П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2015 року м. Київ

Судова палата у господарських справах і Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЄмця А.А.,
суддів:Барбари В.П.,Берднік І.С.,Григор'євої Л.І.,
Гуменюка В.І.,Жайворонок Т.Є., Колесника П.І.,
Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,Потильчака О.І.,
Романюка Я.М.,Сеніна Ю.Л.,Шицького І.Б.,
Яреми А.Г.,

за участю представників: приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» - Гуліди Л.В., Тищика О.І., Андрусенка В.В., компанії «Саброза Трейдінг Компані С.А.» (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) - Бойка К.В., Волкова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (далі - ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 19 лютого 2015 року у справі № 910/18061/14 за позовом компанії «Саброза Трейдінг Компані С.А.» (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення 931 242,82 доларів США, що еквівалентно 12 720 218,18 грн, та за зустрічним позовом про визнання полісу добровільного страхування вантажу недійсним, -

в с т а н о в и л и:

Компанія «Саброза Трейдінг Компані С.А.» (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) звернулася до господарського суду м. Києва з позовом до ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про стягнення 931 242,82 доларів США, що еквівалентно 12 720 218,18 грн., страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовано настанням страхового випадку, передбаченого генеральним договором добровільного страхування вантажів від 25 жовтня 2013 року № 09.01/1976-13.63 (далі - договір страхування) та полісом добровільного страхування від 25 січня 2014 року № 09/01 К 050709 (далі - страховий поліс), у зв'язку з чим у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виник обов'язок здійснити страхове відшкодування у розмірі вартості пошкодженого вантажу.

У свою чергу, ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» подало зустрічний позов про визнання недійсним укладеного між сторонами страхового полісу.

Зустрічні позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 не мала повноважень на укладення страхового полісу від імені ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп». Крім того, компанією «Саброза Трейдінг Компані С.А.» (SABROSA TRADING COMPANY S.A.) страховий платіж сплачено після настання страхової події, у зв'язку з чим страховий поліс не набрав чинності.

Рішенням господарського суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 931 242,82 доларів США, що еквівалентно 12 720 218,18 грн, 73 080грн судового збору та 10 000,00 доларів США витрат на оплату послуг адвоката. У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10 грудня 2014 року зазначене рішення суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19 лютого

2015 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 10 грудня 2014 року залишено без змін.

В основу постанови суду касаційної інстанції покладено висновок про відсутність підстав для визнання страхового полісу недійсним, оскільки сторони вчиняли дії, спрямовані на виконання договору страхування. Крім того, доводи про ненабрання чинності цим полісом у зв'язку зі сплатою страхової премії після настання страхового випадку, є необґрунтованими з огляду на те, що у страховому полісі зазначено строк його дії з 26 січня 2014 року, тобто до настання страхового випадку (27 січня 2014 року; про пошкодження теплоходу Міжнародна юридична служба «ІнтерЛігал» повідомила 30 січня 2014 року). Зважаючи на настання страхового випадку та схвалення умов договору страхування страховою компанією ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», в останньої, відповідно, виник обов'язок виконання його умов з виплати страхового відшкодування.

ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у порядку статті 11119 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) подало заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 19 лютого 2015 року у справі № 910/18061/14 із підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції положень статті 983 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та частини четвертої статті 18 Закону України «Про страхування» у спірних правовідносинах і невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах.

В обґрунтування неоднаковості застосування судами касаційної інстанції норм матеріального права заявником надано копії постанов Вищого господарського суду України від 10 квітня 2013 року у справі

№ 5011-75/10111-2012, від 23 вересня 2014 року у справі № 903/118/14 та копію ухвали Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 березня 2010 року, в яких з посиланням на статтю 983 ЦК України та статтю 18 Закону України «Про страхування» викладено правову позицію про набрання чинності договором страхування з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу.

Ухвалою Верховного Суду України від 14 квітня 2015 року справу № 910/18061/14 допущено та зупинено виконання рішення господарського суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року у справі № 910/18061/14 до провадження Верховного Суду України та відкрито провадження за заявою ПАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 19 лютого 2015 року у цій справі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши доводи заявника, Судова палата у господарських справах і Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України вважають, що слід відмовити у задоволенні заяви з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 11116 ГПК України заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана на підставі неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалені різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Ухвалення різних за змістом судових рішень має місце у разі, коли суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за подібних предмета спору, підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

Водночас постанови Вищого господарського суду України від 10 квітня 2013 року у справі № 5011-75/10111-2012, від 23 вересня 2014 року у справі

№ 903/118/14 та ухвалу Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 24 березня 2010 року, в яких на думку заявника, вбачається неоднакове застосування судами касаційної інстанції зазначених норм матеріального права, прийнято з урахуванням інших фактичних обставин справи, встановлених судом, та за іншого матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, аніж у справі, що розглядається.

Крім того, предметом договору страхування у справі № 910/18061/14 є майнові ризики позивача, передбачені умовами договору, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням заявленими на страхування вантажами, перевезення яких здійснюється протягом дії договору. Натомість у справах, копії судових рішень в яких заявником надано на підтвердження неоднакового застосування норм матеріального права, предметом договорів страхування є цивільно-правова відповідальність водіїв, які експлуатують транспортний засіб.

Оскільки факт подібності правовідносин у наведених заявником випадках та у справі, що розглядається, не підтвердився, підстави для висновку про різне застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права відсутні.

Відповідно до частини першої статті 11126 ГПК України Верховний Суд України відмовляє у задоволенні заяви, якщо обставини, що стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.

Враховуючи викладене, Судова палата у господарських справах і Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України відмовляють у задоволенні заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 19 лютого 2015 року у справі № 910/18061/14.

Керуючись статтями 11114, 11123, 11124, 11126 ГПК України, Судова палата у господарських справах і Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України:

п о с т а н о в и л и:

У задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 19 лютого 2015 року у справі № 910/18061/14 відмовити.

Поновити виконання рішення господарського суду м. Києва від

15 жовтня 2014 року у справі № 910/18061/14.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий А.А. Ємець

Судді:В.П. БарбараН.П. Лященко

І.С. БерднікЛ.І. Охрімчук

Л.І. Григор'єваО.І. Потильчак

В.І. ГуменюкЯ.М. Романюк

Т.Є. ЖайворонокЮ.Л. Сенін

П.І. КолесникІ.Б. Шицький

А.Г. Ярема