УХВАЛА

02.07.2015Справа № 4/57

За поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві про видачу дубліката виконавчого документу у справі №4/57 від 15.04.2010р.
За позовом Прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

До Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

Про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від прокуратури - Жовтний С.О.

Від позивача - не з'явився;

від боржника - ОСОБА_3

від державного виконавця (заявника) - Євпатова Т.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Прокуратура Святошинського району міста Києва звернулась до суду в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовом про зобов'язання Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею приблизно 0,07 га за адресою: перетин АДРЕСА_1 у м. Києві, що використовується для розміщення та функціонування станції технічного обслуговування автотранспорту.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2008р., відмовлено в задоволенні позову.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2008р., рішення господарського суду міста Києва від 25.09.2008р. скасовано, прийнято нове рішення, яким зобов'язано Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею приблизно 0,07 га за адресою: перетин АДРЕСА_1 у м. Києві, що використовується для розміщення та функціонування станції технічного обслуговування автотранспорту. Стягнуто з відповідача до Державного бюджету України 85 грн. витрат по сплаті державного мита за подання позову, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, 42,50 грн. державного мита за внесення апеляційного подання.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2009р., постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.11.2008р. залишено без змін.

15.04.2010р. по справі № 4/57 господарським судом міста Києва було видано накази на примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2008р., які набрали законної сили 01.04.2009р.

20.04.2015 року відділ державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві звернувся до господарського суду міста Києва з поданням про видачу дублікату наказу господарського суду міста Києва № 4/57 від 15.04.2010 року, оскільки виконавчий документи було втрачено під час примусового виконання.

Відповідач заперечив проти подання державного виконання про видачу дубліката судового наказу, зважаючи на те, що 07.08.2013 року Відділ державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві вже звертався до господарського суду міста Києва із заявою про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва № 4/57 від 15.04.2010 року. 24.10.2013 року господарський суд міста Києва за результатами розгляду вказаної заяви ухвалою суду відмовив Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві у видачі дублікату вищевказаного наказу, у зв'язку з тим, що останній звернувся із заявою про видачу дублікату наказу суду з пропуском строку, передбаченого ст. 120 ГПК України.

Так, відповідач зауважив суду, що строк пред'явлення наказу господарського суду міста Києва № 4/57 від 15.04.2010 року закінчився 01.04.2012 року, у зв'язку з цим подання державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві про видачу дубліката виконавчого документу у справі № 4/57 від 15.04.2010 року не відповідає вимогам ст. 120 ГПК України, а тому задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що за заявою прокурора Святошинського району міста Києва, поданою в порядку ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», постановою від 29.04.2010р. відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції на підставі ст.ст. 3,18, 24 вказаного закону було відкрито виконавче провадження ВП №19030057 з примусового виконання наказу 4/57 від 15.04.2010р., боржнику надано 7-ми денний термін на добровільне виконання рішення суду.

В подальшому державним виконавцем вчинялись виконавчі дії по виконанню наказу №4/57 від 15.04.2010р., відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», про що в матеріалах доданих до подання міститься: акт державного виконавця від 28.05.2010р., вимога №911/6, якою державний виконавець зобов'язав звільнити боржника з займаної земельної ділянки, пропозиція державного виконавця від 29.09.2010р. №911/6, припис прокурора Святошинського району про усунення порушень Закону України «Про виконавче провадження» від 22.09.2010р., акт державного виконавця від 19.10.2010р., постанова про накладення штрафу від 20.10.2010р., повторна вимога від 19.11.2010р. №911/6, акт державного виконавця від 02.12.2010р., постанова про накладення штрафу від 03.12.2010р.,повторна вимога від 01.02.2011р. №179/6, акт державного виконавця від 15.02.2011р., повторна вимога від 28.03.2011р., №179/6, повторна вимога від 17.02.2015р. №36/1, акт державного виконавця від 06.04.2015р.

Однак, в подальшому наказ суду від 15.04.2010р. №4/57 було втрачено державним виконавцем під час примусового виконання.

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами статей 4-5 статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно із мотивувальною частиною рішення №16-рп/2009 від 30.06.2009р. Конституційного Суду України виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі статті 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України наказ суду виданий 15.04.2010р. на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2008р. у справі №4/57, яка набрала законної сили є обов'язковим до виконання та має бути виконаним.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони (що відповідає вимогам ст. 22 редакції Закону України «Про виконавче провадження» чинної станом на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження).

Таким чином, як свідчать матеріали виконавчого провадження строк пред'явлення наказу суду від 15.04.2010р. №4/57 до виконання, дублікат якого просить видати виконавча служба, не був пропущений оскільки виконавчий документ пред'явлений стягувачем до виконання в межах строків давності визначених ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження не було завершено або закінчене відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». Вказане виконавче провадження перебуває на виконанні.

Відтак, державний виконавець звернувся до суду з поданням про видачу дубліката виконавчого документа 20.04.2015р. в межах строку, встановленого для пред'явлення наказу №4/57 від 15.04.2010р. до виконання у зв'язку зі перериванням строку давності пред'явлення вказаного наказу до виконання.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе задовольнити заяву державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві та видати дублікат наказу у справі №4/57 від 15.04.2010р.

Заперечення боржника судом не приймаються до уваги, оскільки під час розгляду заяви державного виконавця від 07.08.2013р. за результатами якого ухвалою суду було відмовлено у задоволенні подання державного виконавця суду не було представлено доказів звернення стягувача до виконавчої служби, відкриття виконавчого провадження та вчинення певних виконавчих дій, відтак суд розглядав заяву за наявними в ній матеріалами, натомість в межах розгляду даного подання державного виконавця від 20.04.2015р., суд дійшов висновку про доведеність факту переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання та у зв'язку з цим задоволення заяви про видачу дубліката наказу від15.04.2010р. №4/57.

Частиною першою статті 120 ГПК України встановлено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до частини 2 статті 120 ГПК України про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе видати дублікат наказу від 15.04.2010р. №4/57 у зв'язку з цим задовольнити заяву державного виконавця.

Враховуючи викладене та керуючись .т.ст. 86, 119, 120 ГПК України

У Х В А Л И В:

Заяву державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Святошинського РУЮ у м. Києві про видачу дубліката виконавчого документу у справі №4/57 від 15.04.2010р. задовольнити.

Видати дублікат наказу господарського суду міста Києва у справі №4/57 від 15.04.2010р.

СуддяІ.І. Борисенко