РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015Справа №910/10523/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючої судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва

За участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача

Жеріта Артема Миколайовича

про відшкодування шкоди в розмірі 29 607 грн. 70 коп.

Представники:

від Позивача: Шуплякова С.Б. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Вінніченко Т.В. (представник за Довіреністю);

від Третьої особи: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва (надалі також - «Відповідач) про відшкодування шкоди в розмірі 29 607 грн. 70 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.13.2184776 від 03.07.2013 року внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС, а тому Позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Позивач зазначає, що оскільки вина у вчиненні ДТП чергового майстра Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва Жеріта А.М. встановлена у судовому порядку, який перебував у трудових відносинах з Відповідачем, останній зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану своїм працівником у розмірі 29 607 гривень 70 копійок.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.04.2015 р. порушено провадження у справі № 910/10523/15, залучено до участі у справі в якості Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Відповідача - Жеріта Артема Миколайовича, судове засідання призначено на 27.05.2015 р.

27.05.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в яких просить Суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

27.05.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 24.04.2015 року.

27.05.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 24.04.2015 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви.

Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти задоволення позовних вимог.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Відповідача надати докази на підтвердження перебування Жеріта Артема Миколайовича у трудових відносинах з Комунальним підприємством "Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району" м. Києва на час ДТП - 10.12.2013 року.

2) Деснянський районний суд міста Києва надати матеріали адміністративної справи №754/12398/14-ц.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2015 року відкладено розгляд справи на 17.06.2015 року, у зв'язку з неявкою представника третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

17.06.2015 року в судове засідання з'явився представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив. Представник відповідача та представник третьої особи вимоги ухвали суду від 27.05.2015 року не виконали.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши представників сторін, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Деснянський районний суд міста Києва надати матеріали адміністративної справи №754/8154/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності Жеріта Артема Миколайовича.

В судовому засіданні представник позивача подав клопотання про продовження строків розгляду спору на 15 днів.

Суд відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України вважає за можливе задовольнити заявлене клопотання представника позивача, виходячи з того, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2015 р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів, відкладено розгляд справи на 02.07.2015 р., у зв'язку з неявкою представника третьої особи в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі, клопотанням про продовження строків розгляду спору.

17.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Деснянського районного суду міста Києва надійшли матеріали цивільної справи №754/12398/14-ц.

30.06.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Деснянського районного суду міста Києва надійшли матеріали адміністративної справи №754/8154/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності Жеріта Артема Миколайовича.

В судовому засіданні 02 липня 2015 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив Суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, заперечив проти призначення у справі судової автотехнічної експертизи й здійснення оплати за проведення експертизи. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, не заперечував проти призначення у справі судової автотехнічної експертизи, проте відмовився від здійснення попередньої оплати за проведення експертизи у зв»язку з відсутністю грошових коштів. В судове засідання представник Третьої особи не з»явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу Суду рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 22.06.2015 р. уповноваженій особі Третьої особи.

Приймаючи до уваги, що Третя особа була належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Третьої особи не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 02 липня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2013 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (Страховик) та Дідескул Русланою Ігорівною (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.13.2184776, предметом якого є страхування транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2013 року по вул. Братиславській, 24 у місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС, під керуванням Дідескул Руслани Ігорівни, транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер АА 2474 КВ, під керуванням Голоднюка В.М., транспортного засобу «Ауді А6», державний реєстраційний номер АА 9009 КВ, під керуванням Головіна Д.В., транспортного засобу «БМВ», державний реєстраційний номер АА 0124 КК.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований Позивачем автомобіль «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС.

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2014 року у справі № 754/8154/14-п закрито провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 140 КУпАП відносно Жеріта Артема Миколайовича у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Калькуляцією №КА-000940 від 26.12.2013 р., складеною АТ Українська автомобільна корпорація АФ «Бліц - Авто», визначено, що вартість робіт транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС, становить 29 448 грн. 53 коп.

Актом (протоколом) огляду транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС, від 12.02.2014 року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс» виявлені скриті пошкодження вказаного автомобілю. Калькуляцією №КА-000966 від 13.02.2014 року вартість таких робіт становить 2 778 грн. 70 коп.

На підставі Страхових Актів № 3.13.3976-1 від 17.01.2014 року а №3.13.3976-2 від 19.02.2014 року Позивач сплатив на користь філії «Бліц - Авто» АТ «Укравто» 27 004 грн. 66 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 677 від 21.01.2014 року, та 2 603 грн. 04 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 2378 від 25.02.2014 року, а загалом суму в розмірі 29 607 грн. 70 коп.

Звітом про оцінку КТЗ «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС, від 11.03.2014 рок, складеного суб'єктом оціночної діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄвроАсистанс», встановлено, що вартість відновлювального ремонту, завданого власнику транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС, в результаті його пошкодження при ДТП з урахуванням розцінок ПАТ «Українська автомобільна корпорація» АФ «Бліц - Авто» складає 35 083 грн. 44 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що вина у вчиненні ДТП чергового майстра Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва Жеріта А.М. встановлена у судовому порядку, який перебував у трудових відносинах з Відповідачем, останній зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану своїм працівником у розмірі 29 607 гривень 70 копійок.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на виконання зобов'язань за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №202.13.2184776 від 03.07.2013 року, предметом якого є страхування транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС, було відшкодовано на користь страхувальника 29 607 грн. 70 коп.

Таким чином, до Позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 визначено, що джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об'єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Деснянського районного суду міста Києва від 04 червня 2014 року у справі № 754/8154/14-п закрито провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 140 КУпАП відносно Жеріта Артема Миколайовича у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідач в обґрунтування заперечень на позовну заяву зазначав, що особа, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, але стосовно якого справа була закрита у зв'язку з закінченням строків для накладення адміністративного стягнення, не може вважатися такою, що була притягнута до адміністративної відповідальності.

З метою всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи, ухвалою Господарського суду м. Києва витребувано з Деснянського районного суду м. Києва матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності Жеріта Артема Миколайовича.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи №754/8154/14-п, 10.12.2013 року о 02.00 год. по вул. Братиславській, 24 у місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС, під керуванням Дідескул Руслани Ігорівни, транспортного засобу «Тойота», державний реєстраційний номер АА 2474 КВ, під керуванням Голоднюка В.М., транспортного засобу «Ауді А6», державний реєстраційний номер АА 9009 КВ, під керуванням Головіна Д.В., транспортного засобу «БМВ», державний реєстраційний номер АА 0124 КК, внаслідок допущення порушення черговим майстром Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва Жеріт А.М. вимог ДСТУ 3587-97, відносно забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні проїзної частини вулиці Братиславської і полягала у неприйнятті своєчасних заходів забезпечення умов руху (ожеледиця), що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 140 КУпАП.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/1403/14-п від 05.03.2014 року справу про притягнення Жеріта Артема Миколайовича до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 140 КУпАП повернуто до Відділу ДАІ Деснянського РУ ГУМВС України в місті Києві для проведення додаткової перевірки.

Постановою Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/8154/14-п від 04.06.2014 року закрито провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 140 КУпАП відносно Жеріта Артема Миколайовича у зв'язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. (п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.03.2012 року)

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів. (п. 23 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.03.2012 року)

В судовому засіданні 02.07.2015 року Господарським судом міста Києва поставлено на обговорення питання про призначення у справі судової автотехнічної експертизи з метою визначення причинно - наслідкового зв'язку між діями всіх учасників дорожньо - транспортної пригоди, яка сталась 10.12.2013 року, та завданими пошкодженнями автомобілів, визначення ступені вини кожного з учасників дорожньо - транспортної пригоди та ступені вини Жеріта А.М.

Представник Позивача в судовому засіданні заперечив проти призначення судової автотехнічної експертизи у зв'язку з достатністю матеріалів справи для винесення рішення у справі. Представник Відповідача не заперечував проти призначення експертизи, проте відмовився від здійснення попередньої оплати витрат на проведення експертизи у зв»язку з відсутністю грошових коштів. На пропозицію суду представник Позивача також відмовився від здійснення попередньої оплати на проведення експертизи. За таких підстав, Суд дійшов висновку про розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. (стаття 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Відповідно до ч.2 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з Постанови Деснянського районного суду м. Києва по справі №754/8154/14-п від 04.06.2014 року, судом встановлено, що дорожньо - транспортна пригода, яка сталась 10.12.2013 року о 02.00 годині на вулиці Братиславській, 24 у м. Києві, трапилась внаслідок допущення порушення черговим майстром КП ШЕУ Деснянського району міста Києва вимог ДСТУ відносно забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні проїзної частини вулиці Братиславської і полягала у неприйнятті своєчасних заходів забезпечення умов руху (ожеледиця), що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.1.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст. 140 КУпАП. Винність Жеріт А.М. у вчиненні адмінправопорушення доведена матеріалами справи.

Відповідно до статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Статтею 17 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.

Суд зазначає, що така обставина, як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ч.2 статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою обставиною, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні дорожньо - транспортної пригоди. Застосування п.7 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення можливе виключно у випадку наявності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Натомість, у разі відсутності вини особи у скоєнні дорожньо - транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 02 липня 2013 року по справі №922/581/13-г.

Враховуючи вищевикладене, Суд не приймає до уваги заперечення Відповідача щодо недоведеності вини Жеріта Артема Миколайовича у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 140 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки при розгляді справи про адміністративне правопорушення №754/8154/14-п Деснянським районним судом міста Києва встановлено, що винність Жеріта А.М. у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи, проте провадження у справі було закрито на підставі п.7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що не є реабілітуючою обставиною для звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Судом встановлено, що дорожньо - транспортна пригода, яка сталась 10.12.2013 року о 02.00 годині по вул. Братиславській, 24 у м. Києві, трапилась внаслідок допущення порушення черговим майстром Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва Жеріта Артемом Миколайовичем вимог ДСТУ 3587-97, який знаходився в трудових відносинах та виконував свої службові обов'язки, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м. Києва від 04.06.2014 року та не заперечувалось Відповідачем у судовому засіданні.

За таких підстав, Суд зазначає, що Позивачем доведено факт неналежного виконання працівником Відповідача своїх обов'язків відносно забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні проїзної частини шляхом неприйняття своєчасних заходів забезпечення умов руху (ожеледиця), що спричинило пошкодження транспортних засобів, настання дорожньо-транспортної пригоди, причинно-наслідковий зв'язок між дорожньо-транспортною пригодою та неналежним виконанням працівником Відповідача своїх обов'язків, а також факт заподіяння шкоди.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").

Абзацем 18 статті 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

В статті 1191 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу «ЗАЗ Ланос», державний реєстраційний номер СА 8384 ВС, має нести Відповідач як юридична особа, з винних неправомірних дій працівника якого сталася дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль Позивача зазнав технічних ушкоджень.

Судом розглянуті та відхилені доводи Відповідача щодо неповідомлення останнього про проведення процедури огляду пошкодженого транспортного засобу для визначення вартості матеріального збитку, оскільки в матеріалах справи наявний текст повідомлення телеграфом про запрошення на огляд автомобіля 13.01.2014 року, яка вручена Жеріт А.М. 10.01.2014 року, що підтверджується інформацією відділення поштового зв'язку.

Суд звертає увагу, що Законом України «Про страхування» та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі №3-50гс15.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є саме платіжне доручення.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Вищого господарського суду України від 23 серпня 2011 року у справі № 42/92.

Отже, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України та приймаючи до уваги те, що винний у вчиненні ДТП Жеріта А.М. перебував з Комунальним підприємством «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва у трудових відносинах, та під час ДТП виконував трудові обов'язки, Суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Шляхово - експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Деснянського району» м. Києва (02217, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЗАКРЕВСЬКОГО, будинок 29, ідентифікаційний код юридичної особи 04590234) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» (01004, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКА, будинок 15/2, ідентифікаційний код юридичної особи 36086124) 29 607 (двадцять дев'ять тисяч шістсот сім) грн. 70 (сімдесят) коп., а також судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 07 липня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин