ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 915/614/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.Ю.,

представника позивача: Степаненко О.О. - дов. № 01/53-364 від 18.02.2015;

Літвінова О.В. - дов. №01/53-506 від 07.05.2015;

представника відповідача: Власенко С.О. - дов.№ 41 від 15.05.2015,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго»

(54055, м.Миколаїв, вул.Чигрина,94),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «Миколаївіндодяг» (54001, м.Миколаїв, вул.Радянська,2-Г)

про: визнання договору укладеним, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогою про визнання Договору про постачання електричної енергії№44/5805 від 11.03.2015 з додатками №№1, 1-а, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, укладеним в редакції наданій ПАТ «Миколаївобленерго».

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що направлений для підписання проект Договору про постачання електричної енергії №44/5805 від 11.03.2015 з додатками №№1, 1-а, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13 повністю відповідає умовам Типового договору затвердженого ПКЕЕ. Направлений на адресу відповідача проект договору з додатками повернуто з протоколом розбіжностей, згідно якого відповідачем запропоновані інші редакції додатків №№2, 8 та 10. Обов'язковість укладання договору на постачання електричної енергії прямо передбачена нормами чинного законодавства, а саме: ст.26 Закону України «Про електроенергетику», п.1.3 Правил користування електричною енергією, ч.ч.3,6 ст.179 та ч.2 ст.275 ГК України. Згідно ст.187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладання яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом розглядаються судом.

30.06.2015 позивачем надані суду додаткові пояснення (а.с.102-104), з яких вбачається, що на час прийняття судом рішення сторонами не врегульовано лише положення додатку №2 до договору, в частині кількості одночасно працюючих трансформаторів. Так, редакція споживача передбачає, одночасну роботу чотирьох трансформаторів, що фактично призведе до збільшення приєднаної та дозволеної потужність, що не відповідатиме положенням п.1 Договору №44/5805 від 11.03.2015, з якими споживач погодився. Прийняття додатку №2 в редакції відповідача позивач вважає не припустимим та таким, що суперечити Правилам приєднання електроустановок, оскільки введенню в дію одночасно чотирьох трансформаторів, замість двох працюючих та двох резервних, як це було передбачено договором з попереднім власником, має передувати отримання технічних умов та розробка відповідного проекту електрозабезпечення об'єкта відповідача. Новий власник електроустановки не звертався до енергопостачальника із заявою про зміну технічних параметрів та вимог до категорії чи зміни потужності, не здійснював реконструкцію або ремонт електроустановки, а тому умови договору про постачання електричної енергії з новим власником ґрунтуються на умовах, що були узгоджені в договорі про постачання з колишнім власником електричної установки.

Враховуючи, що позивачем до прийняття рішення по справі, уточнено положення запропонованого до укладання договору, які залишились неврегульованими сторонами, судом позовні вимоги розглядаються у обсязі, визначеному у поясненнях позивача від 30.06.2015.

Відповідач у відзиві та додаткових письмових поясненнях (а.с.48, 49, 79, 80) підтвердив, що не врегульованими сторонами є лише умови договору, викладені у додатку №2, в частині кількості одночасно працюючих трансформаторів. Щодо позиції позивача зі спірного питання, відповідач висловив заперечення, посилаючись на наступне:

- позивач у протоколі узгодження розбіжностей до договору вказує на те, що виведення з резерву двох трансформаторів потребує технічної документації, що підтверджує роботу чотирьох силових трансформаторів одночасно, посилаючись при цьому на договір про постачання електричної енергії №44/50 від 02.11.2007 із споживачем ЗАТ «Бізнес Центр «Кристал» із додатком №2. Однак доводи позивача в розумінні ст.ст.32-35 ГПК є необґрунтованими, оскільки РП-59 ТП-2 ф.595 Тр-р №1 630 кВА та РП-59 ТП-3 ф.591 Тр-р №1 630 кВА знаходяться у робочому стані та введені у експлуатацію. Згідно паспортів трансформаторних підстанцій ЗАТ Завод «Кристал» ТП-2 6/0,4-2x630 кВА та ТП-3 6/0,4-2x630 кВА, складених 18.07.2006 Миколаївським експертно-технічним центром вбачається, що вказані трансформатори за технічними показниками заводу виробника є резервними або дублюючими основний трансформатор.

- посилання позивача на Правила приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених Постановою Національнаої комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №32 від 17.01.2013 (далі - Правила НКРЕ №32), які передбачають обов'язкове отримання технічних умов не є обґрунтованими, оскільки згідно п.1.1 Правил НКРЕ №32, визначено, що ці Правила регулюють відносини, які виникають під час приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок замовників (крім когенераційних установок) до електричних мереж. Як вказує сам позивач ТП-2 та ТП-3, до складу яких входять спірні трансформатори, введені у експлуатацію, ще за час СРСР, їх реконструкція чи технічне переоснащення відповідачем не планується. Крім того, предметом розгляду справи є вирішення питання, чи є спірні трансформатори резервними. Отже спірні правовідносини не підпадають під дію Правил НКРЕ №32 за відсутності факту приєднання новозбудованих, реконструйованих чи технічно переоснащених електроустановок ТОВ «Торговий Дом «Миколаївіндодяг».

Під час розгляду справи, представники сторін підтримали доводи, викладені у позові та запереченнях проти позову.

У судовому засіданні 30.06.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

02.11.2007 між ВАТ ЕК «Миколаївобленерго» (правонаступником якого виступає ПАТ «Миколаївобленерго») (постачальник) та Закритим акціонерним товариством «Бізнес Центр «Кристал» (правонаступником якого виступає ТОВ «Бізнес Центр «Кристал») (споживач), було укладено договір №44/50 про постачання електричної енергії з додатками (а.с.62-71), за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача (об'єкти: 1) РП-59 ТП-2 ф.595 Тр-р №1 630 кВА (резерв); 2) РП-59 ТП-2 ф.597 Тр-р №2 630 кВА; 3) РП-59 ТП-3 ф.591 Тр-р №1 630 кВА (резерв); 4) РП-59 ТП-3 ф.597 Тр-р №2 630 кВА, розташовані за адресою м.Миколаїв, вул..Декабристів, 41/11 (Додаток №2 до Договору №44/50 від 02.11.2007).

Згідно п.1 Договору №44/50 від 02.11.2007 сторони передбачили, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 272,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Додатковою угодою від 15.09.2014 до Договору №44/50 від 02.11.2007 сторони виклали п.1 договору в іншій редакції, якою передбачили, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 317 кВт, а приєднана потужність в точках продажу становить 1134,0 кВт (а.с.72).

27.01.2015 ПАТ «Миколаївобленерго» отримало лист №4 з проханням укласти договір на поставку електричної енергії з ТОВ «Торговий Дом «Миколаївіндодяг» у зв'язку зі зміною власника електроустановки (а.с.11).

18.03.2015 позивачем за супровідним листом №1472/04-13 було направлено на адресу відповідача проект Договору №44/5805 від 11.03.2015 з додатками №№1, 1-а, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13 (а.с.12-31).

25.03.2015 відповідач за супровідним листом №19 повернув позивачу підписаний та скріплений печаткою Договір №44/5805 від 11.03.2015 з протоколом розбіжностей до Додатків №№2, 8, 10 (а.с.32, 33).

Листом №1798/04-13 від 02.04.2015 позивач направив на адресу відповідача для розгляду та підписання протокол узгодження розбіжностей від 01.04.2015 до Договору №44/5805 від 11.03.2015 з додатками №№8, 10 (а.с.34, 35).

Листом №30 від 09.04.2015 відповідач фактично не погодив лише п.1 протоколу узгодження розбіжностей від 01.04.2015, а саме умови Додатку №2 до Договору №44/5805 від 11.03.2015 (а.с.51).

Позивач, посилаючись на приписи ст.ст.179, 181, 187, 275 ГК України, ст.26 Закону України «Про електроенергетику» щодо обов'язковості укладання договорів на постачання електричної енергії та порядку вирішення спорів при їх укладанні у судовому порядку, звернувся з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

1. Згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про електроенергетику», споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Згідно ч.2 ст.275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Пункти 1.3 та 10.2 Правил користування електричною енергією (надалі - ПКЕЕ) передбачають, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії. Споживач електричної енергії зобов'язаний користуватись електричною енергією виключно на підставі договору.

Згідно п.1.6 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії на основі типового договору (додаток 3) укладається постачальником електричної енергії з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником. Однак, відповідно до п.1.2 ПКЕЕ споживач це юридична або фізична, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб своїх енергоустановок на підставі договору.

Відповідно до п.1.9 ПКЕЕ постачальники електричної енергії за регульованим тарифом на закріпленій території не мають права відмовити споживачу або субспоживачу, електроустановки якого розташовані на цій території, в укладенні договору, за умови дотримання вимог законодавства України, зокрема цих Правил та інших нормативно-технічних документів.

Враховуючи викладене, у відповідності до ч.6 ст.179 та ч.7 ст.181 ГК України, п.1.10 ПКЕЕ позивач не має права відмовитися від укладання договору про постачання електричної енергії, як постачальник електроенергії та монополіст, за умови звернення до нього відповідача із заявою про укладання договору на постачання електричної енергії.

Відповідно до ч.ч.2-7 ст.181 ГК України, проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Оскільки листом №30 від 09.04.2015 відповідач погодив всі розбіжності до договору, крім тих, що пов'язані з умовами, викладеними у Додатку №2 до Договору №44/5805 від 11.03.2015 і вони залишились не врегульованими, то суд вважає правомірним передання їх на розгляд суду.

2. Згідно ст.638 ЦК України та ч.2 ст.180 ГПК України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

За визначенням Правил користування електричною енергією, договір про постачання електричної енергії - домовленість двох сторін (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом і споживач), що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між сторонами під час продажу постачальником за регульованим тарифом електричної енергії споживачу за тарифами, які регулюються відповідно до законодавства України.

Відповідно до п.5.5 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії має містити умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей, зокрема: величини дозволеної та приєднаної потужності та режим роботи електроустановки споживача. У разі укладення одного договору про постачання електричної енергії за двома або більше об'єктами споживача значення величин дозволеної та приєднаної потужності, режим роботи електроустановок споживача визначаються за кожним з об'єктів споживача.

Умова Договору №44/5805 від 11.03.2015, яка залишилась неврегульованою сторонами стосується об'єктів споживача, які містяться у Додатку №2.

Так, графи 2-6 Додатку №2 до Договору №44/5805 від 11.03.2015 в редакції позивача (а.с.19) дублюють цей же додаток, який був невід'ємною частиною Договору №44/50 від 02.11.2007 та передбачає, наступний перелік об'єктів відповідача за адресою м.Миколаїв, вул.Декабристів, 41/11:

- 1) РП-59 ТП-2 Тр-р 630 кВА, 2) РП-59 ТП-2 Тр-р 630 кВА (резерв) з приєднаною потужністю 567,0 кВт, дозволеною потужністю 57,0 кВт;

- 3) РП-59 ТП-3 Тр-р 630 кВА, 4) РП-59 ТП-3 Тр-р 630 кВА (резерв) з приєднаною потужністю 567,0 кВт, дозволеною потужністю 260,0 кВт;

Загальне значення приєднаної потужності при цьому порядку роботи обладнання становить 1134,0 кВт (567 + 567), а дозволеної потужності - 317 кВт (57 + 260), що повністю відповідає показникам, які сторони погодили у п.1 Договору №44/5805 від 11.03.2015.

Графи 2-6 Додатку №2 до Договору №44/5805 від 11.03.2015 в редакції наданого відповідачем протоколу розбіжностей (а.с.33) передбачає, інший перелік об'єктів відповідача за адресою м.Миколаїв, вул.Декабристів, 41/11, а саме:

- 1) РП-59 ТП-2 Тр-р 630 кВА з приєднаною потужністю 567,0 кВт, дозволеною потужністю 57,0 кВт;

- 2) РП-59 ТП-2 Тр-р 630 кВА з приєднаною потужністю 567,0 кВт, дозволеною потужністю 57,0 кВт;

- 3) РП-59 ТП-3 Тр-р 630 кВА з приєднаною потужністю 567,0 кВт, дозволеною потужністю 57,0 кВт;

- 4) РП-59 ТП-3 Тр-р 630 кВА з приєднаною потужністю 567,0 кВт, дозволеною потужністю 57,0 кВт;

Загальне значення приєднаної потужності при цьому порядку роботи обладнання становить 2268,0 кВт (567 кВт х 4), а дозволеної потужності - 634 кВт (57 + 57 + 260 + 260), що, відповідно, не узгоджується з погодженими сторонами у п.1 Договору №44/5805 від 11.03.2015 умовами.

Позивач вважає, що такими діями відповідач намагається штучно збільшити розмір дозволеної та приєднаної потужності на свій об'єкт електропостачання, що можливо лише за умови отримання за його заявою технічних умов, розробки відповідного технічного проекту приєднання до електричних мереж, оплати власнику електричних мереж вартість приєднання до електричних мереж та внесення змін до п.1 Договору про постачання електричної енергії.

Відповідач зазначає, що всі 4 трансформатори, які зазначені в додатку №2 до Договору №44/5805 від 11.03.2015 є робочими і тому, не можуть вважатися резервними. В обґрунтування своїх вимог відповідач надав суду паспорти трансформаторних підстанцій ВАТ Завод «Кристал» ТП-2 6/0,4 - 2х630 кВА та ТП-3 6/0,4 - 2х630 кВА (а.с.81-92). При цьому, відповідач наголошує, що на збільшенні дозволено та приєднаної потужності він не наполягає.

З цього приводу суд дійшов наступних висновків.

За визначенням ПКЕЕ, користування електричною енергією передбачає споживання електричної енергії з дотриманням споживачем визначених відповідними договорами умов підключення електроустановок споживача до електричних мереж у точці приєднання, умов оплати купованої електричної енергії та режимів споживання електричної енергії для отримання договірних обсягів електричної енергії та величини потужності.

Під електроенергетичною системою розуміється сукупність взаємопов'язаних елементів, призначених для виробництва, перетворення, передачі, розподілу та споживання електроенергії.

До елементів електроенергетичної системи відносяться генератори, що здійснюють перетворення механічної енергії в електричну; трансформатори, перетворюючі величини напруг і струмів; лінії електропередачі, призначені для транспортування електроенергії на відстань; різноманітне допоміжне обладнання, що змінює властивості системи, а також пристрої управління та регулювання.

Режим системи, тобто її стан в даний момент часу, характеризується параметрами, що визначають процес її функціонування. До таких параметрів режиму відносяться величини: потужність, напруга, струм, частота і т.п.

Під дозволеною потужністю розуміється максимальна величина потужності, яку електропередавальна організація дозволила споживачу для одночасного використання (одночасного ввімкнення струмоприймачів) за кожним об'єктом споживача на підставі нормативно-технічних документів відповідно до умов договору.

Під приєднаною потужністю розуміється сумарна за об'єктом споживача номінальна потужність приєднаних до електричної мережі струмоприймачів та трансформаторів споживача (без урахування резервних трансформаторів), які перетворюють електричну енергію на робочу напругу (яка безпосередньо живить струмоприймачі).

Укладання Додатку №2 в редакції відповідача передбачатиме одночасну роботу 4 трансформаторів, що з тими показниками дозволеної та приєднаної потужності для кожного з трансформаторів, які запропоновані відповідачем, призведе до фактичної зміни режиму споживання, який регламентує споживання електричної енергії та потужності абонентом (споживачем), встановлюється у договорі та задається енергопостачальною організацією.

Посилання відповідача на те, що він не наполягає на збільшенні дозволеної та приєднаної потужності не змінюють запропонованих ним умов Додатку №2, які не узгоджуються з положеннями п.1 Договору, і щодо яких існує спір.

Оскільки, незважаючи на позицію відповідача, умови п.1 та Додатку №2 Договору №44/5805 від 11.03.2015 (в редакції відповідача) не відповідатимуть один одному, це може призвести, в подальшому, до виникнення спірних питань при виконанні даного договору.

Крім того, суд вважає, що введення в роботу чотирьох трансформаторів одночасно, замість двох працюючих та двох, що перебувають у резерві, призведе до зміни технічних параметрів електроустановки споживача, що в силу приписів п.1.10 розділу І Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЄ №32 від 17.01.2013, потребує отримання нових технічних умов.

Введення в дію чотирьох трансформаторів замість двох буде вважатись приєднанням електроустановок та має відбуватись у порядку, передбаченому Правилами приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою НКРЄ №32 від 17.01.2013.

Враховуючи викладене, суд вважає, що редакція запропонованого ПАТ «Миколаївобленерго» Договору про постачання електричної енергії №44/5805 від 11.03.2015 з додатками №№1, 1-а, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13 відповідає вимогам діючого законодавства, зокрема, Закону України «Про електроенергетику» та Правил користування електричною енергією, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1218,0 грн. слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.08.2011 у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, надлишково сплачена сума судового збору повертається ухвалою суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1827,0 грн. (платіжне доручення №2666 від 19.12.2014), в той час, як судовий збір від суми прийнятих в провадження позовних вимог мав становить 1218,0 грн., тому різниця у сумі 609,0 грн. підлягає поверненню з держбюджету.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати Договір про постачання електричної енергії №44/5805 від 11.03.2015 з додатками №№1, 1-а, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 10, 11, 13, укладеним в редакції наданій ПАТ «Миколаївобленерго».

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дом «Миколаївіндодяг», 54001, м.Миколаїв, вул.Радянська,2-Г (відомості про банківські реквізити відсутні, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» 54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська,40 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) 1218,0 грн. судового збору.

4. Повернути Публічному акціонерному товариству «Миколаївобленерго» 54017, м.Миколаїв, вул.Громадянська,40 (відомості про банківські реквізити відсутні, ) з Державного бюджету України (р/р 3002 в ГУДКСУ в Миколаївській області, УДКСУ у м.Миколаєві, код платежу - 22030001, призначення платежу - судовий збір, код 03499980) сплачений по платіжному дорученню №2666 від 19.12.2014 судовий збір у сумі 609,0 грн.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 06 липня 2015 року.

Суддя М.В.Мавродієва