ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2015 р.Справа № 922/3017/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Прокурор Барвінківського району Харківської області, м. Барвінкове
до Барвінківська районна державна адміністрація, м. Барвінкове 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Фермерського господарства "Майстер", с. Нікополь
про визнання незаконним та скасування розпорядження
за участю представників:

прокурора - Горгуль Н.В., за пос. № 016182 від 12.04.2013 року.

відповідача - не з'явився

3-я особа - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Барвінківського району Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Барвінківської районної державної адміністрації, про визнання незаконною та скасування розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації № 172 від 02 квітня 2012 року. Також прокурор просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що пунктом 1 розпорядження № 172 від 02 квітня 2012 року надано дозвіл ФГ "Майстре" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок контур № 183 - 6,6 га, контур № 182 - 5,9 га рілля, контур № 304 - 11,0 га рілля, контур № 975 - 14,8 га рілля, контур № 281 - 3,0 га рілля, контур № 934 - 2,4 га рілля, контур № 937 - 2,8 га рілля, контур № 78 - 12,6 га сіножаття, контур № 75 - 6,0 га рілля із земель запасу та сільськогосподарського призначення реформованого (КСП "Рассвет") на території Гусарівської сільської ради з метою оформлення права оренди терміном на 49 років для ведення фермерського господарства. Водночас, з огляду на те, що спірне рішення (надання дозволу на розробку проекту землевпорядної документації) було винесено з недотриманням порядку його ухвалення (без проведення земельних торгів), прокурор вбачає порушення статей 7 Закону України "Про фермерське господарство" та 123, 124 Земельного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 травня 2015 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 922/3017/15 та призначено її до слухання у судовому засіданні на 03 червня 2015 року.

03 червня 2015 року ухвалою господарського суду Харківської області відкладено розгляд даної справи до 23 червня 2015 року; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Фермерського господарства "Майстер".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 червня 2015 року відкладено розгляд даної справи до 13 липня 2015 року.

В призначене судове засідання 13 липня 2015 року з'явився прокурор, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач та третя особа своїх уповноважених представників в засідання суду не направили, витребувані судом документи не надали, про час дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленням про вручення поштового відправлення та поштовим повідомленням з відміткою поштової установи "за зазначеною адресою не проживає" (арк. спр. 38, 87, 93, 94-98).

Судом перевірено адресу відповідача: згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та осіб фізичних осіб підприємців, місцезнаходження відповідача - 64701, Харківська область, Барвінківський район, місто Барвінкове, вулиця Леніна, будинок 8; місце знаходження третьої особи - 64780, Харківська область, Барвінківський район, село Нікополь, вулиця Миру, будинок 64, саме на ці адреси судом надсилались процесуальні документи. Відповідно до вимог частини 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. п. 3.9. та 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року, розпочинаючи судовий розгляд суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомлення суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, процесуальні документи у даній справі (ухвала суду про порушення провадження у справі та про відкладення) направлялися всім учасникам судового процесу, що підтверджуються штампом канцелярії на зворотній стороні відповідних документів.

Таким чином, суд вважає, що учасники процесу повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач та третя особа не з'явилися у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце розгляду справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи

Так, наявна в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчить, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 13 липня 2015 року прокурор не вияв наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

02 квітня 2012 року головою Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області видано розпорядження № 172 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства" (арк. спр. 12), яким надано голові фермерського господарства "Майстер" Дмитренку Віталію Олексійовичу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок контури № 183 - 6,6га ріллі, № 182 - 5,9га ріллі, № 304 - 11,0га ріллі, № 975 - 14,8га ріллі, № 281 - 3,0га ріллі, № 934 - 2,4га ріллі, № 937 - 2,8га ріллі, № 78 - 12,6га сіножаті, № 75-6,0га ріллі із земель запасу та інших не наданих у власність чи користування, категорія - землі сільськогосподарського призначення (реформованого КСП "Рассвет") на території Гусарівської сільської ради з метою оформлення права оренди терміном на 49 років для ведення фермерського господарства.

Прокурор у позовній заяві та поясненнях, наданих усно в судовому засіданні, зазначає, що при прийнятті Барвінківською райдержадміністрацією оскаржуваного розпорядження було порушено норми ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з листа відповідача вих. № 01-69/942 від 31 березня 2015 року при передачі земельних ділянок в користування, зокрема Фермерському господарству "Майстер", земельні торги (аукціон) не проводилися (арк. спр. 30).

Такі обставини на думку прокурора свідчать про порушення прав і охоронюваних законом інтересів держави, у вигляді отримання найвищої плати за користування земельною ділянкою державної власності, що забезпечується встановленим ч. ч. 1, 2 ст. 135 ЗК України порядком проведення земельних торгів, та є підставою для їх захисту у спосіб, вказаний в позовній заяві.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 13 Конституції України, ст. 373 Цивільного кодексу України, ст. 1 Земельного кодексу України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією (ст. 14 Конституції України).

Відповідно ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла станом на момент винесення відповідачем спірного розпорядження) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу.

Згідно частини другої зазначеної статті 134 наведеного Кодексу, не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для ведення фермерського господарства.

У даному випадку вказане виключення не діє, адже відповідачем надані землі третій особі - Фермерському господарству "Майстер", яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 03 березня 2012 року зареєстрована як юридична особа. Тобто, на момент винесення спірного розпорядження, 02 квітня 2012 року третя особа мала статус юридичної особи.

За приписами статті 7 Закону України "Про фермерське господарство" земельні ділянки для ведення фермерського господарства передаються громадянам України у власність і надаються в оренду із земель державної або комунальної власності (ч.3).

Статтею 8 цього Закону визначено, що після одержання засновником державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

З приписів наведених норм права вбачається, що без конкурентних засад (земельних торгів) земельні ділянки передаються в оренду для ведення фермерського господарства лише громадянам.

При цьому Цивільний кодекс України розмежовує людину як учасник цивільних відносин (статті 24-26 Цивільного кодексу України), і юридичну особу, також як учасника таких відносин.

За вказаних обставин убачається, що наведені положення статті 124 Земельного кодексу України, з урахуванням частини другої статті 134 цього Кодексу, та з урахуванням наведених положень статей 7, 8 Закону України "Про фермерське господарство", не надають право передавати в оренду земельну ділянку юридичній особі поза конкурсом (земельними торгами).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 23 липня 2014 року по справі № 922/5238/13.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Враховуючи вказане, позов прокурора про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації від 02 квітня 2012 року № 172 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства", - є обґрунтованим, законним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується ст. 49 ГПК України. Таким чином судові витрати у даній справі, які складаються з витрат по оплаті судового збору, покладаються на відповідача. Тобто, з відповідача стягненню на користь бюджету підлягає 1 218,00 грн. судового збору, котрий підлягає сплаті за вимогу немайнового характеру за ставками судового збору на дату звернення прокурора із позовом.

На підставі викладеного, на підставі ст.ст. 6, 8, 13, 14, 19, 124, 129 Конституції, 116, 123, 124, 134 Земельного кодексу України, ст. ст. 50, 56 ЗУ "Про землеустрій", ст. 43 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст ст. 20, 207 Господарського кодексу України, керуючись, ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 27, 29, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позововні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Барвінківської районної державної адміністрації від 02 квітня 2012 року № 172 "Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для ведення фермерського господарства".

Стягнути з Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області (64701, Харківська область, Барвінківський район, м. Барвінкове, вул. Леніна, 8, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) - 1 218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 13.07.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/3017/15