ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.07.2015р. Справа № 908/3289/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берінг», ,

м.Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»,

, м.Добропілля

про стягнення заборгованості в сумі 3698 грн. 40 коп.

Суддя Левшина Г.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2- по дов.

від відповідача: ОСОБА_3-по дов.

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берінг», м.Дніпропетровськ, позивач, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Добропілля, про стягнення заборгованості в сумі 3698 грн. 40 коп.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем своїх зобовязань за договором №ДУ-2012/150-КП від 05.07.2012р. в частині сплати вартості продукції, отриманої за видатковими накладними №446 від 07.11.2013р., №447 від 07.11.2013р., №448 від 07.11.2013р., №449 від 07.11.2013р.

Відповідач надав відзив на позовну заяву від 11.06.2015р., в якому позовні вимоги не визнав, посилаючись на повну сплату вартості продукції, отриманої за спірними видатковими накладними.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

05.07.2012р. між сторонами був підписаний договір №ДУ-2012/150-КП, за умовами якого позивач (постачальник) зобовязався передати у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, у асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у договорі та специфікаціях, які є невідємними частинами цього договору.

Специфікацією від 21.10.2013р. до договору №ДУ-2012/150-КП від 05.07.2012р. сторонами було узгоджено найменування продукції, одиниці виміру, кількість, вартість та строки поставки продукції.

Виходячи зі змісту позовної заяви, 07.11.2013р. позивачем у відповідності до умов договору та специфікації від 21.10.2013р. було здійснено постачання продукції позивачу на суму 5428,96 грн. згідно видаткових накладних №446 від 07.11.2013р., №447 від 07.11.2013р., №448 від 07.11.2013р., №449 від 07.11.2013р.

Відповідно до п.5.2 договору №ДУ-2012/150-КП від 05.07.2012р. та умов специфікації оплата здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту постачання.

У звязку з неповною оплатою відповідачем вартості отриманої продукції, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 3698,40 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву від 11.06.2015р.

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи, суд приймає до уваги заперечення відповідача проти позову та вважає позовні вимоги неправомірними, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

За змістом ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вказувалось вище, згідно договору №ДУ-2012/150-КП від 05.07.2012р., специфікації від 21.10.2013р. до договору, його предметом є зобовязання позивача передати у власність та, відповідно, обовязок відповідача прийняти у власність та оплатити продукцію на суму 36994,09 грн.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання обовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до розділу 5 договору №ДУ-2012/150-КП від 05.07.2012р. розрахунки за продукцію, що постачається за договором, здійснюються відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 60 календарних днів з моменту поставки відповідної партії продукції, якщо інше не передбачено специфікацією.

При цьому, під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, яке супроводжується одним документом про якість та одним товаросупровідним документом. Постачання продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами та якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами у специфікаціях до договору (п.4.1 договору №ДУ-2012/150-КП від 05.07.2012р.).

Як встановлено судом, згідно наявної у матеріалах справи банківської виписки від 08.01.2014р. відповідачем на рахунок позивача було перераховано грошові кошти в сумі 36994,09 грн. за договором №ДУ-2012/150-КП від 05.07.2012р.

Таким чином, враховуючи умови даного договору та специфікації від 21.10.2013р. щодо постачання продукції позивачем саме партіями й обовязку відповідача здійснювати оплати за відповідну партію, виходячи з того, що сума перерахованих грошових коштів повністю співпадає з сумою партії продукції, постачання якої передбачене специфікацією від 21.10.2013р., за висновками суду, партія товару отримана за даною специфікацією до договору згідно видаткових накладних (у тому числі й №446 від 07.11.2013р., №447 від 07.11.2013р., №448 від 07.11.2013р., №449 від 07.11.2013р.) була сплачена відповідачем.

При цьому, посилання позивача на наявність заборгованості відповідача в сумі 3698,40 грн. за договором №ДУ-2012/150-КП від 05.07.2012р. суд до уваги не приймає.

Зокрема, згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Таким чином, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

З урахуванням викладеного, при зверненні до суду з відповідними вимогами згідно норм ст.129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України позивач має довести такі вимоги певними доказами.

Позивач, звертаючись до суду з вимогою до відповідача щодо стягнення заборгованості в сумі 3698,40 грн., у позовній заяві посилається саме на невиконання відповідачем своїх зобовязань з оплати вартості продукції отриманої за видатковими накладними №446 від 07.11.2013р., №447 від 07.11.2013р., №448 від 07.11.2013р., №449 від 07.11.2013р.

У акті звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2013р.-11.06.2015р., який був складений позивачем на вимогу суду, містяться відомості щодо постачання позивачем відповідачу товару за іншими видатковими накладними. Одночасно, даний акт звірки також містить у собі початкове сальдо на суму 271633,20 грн.

Проте, будь-яких первісних документів, які б підтверджували наведені позивачем у даному акті звірки обставини, всупереч вимог ст.ст.4-3, 33 Гочсподарського процесуального кодексу України матеріали справи не містять.

За приписом ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Як встановлено, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за продукцію в сумі 3698,40 грн., тобто, позивач звернувся до господарського суду за захистом порушеного відповідачем права на отримання вартості поставленого товару за видатковими накладними №446 від 07.11.2013р., №447 від 07.11.2013р., №448 від 07.11.2013р., №449 від 07.11.2013р.

За приписом ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За висновками суду, зобовязання відповідача щодо сплати заборгованості за товар отриманий згідно договору №ДУ-2012/150-КП від 05.07.2012р. та специфікації від 21.10.2013р. виконані.

Таким чином, на момент пред'явлення позивачем позову до суду зобовязання відповідача щодо сплати переданого позивачем товару в сумі 3698,40 грн. припинились, внаслідок чого, судом встановлено відсутність порушеного з боку відповідача права позивача на отримання вартості товару в сумі 3698,40 грн. та, як наслідок, права на звернення до господарського суду з відповідними позовними вимогами.

Враховуючи викладене, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 3698,40 грн. підлягають залишенню без задоволення.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Берінг», м.Дніпропетровськ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Добропілля про стягнення заборгованості в сумі 3698 грн. 40 коп.

В судовому засіданні 06.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 08.07.2015р.

Суддя Г.В. Левшина