ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р.Справа № 924/673/15

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Музика М.В. при секретарі судового засідання Кузьбіда Б.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Шепетівського міжрайонного прокурора Хмельницької області в інтересах держави

до Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Римська Наталія Євгенівна, м. Хмельницький

про скасування пунктів 1.1 та 1.3.1 розпорядження голови Шепетівської райдержадміністрації Хмельницької області №441/2006-р від 08.11.2006 року "Про передачу в оренду земельних ділянок" зі змінами, внесеними розпорядженням №18/2007-р від 22.01.2007 року,

Представники сторін:

від прокуратури: Василенко Д.М. - прокурор відділу прокуратури Хмельницької області

від відповідача: не з'явився

третьої особи (Римської Н.Є.): Римський А.В. - згідно довіреності від 25.08.2009 року

третьої особи (Ленковецької сільської ради): Рощин О.К. - згідно довіреності №17 від 15.06.2015 року

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Хмельницької області від 07.05.2015 року порушено провадження у справі за позовом прокурора в інтересах держави про скасування пунктів 1.1 та 1.3.1 розпорядження голови Шепетівської райдержадміністрації Хмельницької області №441/2006-р від 08.11.2006 року "Про передачу в оренду земельних ділянок" зі змінами, внесеними розпорядженням №18/2007-р від 22.01.2007 року, та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Римську Наталію Євгенівну, м. Хмельницький.

Ухвалою суду від 21.05.2015 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Ленковецьку сільську раду Шепетівського району Хмельницької області.

Прокурор позовні вимоги обґрунтовує положеннями ст. 9 Закону України "Про державну експертизу землевпорядної документації", ст.ст. 9, 12, 23, 25, 26 Закону України "Про меліорацію земель", вказуючи, що відповідачем всупереч наведеним положенням законодавства надано в оренду оскаржуваним розпорядженням земельну ділянку для будівництва АЗС із сервісним обслуговуванням.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, вважає, що його підтвердженим наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідач повноважного представника на судовий розгляд справи не направив, у надісланому на адресу суду запереченні на позов від 19.05.2015 року №10/04-14-842/2015 просить суд у позові відмовити. На обґрунтування заперечень наголошує, що відповідачем на вимогу Шепетівського міжрайонного прокурора №1377-20 від 11.02.2010 року видано розпорядження, яким скасовано оскаржувані пункти, проте, вказане розпорядження було скасовано постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.06.2010 року, яка набрала законної сили 06.08.2014 року. Відповідач з наведеного робить висновок, що посилання прокурора про те, що він довідався про вступ постанови в законну силу лише 02.03.2015 року є недоцільним, адже Шепетівська прокуратура не виступала стороною у справі.

Крім того, зазначає, що на підставі оскаржуваного розпорядження було укладено договір оренди №27 від 15.11.2006 року, що означає повне його виконання.

Звертає увагу суду, що рішенням господарського суду Хмельницької області у справі №16/490-10 від 30.03.2015 року відмовлено Шепетівському міжрайонному прокурору у задоволенні позову щодо оренди земельної ділянки Римською Н.Є.

У запереченнях відповідач також просить суд проводити розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи доказами.

У надісланому на адресу суду клопотанні №10/04-21-1014/2015 від 16.06.2015 року Шепетівська районна державна адміністрація також просить суд застосувати встановлені законом строки позовної давності та відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На обґрунтування зазначає, що фактично прокуратура довідалась про оскаржуване розпорядження у 2010 році, коли звернулася до суду із позовом у справі №16/490. Тобто, строк позовної давності для звернення до суду із даним позовом сплив ще 15.03.2013 року.

Представник третьої особи - Римської Н.Є., в судовому засіданні проти позову заперечує. У наданому суду клопотанні від 16.06.2015 року додатково наголошує, що прокурором не вказано позивача в даній справі та не вмотивовано, у чому полягають інтереси держави, що, на думку представника Римської Н.Є., є підставою для залишення даного позову без розгляду. Звертає увагу суду на ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.07.2014 року у справі №31675/12/9104, згідно якої ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому не можуть бути скасовані після їхнього виконання. Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази розташування на земельній ділянці, переданій в оренду оскаржуваним розпорядженням, об'єктів меліорації. В судовому засіданні 01.07.2015 року подав заяву про фальшивість доказу, у якій просить суд на підставі ч. 2 ст. 185 ЦПК України визнати висновок №18 відділу оперативного та екологічного контролю Поліського регіону від 17.01.2007 року фальшивим доказом. Суд відмовляє в задоволенні вказаної заяви, оскільки нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачене відповідне право господарського суду.

Представник третьої особи - Ленковецької сільської ради в судовому засіданні та у листі №02-13/30 від 27.05.2015 року заявлений прокурором позов підтримав у повному обсязі.

Розглядом матеріалів справи судом встановлено наступне.

13 жовтня 2005 року відповідно до акту приймання-передачі, комісією, утвореною на підставі розпорядження Шепетівської районної адміністрації від 19.07.2005 року, проведено обстеження об'єкта передачі - системи "Хомора" с. Ленківці Шепетівського району, яка належить СТОВ "Поділля", та передано Ленковецькій сільській раді.

Як вбачається із акту вибору ділянки для будівництва бензинової заправки із сервісним обслуговуванням приватного підприємця Римської Н.Є. від 27.12.2005 року, комісією у складі: першого заступника голови Шепетівської районної державної адміністрації, замовника приватного підприємця Римської Н.Є., представника вишукувальної організації, генерального проектувальника НДІ "Проект реконструкція", генпідрядника ПМП "Юнар", головного архітектора району, заступника начальника районного відділу земельних ресурсів, головного державного санітарного лікаря району, головного державного інспектора пожежного нагляду Шепетівського району, начальника державної інспекції екології та природних ресурсів, начальника служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, за участю представників зацікавлених організацій: начальника району електромереж, начальника центру електрозв'язку №9, начальника ЦЛКС - 212, начальника центру технічної експлуатації сільських з'єднувальних ліній №9, начальника кабельної дільниці №3, Ленковецького сільського голови, начальника Управління культури Хмельницької ОДА, начальника ВДАІ України у Хмельницькій області, проведено вибір ділянки під будівництво бензинової заправки. В акті зазначено, що земельна ділянка повністю відповідає протипожежним, санітарним нормам і функціональному призначенню - будівництво бензинової заправки із сервісним обслуговуванням.

Акт підписаний всіма членами комісії, скріплений їхніми печатками та 15.02.2006 року затверджений головою Шепетівської районної державної адміністрації.

Згідно виписки з протоколу третьої сесії Ленковецької сільської ради Шепетівського району від 02.06.2006 року, на сесії ради вирішено не дати погодження на будівництво АЗС на стадіоні та оренду земель загального користування; клопотати перед Шепетівською районною державною адміністрацією про перенесення будівництва АЗС зі стадіону села Ленківці в інше місце, яке буде надано та погоджено з приватним підприємцем Римською Н.Є.

Державним підприємством "Український дорожній сервіс" на замовлення ФОП Римської Н.Є., 19.07.2006 року підготовлено дозвіл №00299/104/06-06-1 на будівництво та облаштування заїздів, виїздів та перехідно-швидкісних смуг на землях дорожнього господарства, а також при розміщенні об'єктів сервісу на земельних ділянках, суміжних із землями дорожнього господарства вздовж автомобільної дороги М-21 Городище-Рівне-Старокостянтинів. Дозвіл затвердженого заступником голови Державної служби автомобільних доріг України 24.10.2006 року.

Розпорядженням голови Шепетівської райдержадміністрації №441/2006-р від 08.11.2006 року „Про передачу в оренду земельних ділянок" передано в оренду Римській Н.Є. земельну ділянку площею 1,0 га із земель господарського двору на території Ленковецької сільської ради для будівництва та експлуатації бензинової заправки із сервісним обслуговуванням терміном на 20 років. Доручено першому заступнику голови адміністрації укласти договір оренди.

На підставі вказаного розпорядження 15 листопада 2006 року Шепетівська районна державна адміністрація (Орендодавець) та приватний підприємець Римська Н.Є. (Орендар) уклали договір оренди земельної ділянки, згідно розділу 1 якого орендодавець надає із земель господарського двору на території Ленковецької сільської ради, які розташовані за межами населених пунктів, а орендар приймає у тимчасове користування на умовах оренди, відповідно до кадастрового плану земельної ділянки, що додається і є невід'ємною частиною даного договору, земельну ділянку площею 1,0 га для будівництва та експлуатації бензинової заправки з сервісним обслуговуванням.

Земельна ділянка надається в користування на умовах оренди строком на 20 років, тобто, до 16 листопада 2026 року (розділ 2 Договору).

Договір оренди підписано сторонами, скріплено їхніми печатками та зареєстровано в Шепетівському районному відділ Хмельницької регіональної філії ДП ПДЗК від 02.09.2007 року за №01.

Шепетівська районна державна адміністрація розпорядженням голови №18/2007-р від 22.01.2007 року "Про внесення змін до розпорядження голови адміністрації від 08.11.2006р. №441/2006-р" внесла зміни до розпорядження №441/2006-р від 08.11.2006 року, виклавши пункт 1 останнього в такій редакції:

„1.1 Затвердити приватному підприємцю Римській Н.Є. проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,0 га із земель господарського двору на території Ленковецької сільської ради, змінивши цільове призначення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення на землі автомобільного транспорту. 1.3.1. Передати в оренду Римській Н.Є. земельну ділянку площею 1,0 га із земель автомобільного транспорту на території Ленковецької сільської ради для будівництва та експлуатації бензинової авто заправки терміном на 20 років."

Відповідач розпорядженням №52/2010-р від 19.02.2010 року "Про скасування підпунктів 1.3., 1.3.1. пункту 1 розпорядження голови Шепетівської районної державної адміністрації від 08.11.2006 року №441/2006-р, із змінами, внесеними розпорядженням голови Шепетівської районної державної адміністрації від 22.01.2007 року №18/2007-р", розглянувши протест Шепетівського міжрайонного прокурора від 11.02.2010 року №377-10, скасував підпункти 1.1., 1.3.1. пункту 1 розпорядження голови Шепетівської районної державної адміністрації від 08.11.2006 року №441/2006-р "Про передачу в оренду земельних ділянок", зі змінами, внесеними розпорядженням голови Шепетівської районної державної адміністрації від 22.01.2007 року №18/2007-р.

Як вбачається із рішення господарського суду Хмельницької області від 30.03.2015 року у справі №16/490-10, в подальшому вказане розпорядження було скасовано постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 23.06.2010 року, яка набрала законної сили.

Згідно висновку державної експертизи землевпорядної документації від 30.10.2006 року №93, складеного Хмельницьким обласним управлінням земельних ресурсів та затвердженого начальником головного управління земельних ресурсів 30.10.2006 року, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Римській Н.Є. на території Ленковецької сільської ради для будівництва бензинової заправки з сервісним обслуговуванням, розроблений приватним підприємством "Гео-плюс", в повній мірі відповідає вимогам законодавства України, встановленим нормам і правилам. Як зазначено у висновку, документація, що підлягає експертизі, розроблена на підставі розпорядження Шепетівської районної державної адміністрації від 14.02.2006 року №62/2006-р.

Хмельницьке обласне головне управління земельних ресурсів наказом №34 від 12.03.2007 року "Про скасування висновку державної експертизи землевпорядної документації від 30.10.2006 року №93" скасувало висновок державної експертизи землевпорядної документації від 30.10.2006 року №93 на підставі протесту Шепетівського міжрайонного прокурора від 2007 року №204.

Ленковецька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області рішенням №2 від 15.12.2006 року "Про прийняття у комунальну власність територіальної громади Ленковецької сільської ради меліоративних систем" прийняла на баланс сільської ради меліоративні землі системи "Хомора": внутрішньогосподарські канали, гідроспоруди, закриту осушувальну систему.

Відділом оперативного та екологічного контролю Поліського регіону Державного управління охорони навколишнього природного середовища, на замовлення приватного підприємця Римської Н.Є., 17.01.2007 року видано висновок №18 про непогодження матеріалів вибору земельної ділянки, згідно якого земельна ділянка площею 1,0 га, що надається на підставі голови Шепетівської РДА від 14.02.2006 року, не придатна для будівництва бензинової заправки з сервісним обслуговуванням, оскільки виконання будь-яких робіт по будівництву можуть вплинути на технічний стан і режим експлуатації меліоративних систем та об'єктів інженерної інфраструктури.

Рішенням №18-ої сесії Ленковецької сільської ради від 09.02.2007 року "Про прийняття у комунальну власність сільського стадіону" прийнято у комунальну власність сільський стадіон вартістю 86 тисяч гривень, який розміщений на земельній ділянці загальною площею 1,98 га та належав СТОВ "Поділля" с. Ленківці, та затверджено акт приймання-передачі Ленковецького сільського стадіону, що додається.

Згідно акту приймання-передачі від 09.02.2007 року Ленковецькою сільською радою прийнято у комунальну власність сільський стадіон вартістю 86 тис. грн., який розміщений на земельній ділянці площею 1,98 га.

Ленковецька сільська рада рішенням №6 25-ої сесії від 19.10.2009 року "Про оформлення права власності на стадіон в селі Ленківці" вирішила оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на стадіон в с. Ленківці по вул. Лозовій, 74.

Відповідно до довідок №01-13/13 від 11.02.2010 року та №186 від 15.06.2015 року, виданих виконавчим комітетом Ленковецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, ПП Римська Наталія Євгенівна до користування земельною ділянкою на території Ленковецької сільської ради не приступила.

Як вбачається із акту обстеження земельної ділянки, на якій розташована меліоративна система "Хомора" №35 від 02.06.2015 року, комісією у складі: в.о. сільського голови, члена виконкому ради та депутатів сільської ради встановлено, що на земельній ділянці, яка розташована на стадіоні в с. Ленківці Шепетівського району та яка згідно розпорядження Шепетівської РДА від 08.10.2006 року №441/2006-р. передана Римській Н.Є., знаходяться елементи осушувально-меліоративної системи "Хомора".

В матеріалах справи наявне рішення господарського суду Хмельницької області від 30.03.2015 року у справі №16/490-10 за позовом Шепетівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Шепетівської районної державної адміністрації, Ленковецької сільської ради до фізичної особи-підприємця Римської Н.Є. про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №27 від 15.11.2006 року, яким відмовлено в визнанні вказаного договору недійсним.

Враховуючи вищенаведене, прокурор, вважаючи, що оскаржуваним розпорядженням порушено інтереси держави шляхом безпідставного використання земельної ділянки, звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 29 Господарського процесуального кодексу України, прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави.

Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною 1 згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту.

Згідно з пунктом 2 статті 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов'язок представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

У відповідності до статті 36-1 Закону України "Про прокуратуру", підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. У вказаній статті також передбачено, що однією із форм представництва прокурором є звернення до суду з позовами (заявами, поданнями).

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 року, державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів, в їх основі завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (зокрема, економічних, соціальних) дій, програм, спрямованих на гарантування її економічної безпеки, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо; інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатись зовсім з інтересами господарських товариств з частковою державної власності у статутному фонді; із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах; зазначає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави.

Так, відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.

Таким чином, суд приходить до висновку, що прокурор правомірно звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави, чим спростовуються відповідні заперечення третьої особи - Римської Н.Є.

Як передбачено ч.1 ст.93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Законом України від 06.10.1998р. №161-ХIV "Про оренду землі".

Ч.1 ст.16 Закону України "Про оренду землі" передбачено: особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання).

Розгляд заяви (клопотання) і надання земельної ділянки в оренду проводяться у порядку, встановленому Земельним кодексом України (ч.2 ст.16 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 1 ст.124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Ч.3 ст.16 Закону України "Про оренду землі" також закріплено норму, згідно якої у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду сторони укладають договір оренди землі відповідно до вимог цього Закону.

У відповідності до ч.3 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову (що має місце у даному випадку) здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

В такому випадку проект відведення є невід'ємним додатком до договору оренди.

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004р. "Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", проект відведення земельної ділянки розробляється, зокрема, на підставі рішення сільської, селищної, міської ради, районної, Київської або Севастопольської міської держадміністрації, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок.

Проект відведення виконавець погоджує із землевласником або землекористувачем, органом земельних ресурсів, природоохоронним органом, санітарно-епідеміологічною службою, органом містобудування і архітектури та охорони культурної спадщини (абз.1 п.9 постанови Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004р.).

Погоджений проект відведення земельної ділянки підлягає державній експертизі, яка проводиться органом земельних ресурсів відповідно до законодавства (п.10 постанови Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004р.).

Після одержання позитивного висновку державної експертизи проект відведення земельної ділянки розглядається сільською, селищною, міською радою, районною, Київською та Севастопольською міською адміністрацією, затверджується ними або в установленому порядку подається до інших органів, до повноважень яких належить надання у користування або передача у власність земельних ділянок (п.11 постанови Кабінету Міністрів України №677 від 26.05.2004р.).

Висновок державної експертизи землевпорядної документації від 30.10.2006 року, за яким землевпорядна документація (проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Римській Н.Є. на території Ленковецької сільської ради для будівництва бензинової заправки з сервісним обслуговуванням), була визнана такою, що відповідає вимогам чинного законодавства України, скасовано наказом №43 від 12.03.2007 року. Не погоджено матеріали вибору зазначеної земельної ділянки і відділом оперативного і екологічного контролю Поліського регіону, оскільки на даній земельній ділянці існує закрита меліоративна дренажна система, вода з якої впадає у річку Хомору і будь-які роботи, у тому числі будівництво, можуть негативно вплинути на режим експлуатації меліоративної системи, що підтверджується висновком №18 від 17 січня 2007 року.

Всупереч положенням ст.ст. 116, 149 Земельного кодексу України, рішення про вилучення переданої земельної ділянки не приймалось. В матеріалах справи також відсутня згода на передачу зазначеної земельної ділянки і Ленковецької сільської ради, якій, в свою чергу, була передана меліоративна система, що суперечить вимогам ст.ст. 18, 26 Закону України „Про меліорацію земель".

Окрім того, судом також звертається увага, що відповідач визнав незаконність оскаржуваних в даній справі пунктів розпорядження, скасувавши їх самостійно.

Статтею 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розпорядження голови Шепетівської райдержадміністрації №441/2006 року від 8 листопада 2006 року „Про передачу в оренду земельних ділянок", №18/2007р. від 22.01.2007 року „Про внесення змін до розпорядження голови адміністрації від 8 листопада 2006 року №441/2006 року" про затвердження Римській Н.Є. проекту землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки не ґрунтується на законодавстві України та суперечить вимогам ЗК України, Закону України „Про меліорацію земель", Закону України "Про оренду землі".

В той же час від відповідача - Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області надійшло клопотання про застосування спливу строку позовної давності, оскільки прокурор, який є позивачем у даній справі, довідався про оскаржуване розпорядження ще у 2010 році, коли звернулася із позовом до суду у справі №16/490.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У разі коли згідно із законом позивачем у справі виступає прокурор (частина друга статті 29 ГПК), позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор ( п.4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" №10 від 29.05.2013 року).

Оскільки позивачем у даній справі виступає Шепетівський міжрайонний прокурор, то, відповідно, позовну давність слід обчислювати від дня, коли Шепетівському міжрайонному прокурору стало відомо про оскаржуване розпорядження.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, розпорядження Шепетівської районної державної адміністрації №52/2010-р від 19.02.2010 року "Про скасування підпунктів 1.1., 1.3.1. пункту 1 розпорядження голови Шепетівської районної державної адміністрації від 08.11.2006 року №441/2006-р, зі змінами, внесеними розпорядженням голови Шепетівської районної державної адміністрації від 22.01.2007 року №18/2007-р", останнє видане за наслідками розгляду протесту Шепетівського міжрайонного прокурора від 11.02.2010 року №377-10. Тобто, ще у 2010 році Шепетівський міжрайонний прокурор довідався про оскаржувані в даній справи пункти розпорядження голови Шепетівської районної державної адміністрації.

Відтак, з 11.02.2010 року розпочався перебіг трирічного строку позовної давності за заявленою в даній справі вимогою.

Таким чином, звернутись із позовом до суду про захист права та інтересу за вимогою про скасування пунктів 1.1 та 1.3.1 розпорядження голови Шепетівської райдержадміністрації Хмельницької області №441/2006-р від 08.11.2006 року "Про передачу в оренду земельних ділянок" зі змінами, внесеними розпорядженням №18/2007-р від 22.01.2007 року, Шепетівський міжрайонний прокурор повинен був до 11.02.2013 року. Тобто, в даному випадку, строк позовної давності пропущено.

За правилами статті 267 цього Кодексу наслідком спливу строку позовної давності у разі наявності відповідної заяви зацікавленої сторони є відмова у позові.

Таким чином, вказана обставина є підставою для відмови у задоволенні позову.

Поважних причин пропуску строку позовної давності прокурором не наведено.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, пропуск прокурором строку позовної давності для звернення до суду з даним позовом, суд приходить до висновку про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 06.07.2015 року.

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 2 прим.: 1- до справи; 2- відповідачу (30400, Хмельницька область, м. Шепетівка, вул. Героїв Небесної Сотні, 47) - рек. листом