донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

08.07.2015 справа №908/6130/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів при секретарі: за участю представників сторін від позивача: від відповідачів: від третіх осіб: ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 не зявились не зявились не зявились
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5,м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області
від12.05.2015р.
у справі№ 908/6130/14 (суддя Мойсеєнко Т.В.)
за позовомОСОБА_5,м.Запоріжжя
до відповідача1 до відповідача2 треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гарант-М», м.Вільнянськ, Запорізької області ОСОБА_6, м.Токмак, Запорізької області 1)Державний реєстратор Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, м.Вільнянськ, Запорізька область 2)Вільнянська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у запорізькій області, м.Вільнянськ, Запорізька область
проприпинення юридичної особи шляхом ліквідації
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернувся ОСОБА_5 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гарант-М" (далі відповідач-1) про припинення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гарант-М» шляхом її ліквідації.

Третіми особами, яки не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача були: ОСОБА_6, Державний реєстратор Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області

В обґрунтування позову позивач вказував на те, що учасники товариства не внесли у повному обсязі свої вклади у статутний капітал товариства. З моменту створення товариства ним не велось жодної діяльності. Місце ведення діяльності товариства відсутнє, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням. Товариство не має банківського рахунку і не має наміру в подальшому здійснювати будь-яку діяльність.

Ухвалою суду від 24.02.2015р. залучено до участі у справі у якості відповідача-2 іншого учасника ТОВ «Компанія «Гарант-М» - ОСОБА_6, який до цього був третьою особою, а також залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Вільнянську обєднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Запорізькій області (т.1, а.с.69-70).

Представник відповідача-1 проти позову заперечував. У відзиві на позов просив суд відмовити у задоволенні позову, оскільки при створенні юридичної особи ТОВ «Компанія «Гарант-М» не були допущені порушення, що вбачається з пояснень державного реєстратора та матеріалів реєстраційної справи. Інші порушення, на які посилається позивач, не є такими, які неможливо усунути. Також просив суд застосувати до позовних вимог строки позовної давності.

В додатково наданих суду 06.05.2015 р. письмових поясненнях позивач уточнив, що правовою підставою припинення товариства є невиконання учасниками вимог закону щодо сплати протягом першого року діяльності товариства частини статутного капіталу, що залишилася несплаченою. Зазначена правова позиція підтверджується постановою Вищого господарського суду України від 30.03.2011 р. № 16/103. Стосовно заяви представника відповідача про застосування позовної давності позивач зауважив, що відповідно до ч. 1 ст.268 Цивільного кодексу України позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав, крім випадків, встановлених законом. За змістом ст.100 право участі в товаристві (відповідно і припинення участі в товаристві) належить до категорії особистих немайнових прав.

Відповідач-2 надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти позову заперечував. Вказував, що першочергові внески до статутного капіталу сторонами внесені. В подальшому статутний капітал повинен бути збільшений, однак досі це не здійснено, оскільки між засновниками виникли спірні питання, які в подальшому можливо усунути.

Державним реєстратором Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області - надані заперечення на позов, в яких вказано на його необґрунтованість, оскільки в позовній заяві з посиланням на п. 2 ч. 1 ст.110 ЦК України позивачем не вказано, ким та які були допущені порушення при створенні юридичної особи, які не можна усунути, адже відповідно до п. 2 ст. 38 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією із підстав для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов'язано з банкрутством юридичної особи, є визнання судом недійсною державної реєстрації юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути. Заявником були надані документи для здійснення державної реєстрації у повному обсязі, підстав для залишення їх без розгляду державний реєстратор не мав. Державним реєстратором при здійсненні державної реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гарант-М» у повній мірі були виконані всі необхідні, передбачені законодавством дії.

Третя особа - Вільнянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області, яка була залучена судом до участі у справі за її клопотанням, у зв'язку з наявністю у ТОВ «Компанія «Гарант-М» податкового боргу перед бюджетом, відзиву на позов не надала, надіслав господарському суду довідку про те, що станом на 24.02.2015р. по ТОВ «Компанія «Гарант-М» обліковується податковий борг по рентній платі за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об'єктів місцевого значення) у сумі 168,87 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.05.2015р. у задоволенні позову відмовлено. У звязку із відмовленням у позову з мотивів його необґрунтованості, питання про строк позовної давності не розглядалось.

Позивачем у справі подана апеляційна скарга, у якій ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду через порушення норм матеріального права, неповного дослідження обставин, що мають значення для вирішення спору.

Сторони та треті особи у судове засідання Донецького апеляційного господарського суду не зявились.

Від Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області надійшло клопотання про розгляд скарги без участі її представника.

Розглянувши матеріали справи Донецький апеляційний господарський суд встановив.

Відповідно до протоколу загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гарант-М» № 1 від 15.04.2008 р. прийняте рішення про створення товариства. Учасники: ОСОБА_6, ОСОБА_5. Учасники домовились шляхом об'єднання майна громадян-учасників створити статутний капітал товариства у розмірі 52500,00 грн. Внески учасників: ОСОБА_6 - 26250 грн., 50 часток; ОСОБА_5 - 26250 грн., 50 часток. До моменту державної реєстрації кожний з учасників вносить суму 13125,00 грн. майном, що складає 50 відсотків їх внесків до статутного капіталу, яке вони вносять згідно акту оцінки та передачі-приймання майна і який є невід'ємною частиною статуту товариства. Затверджено місцезнаходження товариства за адресою: вул. Леніна 5б, м. Вільнянськ, Запорізька обл. Головою товариства ОСОБА_5 та призначено директором товариства ОСОБА_6

За визначенням частини 1 статті 50 Закону України «Про господарські товариства» у редакції, чинній на момент створення товариства, товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний (складений) капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Частинами 1-4 статті 52 вказаного Закону в редакції, чинній на момент створення товариства, встановлено, що у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється статутний (складений) капітал, розмір якого повинен становити не менше суми, еквівалентної 100 мінімальним заробітним платам, виходячи із ставки мінімальної заробітної плати, діючої на момент створення товариства з обмеженою відповідальністю.

До моменту реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю кожен з учасників зобов'язаний внести до статутного (складеного) капіталу не менше 50 відсотків вказаного в установчих документах вкладу. Внесення до статутного (складеного) капіталу грошей підтверджується документами, виданими банківською установою.

Частина статутного капіталу, що залишилася несплаченою, підлягає сплаті протягом першого року діяльності товариства. Якщо учасники протягом першого року діяльності товариства не сплатили повністю суму своїх вкладів, товариство повинне оголосити про зменшення свого статутного капіталу і зареєструвати відповідні зміни до статуту в установленому порядку або прийняти рішення про ліквідацію товариства.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, державну реєстрацію юридичної особи ТОВ «Компанія «Гарант-М» проведено 24.04.2008 р.

Відповідно пунктів 1.2, 1.4 - 1.6 статуту ТОВ «Компанія «Гарант-М» учасниками товариства є громадяни України: ОСОБА_6 (відповідач-2 у справі) та позивач. Місцезнаходженням товариства зазначено: вул. Леніна,5б, м. Вільнянськ, Запорізька обл., 70002. Товариство створене з метою досягнення економічних і соціальних результатів і отримання прибутку. Основними видами діяльності товариства є оптова торгівля будівельними матеріалами, оптова торгівля санітарно-технічним обладнанням, оптова торгівля залізними виробами, водопровідним та опалювальним устаткуванням, оптова торгівля чорними та кольоровими металами в первинних формах та напівфабрикатами з них тощо.

Статтею 59 Закону від 28.12.2007р. «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» встановлено, що розмір мінімальної заробітної плати з 1 квітня 2008 року становить 525 гривень.

Отже, на час створення ТОВ «Компанія «Гарант-М» мінімальний розмір статутного капіталу становив 100 х 525,00 грн. = 52500,00 грн.

Відповідно до п. 2.3 статуту ТОВ «Компанія «Гарант-М» для забезпечення діяльності товариства учасники створюють статутний капітал в розмірі 52500,00 грн., який виділений на сто часток, вартість однієї частки - 525,00 грн. При цьому склад учасників такий: ОСОБА_6 - 26250,00 грн., 50 часток; ОСОБА_5 - 26250,00 грн., 50 часток. До моменту державної реєстрації кожний з учасників вносить суму 13125,00 грн. майном, що складає 50 відсотків їх внесків до статутного капіталу, яке вони вносять згідно акту оцінки та передачі-приймання майна і який є невід'ємною частиною статуту товариства.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 19.08.2014 р. засновниками товариства значаться ОСОБА_6 та позивач із розмірами внесків до статутного фонду - по 26250,00 грн. кожний. Товариство зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Одночасно до реєстру внесений запис про відсутність юридичної особи за місцезнаходженням.

Судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 110 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа ліквідується:

1) за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами;

2) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи через допущені при її створенні порушення, які не можна усунути, за позовом учасника юридичної особи або відповідного органу державної влади;

3) за рішенням суду про ліквідацію юридичної особи в інших випадках, встановлених законом, - за позовом відповідного органу державної влади.

У п. 8.3 статуту ТОВ «Компанія «Гарант-М» передбачено, що товариство ліквідується у зв'язку із закінченням строку, на який створювалось товариство або при досягненні мети, заради якої воно було створено; за рішенням зборів; на підставі рішення суду про визнання недійсною державної реєстрації товариства через допущені при його створенні порушення, які не можна усунути, господарського суду по представленню банківських органів у випадку неплатоспроможності товариства, а також по представленню органів, що контролюють діяльність товариства у випадку систематичного чи грубого порушення законодавства.

Виходячи з положень п. 2 ч. 1 ст.110 ЦК України в примусовому порядку за рішенням суду юридична особа ліквідується за позовом учасника юридичної особи з підстав допущення при її створенні порушень, які не можна усунути. В інших випадках, встановлених законом, рішення суду (відповідно до підсудності - адміністративного) про ліквідацію юридичної особи приймається за позовом відповідного органу державної влади.

При створенні у 2008 році Товариства порушень допущено не було. На ці факти позивач і не вказує.

Прийняття рішення про ліквідацію товариства відповідно до п.8 ч.4 ст.145 ЦК України належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства. Аналогічне положення закріплено у пп. «з» Статуту товариства.

Виходячи з вищевикладеного, учасник товариства може звернутись до суду із позовом про припинення юридичної особи з підстав, передбачених законодавством, лише у випадках, коли має місце факт порушення його суб'єктивного матеріального права або законного інтересу. На момент звернення позивача до суду спору між учасниками з приводу припинення товариства в установленому порядку не було.

На момент звернення позивача до суду з позовом питання про проведення загальних зборів щодо припинення товариства позивачем не порушувалось. Лише під час розгляду даної справи у суді першої інстанції позивачем направлено учаснику товариства ОСОБА_6 пропозицію підписати протокол № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Компанія «Гарант-М» від 23.03.2015 р. з питання припинення товариства.

Зборами учасників ТОВ «Компанія «Гарант-М» рішення про ліквідацію товариства не приймалось.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що позивачем не доведено, які саме його корпоративні права або охоронювані законом інтереси будуть відновлені у разі задоволення позову про припинення товариства, що є визначним у вирішенні спору, що розглядається, виходячи з положень постанови пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Прийняття судом рішення про припинення товариства не відновить права позивача на участь в управлінні товариством, оскільки в такому випадку корпоративні права позивача припиняться. Спосіб захисту повинен бути адекватним змісту порушеного права. У випадку, якщо позивач не бажає приймати подальшу участь в товаристві, він не позбавлений права у будь-який час вийти з товариства, або самостійно в передбачений законодавством спосіб здійснити дії, направлені на ліквідацію товариства.

При розгляді скарги Донецький апеляційний господарський суд враховує і наступні обставини.

Відповідно до довідки Вільнянської міжрайонної ДПІ Запорізької області від 15.05.2009 р. № 40 ТОВ «Компанія «Гарант-М» взято на облік в органах державної податкової служби.

З матеріалів справи вбачається, що 01.08.2008 р. між комунальним підприємством «Водоканал» та ТОВ «Компанія «Гарант-М» укладено договір № 5494 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системі каналізації по майданчику: по вул. Леніна 5б, м. Вільнянськ, Запорізька обл., (адреса місцезнаходження товариства згідно статуту). Договір укладено строком до 20.05.2009 р. з наступною пролонгацією в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору.

01.11.2008р. першим відповідачем укладений з ВАТ «Запоріжжяобленерго» договір № 718 на постачання електроенергії.

Вільнянська об'єднана державна податкова інспекція Головно управління Державної фіскальної служби України у Запорізькій області надала господарському суду довідку про те, що станом на 24.02.2015 р. по ТОВ «Компанія «Гарант-М» обліковується податковий борг по рентній платі за спеціальне використання води (крім рентної плати за спеціальне використання води водних об'єктів місцевого значення) у сумі 168,87 грн.

До матеріалів справи позивачем наданий договір від 27.12.2013 р. б/н, укладений між учасниками товариства: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, у якому сторони підтверджують, що станом на дату укладення цього договору, у зв'язку з кризовою ситуацією в державі та матеріальною неспроможністю учасників, з моменту заснування і по теперішній час товариство не вело жодної діяльності, направленої на отримання прибутку. Також сторони підтверджують, що фактичне місце ведення діяльності товариства є відсутнім, адже ніякої діяльності товариство не здійснює. Товариство не відкривало банківського рахунка і не отримувало кредитів. Цим договором сторони домовились, що учасник ОСОБА_6, який є директором товариства, без письмової згоди іншого учасника ОСОБА_5 не буде здійснювати жодних дій від імені товариства, зокрема відкривати і закривати поточні та інші рахунки в кредитних установах, укладати договори (угоди), правочини, трудові договори, брати найманих працівників, у тому числі за цивільно-правовими договорами, не видавати доручення та довіреності.

Виходячи з вищевказаного слідує, що поповнення статутного капіталу Товариства, або прийняття рішення про його ліквідацію у спорі, що розглядається,

залежить виключно від субєктивної волі як позивача, так і іншого учасника товариства. Інкриміноване першому відповідачу порушення не є таким, що його не можливо усунути.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що фактично подання позову в даній справі обумовлено використанням ТОВ «Компанія «Гарант-М» виробничого приміщення по вул. Леніна, 5б, м. Вільнянськ.

На даний час власниками земельної ділянки та виробничо-складської будівлі літ. А по вищевказаному адресу є в рівних частинах позивач, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, що підтверджується їх свідоцтвами про право власності на нерухоме майно від 17.02.2014 р. (т.2, а.с. 12-17).

У відзиві на позов відповідач-1 зазначає, що, на його думку, позивач просить ліквідувати ТОВ «Компанія «Гарант-М», оскільки існування цього товариства перешкоджає укладенню договорів щодо цього приміщення на постачання електроенергії, тепла, тощо із фізичними особами.

Підтвердженням існування такого спору є те, що за позовом власників виробничого приміщення ОСОБА_5 та фізичною особою ОСОБА_8 до ТОВ «Компанія «Гарант-М» та Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області Вільнянським про вчинення дій для запобігання права власності, Вільнянським районним судом Запорізької області прийнято рішення від 08.04.2014 р. у справі № 314/1633/14-ц, яким зобов'язано державного реєстратора Реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області внести запис в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про відсутність ТОВ «Компанія «Гарант-М» за місцезнаходженням: Запорізька обл.., м. Вільнянськ, 5б.. Суд дійшов висновку, що перший відповідач без будь-яких правових підстав надав Реєстраційної служби відомості щодо його місцезнаходження за цією адресою, до якої ТОВ «Компанія «Гарант-М» не має ніякого відношення та фактично не знаходиться там ( абз.9 стор. 3 рішення, т.1, а.с.25).

ТОВ «Компанія «Гарант-М» використовує земельну ділянку та офісні і складські приміщення за вказаною адресою на підставі договору позички від 21.11.2013 р. б/н, укладеного між ТОВ «Компанія «Гарант-М» в особі директора ОСОБА_6, з одного боку, та іншим учасниками Товариства - ОСОБА_5 строком дії з 23.11.2013 р. до 22.10.2016 р. (т.2, а.с.119-120).

Отже, між сторонами фактично існує спір щодо використання виробничої будівлі та земельної ділянки за вищевказаною адресою, а не корпоративний спір щодо управління товариством.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, 99, 101-103, 105 ГПК України Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.05.2015р. у справі № 908/6130/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у 20 денний строк.

Головуючий суддя Агапов О.Л.

Судді: Геза Т.Д.

ОСОБА_3

Надруковано 7 прим:

1-позивачу

2-відповідачам

2-третім особам

1-у справу

1-ДАГС