ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.15р. Справа № 904/3638/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ЕКСПОРТ", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ", смт. Ювілейне, Дніпропетровська область

про стягнення збитків від інфляції та 3% річних

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: Братцева Н.С., дов. №10/10 від 10.10.14р.

Поліщук І.О., дов. від 20.01.15р.

від відповідача: Галкіна І.В., дов. № 20/04/15 від 20.04.15р.

СУТЬ СПОРУ:

У квітні 2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "СНЕК ЕКСПОРТ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" про стягнення збитків від інфляції у розмірі 961 972,34грн. та 3% річних у розмірі 57 285,67грн.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що відповідач лише 17.04.2015р. сплатив заборгованість, стягнуту за рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/22285/14. У зв"язку з цим позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, які нараховані на основний борг за період прострочення оплати.

05.06.2015р. позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача збитки від інфляції у розмірі 1 719 934,00грн. та 3% річних у розмірі 57 285,71грн.

25.06.2015р. позивач подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача збитки від інфляції у розмірі 1 594 333,08грн. та 3% річних у розмірі 46 544,64грн.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що 15.04.2015р. сплатив у примусовому порядку заборгованість, стягнуту за рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/22285/14. У зв"язку з цим, на думку відповідача, позивач не правильно здійснив розрахунок 3% річних та інфляційних у даній справі.

07.07.2015р. відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи для надання часу ознайомитись з матеріалами справи №910/22285/14. В обгрунтування поданого клопотання зазначає, що в рішенні господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/22285/14 відсутні періоди нарахування 3% річних та інфляційних. Крім того, в даному клопотанні відповідач просив суд зобов"язати позивача надати до матеріалів даної справи заяву про збільшення позовних вимог та розрахунок до неї по справі №910/22285/14.

Розглянувши дані клопотання, суд вважає, що вони не підлягають задоволенню, оскільки в рішенні господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/22285/14 чітко вказані періоди (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.11.2014р.), за які було стягнуто 3% річних та інфляційні.

У судовому засіданні оголошувалась перерва згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

07.07.2015 року по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. (залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.03.2015р.) у справі №910/22285/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет"; відповідача 2: Приватного підприємства "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту"; відповідача 3: Фізичної особи-підприємця Скрипник Олени Віталіївни про стягнення 4 154 260,47 грн., встановлено, що 01.01.2014р. між ТОВ "АТБ-маркет" (покупець) та ТОВ "Снек Експорт" (постачальник) був укладений договір №35815, за умовами якого постачальник зобов'язався в порядку і в строки, встановлені договором, передати товар у власність покупця, у відповідній кількості, відповідної якості і по узгодженій ціні, а останній - прийняти товар і оплатити його на умовах, встановлених в цьому договорі. Позивач поставив відповідачу-1 товар за період з 02.01.2014р. по 05.02.2014р. на загальну суму 3 633 084,44грн., однак останній не здійснив оплату поставки за даний період.

Також рішенням встановлено, що, враховуючи положення договору, за накладними від 02.01.2014р. останнім днем оплати за поставлений товар є 02.04.2014р. і так далі. Остання поставка відбулась 05.02.2014р., отже 90-й день припадає на 06.05.2014р. Тобто, з урахуванням наведеного, строк оплати за всіма видатковими накладними за період з 02.01.2014р. по 05.02.2014р. є таким, що настав. Отже, у відповідача-1 наявна заборгованість у розмірі 3 633 084,44 грн. за договором №35815 від 01.01.2014р.

Крім того, даним рішенням встановлено, що 15.01.2014р. між позивачем (кредитор за договором) та Приватним підприємством "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" (відповідач-2, поручитель за договором) укладений договір поруки (далі - договір поруки-1), відповідно до умов якого поручитель зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором на суму не більше ніж 2 000,00 грн. за виконання боржником (ТОВ "АТБ-маркет") своїх зобов'язань за договором №35815 від 01.01.2014р. зі змінами та доповненнями. Строк дії договору до 31.12.2015р., згідно п. 4.2. договору. Відповідач-2 частково сплатив заборгованість за поставлений відповідачу-1 товар на суму 1 300,00 грн.

Також рішенням встановлено, що 15.01.2014р. між позивачем (кредитор за договором) та Фізичною особою-підприємцем Скрипник Оленою Віталіївною (відповідач-3, поручитель за договором) укладений договір поруки (далі - договір поруки-2), зі строком дії до 31.12.2015р., за умовами якого поручитель

зобов'язався солідарно відповідати перед кредитором за виконання зобов'язань боржника (ТОВ "АТБ-маркет") відносно оплати товару, поставленого кредитором боржнику по договору поставки №35815 від 01.01.2014р. зі всіма змінами та доповненнями на суму не більше 1 000,00 грн. Відповідач-3 частково сплатив заборгованість за поставлений відповідачу-1 товар на суму 450,00 грн.

Відповідач-2 та відповідач-3 здійснили часткову сплату заборгованості після порушення провадження у справі.

Враховуючи існування договорів поруки, позивач заявив до стягнення з відповідача-1 заборгованість у розмірі 3 630 084,44 грн. за поставлений товар.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/22285/14 позов задоволено частково:

- провадження щодо стягнення з відповідача-2 заборгованості за поставлений товар у розмірі 1 300,00 грн. припинено.

- провадження щодо стягнення з відповідача-3 заборгованості за поставлений товар у розмірі 450,00 грн. припинено.

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" 3 630 084,44 грн. заборгованості за поставлений товар, 460 939,12 грн. збитків від інфляції, 60 236,91 грн. 3 % річних та 73 080,00 грн. судового збору.

- стягнуто з Приватного підприємства "Український інформаційний центр екологічних технологій експертизи та аудиту" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" 700,00 грн. частини заборгованості за поставлений товар.

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця Скрипник Олени Віталіївни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Снек Експорт" частину заборгованості за поставлений товар у розмірі 550,00 грн. (а.с.9-23).

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки грошові кошти на виконання рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/22285/14 були стягнуті з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" лише 17.04.2015р., що підтверджується розпорядженням №47226309/В2, затвердженим начальником відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області 17.04.2015р. (а.с.26), позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних та інфляційні на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, які нараховані на основний борг за період прострочення оплати.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У пункті 9 Оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/767/2013 від 29.04.2013р. "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" зазначено, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України. За змістом статей 598 - 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.11.2012 № 5011-32/5219-2012). Зазначену правову позицію наведено також у постановах Верховного Суду України від 20.12.2010 № 10/25, від 04.07.2011 № 13/210/10, від 12.09.2011 № 6/433-42/183, від 14.11.2011 № 12/207, від 23.01.2012 № 37/64.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 46 544,64грн. за період з 12.11.2014р. по 16.04.2015р., а також інфляційні у розмірі 1 594 333,08грн. з листопада 2014р. по квітень 2015р.

Як вбачається із рішення господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/22285/14, судом взято період для нарахування 3% річних та інфляційних з 03.04.2014р. по 11.11.2014р.

Отже, позивачем правильно взято період для нарахування 3% річних у даній справі, у зв"язку з чим 3% річних у розмірі 46 544,64грн. підлягають до стягнення.

Що стосується інфляційних, то суд вважає, що їх нарахування слід здійснювати з грудня 2014р. по квітень 2015р., у зв"язку з чим до стягнення підлягають інфляційні у розмірі 1 497 178,62грн. Суд частково відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині стягнення інфляційних у повному обсязі, як необґрунтовано нарахованих.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" (52005, Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Радгоспна, 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СНЕК ЕКСПОРТ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Молодогвардійська, 32Б, ) збитки від інфляції у розмірі 1 497 178,62грн. (один мільйон чотириста дев"яносто сім тисяч сто сімдесят вісім грн. 62коп.), 3% річних у розмірі 46 544,64грн. (сорок шість тисяч п"ятсот сорок чотири грн. 64коп.) та 30 874,46грн. (тридцять тисяч вісімсот сімдесят чотири грн. 46коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "СНЕК ЕКСПОРТ" суму надмірно сплаченого судового збору в розмірі 2 726,85грн., про що винести ухвалу.

Повне рішення складено 13.07.2015р.

Суддя В.І. Петрова