС Корона» (58032, Чернівецька обл., місто Чернівці, ВУЛ. ВАСИЛЯ ЛЕСИНА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 30935938) заборгованість у розмірі 325 835 (триста двадцять п'ять тисяч вісімсот тридцять п'ять) грн. 04 (чотири) коп., 3% річних у розмірі 3 122 (три тисячі сто двадцять дві) грн. 52 (п'ятдесят дві) коп., інфляційні у розмірі 102 340 (сто дві тисячі триста сорок) грн. 13 (тринадцять) коп. та судовий збір у розмірі 8 625 (вісім тисяч шістсот двадцять п'ять) грн. 95 (дев'яносто п'ять) коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10 липня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин