УХВАЛА

02.07.2015Справа № 910/24836/14

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтосервіс»

До Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство

«Чорноморнафтогаз»

Про стягнення 285 641,77 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Беззубкін С.М. - по дов. № б/н від 03.06.2015

від відповідача Варданян А.А. - по дов. № 03 від 05.01.2015

Осадча А.І. - по дов. № 18 від 22.04.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтосервіс» до Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення 285 641,77 грн., з яких: 133 600,70 грн. основного боргу, 50 864,49 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 101 177,28 грн. - 3% річних за неналежне виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору поставки № 494 від 24.05.2012.

В ході розгляду справи відповідачем 23.12.2014 було подано заяву про відстрочку виконання рішення у справі № 910/24386/14 до 01.01.2016. Заява мотивована тим, що відповідач здійснював основну господарську діяльність за місцем реєстрації на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополь. З 27.02.2014 для відповідача стало неможливим здійснювати свою господарську діяльність на території, яка має статус тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації. Окупація території України є надзвичайною подією та спричинила значні втрати та блокування діяльності відповідача, що підтверджується сертифікатом Торгово-промислової палати України № 2018 про форс-мажорні обставини. Наразі наявність великої кількості кредиторів та вкрай скрутне становище відповідача унеможливлює виконання рішення суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 910/24836/14 від 23.12.2014 частково задоволені позовні вимоги та стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтосервіс» 133 600,70 грн. основного боргу, 44 399,07 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 98 310,69 грн. - 3% річних, 5 526,21 грн. судового збору. Даним рішенням в задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення суду було відмослвено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Господарського суду міста Києва № 910/24836/14 від 23.12.2014 відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 910/24836/14 від 18.02.2015 рішення Господарського суду міста Києва № 910/24836/14 від 23.12.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 та рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 у справі № 910/24836/14 відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України № 910/24836/14 від 10.06.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 у справі № 910/24836/14 скасовано в частині відмови в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про відстрочення виконання рішення до 01.01.2016, справу в скасованій частині передано до Господарського суду міста Києва на новий розгляд.

Матеріали справи № 910/24836/14 були отримані Господарським судом міста Києва 17.06.2015 та згідно автоматизованої системи документообігу суду передані на новий розгляд судді Сіваковій В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 справу призначено до розгляду на 02.07.2015.

Предметом нового розгляду є заява Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про відстрочення виконання рішення до 01.01.2016.

Відповідачем 01.07.2015 до відділу діловодства суду подано пояснення.

Відповідач в судовому засіданні 02.07.2015 подану заяву про відстрочку виконання рішення суду підтримав повністю.

Позивач в судовому засіданні 02.07.2015 проти задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення суду заперечував повністю.

Розглянувши подану заяву відповідача, суд відзначає наступне

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Як вбачається з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України.

Так, за змістом статті 32 Господарського процесуального кодексу України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Заявником підтверджено, що в зв'язку з тимчасовою окупацією Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим всі активи, установчі документи та печатка ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» були втрачені. При цьому, ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» також не має доступу ані до реєстру укладених підприємством договорів, ані до оригіналів документів, що відображають фінансово-розрахункові та інші господарські операції, зокрема і тих, на які посилається позивач.

Оскільки, статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», що визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії Російської Федерації, тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України та відповідно до ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається, зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Отже, неможливість ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» розпоряджатися належним йому нерухомим майном, внаслідок зазначених подій, відноситься до обставин, що в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України ускладнюють виконання рішення.

Судом встановлено, що постановами державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 22.08.2014, від 15.09.2014, від 25.11.2014 було накладено арешт на все майно, що належить ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», на кошти, що містяться на банківських рахунках ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» та на цінні папери, що також може вплинути на господарську діяльність підприємства та на його платоспроможність.

Слід зазначити, що відповідач є стратегічним об'єктом, заснованим на державній власності, грошові кошти та рухоме майно якого арештовані, а нерухоме майно знаходиться на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, що є обставинами, які ускладнюють виконання рішення у даній справі.

Окрім цього відповідачем отримано сертифікат Торгово-промислової палати України № 2018 від 03.12.2014 про форс-мажорні обставини, якою засвідчено настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з 27.02.2014 для ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», які на момент видачі сертифікату тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Згідно п. 9.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» (зі змінами) господарські суди повинні зазначати у рішеннях, якими надано відстрочку виконання, - конкретні терміни їх виконання.

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Отже, розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення, господарський суд визнає причини, з яких рішення суду не може бути виконано у встановлений термін, поважними, та вважає можливим задовольнити заяву та відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/24836/14 від 23.12.2014 до 01.01.2016.

Задовольняючи заяву відповідача, суд приймає до уваги і ту обставину, що при застосуванні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України щодо відстрочки виконання вказаного рішення є більш вірогідним і є підстави вважати, що будуть здійснено заходи по його належному та своєчасному виконанню.

Ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 у справі № 910/24836/14 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2014 у справі № 910/24836/14 до 01.01.2016.

СуддяВ.В.Сівакова