ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.06.15р. Справа № 904/3602/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ШОКОБУМ", смт. Колки

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР КР", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивач: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ШОКОБУМ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР КР" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивововані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №03-01/ЗБ-38/13 від 03.01.2013 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання, призначене для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 30.06.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.01.2013 р. між ТОВ «ШОКОБУМ» (далі - Позивач) та ТОВ «Лідер КР» (далі - Відповідач) було укладено Договір поставки № 03-01/ЗБ-38/13 (далі -Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом договору є продаж та пряма поставки продуктів харчування під торговою маркою «ШокоБум».

Пунктом 1.2. договору, постачальник зобов'язаний поставити та продати, а Покупець прийняти та оплатити Товар на таких умовах визначених договором.

Згідно з п. 2.2. договору передбачено, що умови та терміни оплати: попередня оплата 100% або відтермінування платежу строком не більше ніж на 14 календарних дні з моменту одержання Товару.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач частково розрахувався з позивачем, непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 17232,26 грн.

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію, яка залишена відповідачем без відповіді (а.с.12).

Доказів погашення заборгованості на момент розгляду справи сторонами не надано.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати товару, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 17 232,95грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.1. договору, за несвоєчасну оплату за отриманий Товар Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, за кожен день прострочкн від суми несплати. Сплата пені не звільняє Покупця від оплати вартості Товару.

В п. 3.3. договору сторони передбачили, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання продовжується протягом всього строку позовної давності.

На підставі п. 3.1. договору позивачем нараховано відповідачу пеню в розмірі 8065,02 грн.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В зв'язку з порушенням Відповідачем строків оплати за отриманий Товар, Позивач нарахував відповідачу 3 % річних у сумі 930,57 грн. та інфляційні втрати в сумі 8616,47грн. за період з червня 2013 року по квітень 2015 року , які підлягають стягненню.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 17232,95 грн. основного боргу, 3% річних у сумі 930,57 грн., пені в розмірі 8065,02грн. та інфляційних втрат в сумі 8616,47 грн. підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер КР" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Костенка, 2/25, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Шокобум" (44661, смт. Колки, вул. Грушевського, 9, ) заборгованість в розмірі 17232,95 грн., 3% річних у сумі 930,57 грн., пеню в розмірі 8065,02грн. та інфляційні втрати в сумі 8616,47 грн. та судовий збір в розмірі 1827 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.07.2015 року.

Суддя С.В. Мартинюк