ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 р. Справа№ 914/2023/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Куцик І.М.

розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства «Львівський державний інститут проектування комунального будівництва «Львівдіпрокомунбуд», м. Львів

до відповідача: Корпорації "Енергоресурс-Інвест", м. Львів

про стягнення 6 258,27 грн. заборгованості

за участю представників:

від позивача: Маргаль Н.М. - заступник директора

від відповідача: Церковний Є.В. - представник

Відповідно до ст.20 ГПК України роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України роз'яснено процесуальні права та обов'язки сторін.

Суть спору: Позов заявлено Державним підприємством «Львівський державний інститут проектування комунального будівництва «Львівдіпрокомунбуд» (надалі позивач) до Корпорації "Енергоресурс-Інвест" (надалі відповідач) про стягнення 6 258,27 грн. заборгованості.

Провадження у справі порушено ухвалою суду від 24.06.2015 р. та призначено її розгляд на 06.07.2015 р.

06.07.2015 р. представник позивача в судове засідання з'явився, вимоги ухвали суду від 24.06.2015 р. виконав повністю. 06.07.2015 р. представник позивача подав на адресу суду заяву про відмову в частині стягнення з відповідача пені на суму 836,59 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених у заяві, поясненнях, наданих у судовому засіданні.

06.07.2015 р. представник відповідача в судовове засідання з`явився, подав на адресу суду копію платіжного доручення № 1245 від 03.07.2015 р. на суму 3 835,20 грн. про сплату позивачу заборгованості на суму 3 835,20 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача та представника відповідача , суд встановив:

01.07.2014 р. між Державним підприємством «Львівський державний інститут проектування комунального будівництва «Львівдіпрокомунбуд» та Корпорацією "Енергоресурс-Інвест" укладено договір № 4988 на виконання вишукувальних робіт. Відповідно до п. 1.1 договору на виконання вишукувальних робіт № 4988 від 01.07.2014 р. виконавець (Державне підприємство «Львівський державний інститут проектування комунального будівництва «Львівдіпрокомунбуд») бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, за рахунок замовника (Корпорація "Енергоресурс-Інвест") виконати інженерно-геологічні вишукування по об'єкту «Будівництво каналізаційних мереж та споруд на них в с. Залуква Галицького району. Каналізаційна насосна станція», а замовник зобов'язується прийняти вишукувальну документацію і сплатити виконавцю вартість виконаних робіт. Пунктом 3.1 договору на виконання вишукувальних робіт № 4988 від 01.07.2014 р. передбачено, що за виготовлення проектної документації та проведення вишукувальних робіт замовник сплачує виконавцю 7 670,40 грн. Оплата здійснюється замовником шляхом оплати авансу в розмірі 50 % від суми договору не пізніше 10 днів після підписання договору, оплати кожного етапу виконаних робіт, не пізніше 10 днів після прийняття замовником виконаних робіт і кінцевого розрахунку, не пізніше 10 днів з моменту видачі готової вишукувальної документації (п. 3.5 договору № 4988 від 01.07.2014 р.) .

Позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за укладеним договором на виконання вишукувальних робіт № 4988 від 01.07.2014 р., що підтверджується актом здачі-приймання проектної продукції за угодою № 4988 «Будівництво каналізаційних мереж та споруд на них в с. Залуква Галицького району. Каналізаційна насосна станція», який долучений до матеріалів справи, підписаний уповноваженими представниками сторін та підписи засвідчені печатками юридичних осіб. Крім того, до матеріалів справи долучено копію накладної № 18 від 09.12.2014 р. про передачу відповідачу технічного звіту по інженерно-геологічних вишукуваннях, яка підписана уповноваженою особою відповідача та підпис засідчений печаткою Корпорації "Енергоресурс-Інвест".

Відповідач взяті на себе зобов'язання за укладеним договором № 4988 від 01.07.2014 р. не виконав. У зв'язку з несвоєчасною та не в повному обсязі здійсненою оплатою відповідача сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на момент подання позову становила 3 835,20 грн.

Враховуючи оплату боргу відповідачем на суму 3 835,20 грн., позивач просить стягнути з відповідача 47,48 грн. - 3 % річних, 1 539,00 грн. - втрат від інфляції.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Як передбачено ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повністю виконав взяті на себе зобов'язання за укладеним договором № 4988 від 01.07.2014 р., що підтверджується актом здачі-приймання проектної продукції за угодою № 4988, який долучений до матеріалів справи, підписаний уповноваженими представниками сторін та підписи засвідчені печатками юридичних осіб.

Внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за укладеним договором № № 4988 від 01.07.2014 р., виникла заборгованість, яка на момент подачі позову становила 3 835,20 грн.

Відповідач здійснив оплату заборгованості на суму 3 835,20 грн. після подання позову позивачем та порушення провадження у справі, що підтверджується платіжним дорученням № 1245 від 03.07.2015 р. на суму 3 835,20 грн., копія якого долучена до матеріалів справи.

Відповідно до п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Враховуючи, що відповідач здійснив погашення заборгованості на суму 3 835,20 грн. після подання позову до суду та порушення провадження у справі, суд дійшов висновку, що предмет спору існував на момент подання позову та в окремій частині припинив існування в процесі розгляду справи в суді. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі. Відтак, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 3 835,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеної норми позивач просить стягнути з відповідача 47,48 грн. - 3 % річних, 1 539,00 грн. - втрат від інфляції. Вимога позивача про стягнення з відповідача 47,48 грн. - 3 % річних, 1 539,00 грн. - втрат від інфляції є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає до задоволення.

06.07.2015 р. представник позивача подав на адресу суду заяву про відмову в частині стягнення з відповідача пені на суму 836,59 грн. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України Господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом. Суд дійшов висновку, що відмова позивача в частині стягнення з відповідача пені на суму 836,59 грн. не суперечить законодавству і не порушує права і охоронювані законом інтереси інших осіб. З огляду на наведене, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача в частині стягнення з відповідача пені та припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача пені на суму 836,59 грн.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши думку представника позивача та представника відповідача, cуд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 47,48 грн. - 3 % річних, 1 539,00 грн. - втрат від інфляції є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення. У частині стягнення основного боргу на суму 3 835,20 грн., суд вважає за необхідне провадження у справі припинити, а також припинити провадження в частині стягнення з відповідача пені на суму 836,59 грн.

Відповідно до п. 4.1 Постанови Пленуму ВГС України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р. правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом) ставкою.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, суд, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладає судові витрати на відповідача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1 731,45 грн.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 34, 49, п. 4 ч. 1 ст. 80, 82, 82-1, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з відповідача: Корпорації "Енергоресурс-Інвест" (79035, м. Львів, вул. Зелена, 131; код ЄДРПОУ № 30336890) на користь позивача: Державного підприємства «Львівський державний інститут проектування комунального будівництва «Львівдіпрокомунбуд» (79005, м. Львів, вул. Ак. Богомольця, 9; код ЄДРПОУ № 03329054) 47,48 грн. - 3 % річних, 1 539,00 грн. - втрат від інфляції , 1 731,45 грн. - судового збору.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 3 835,20 грн. та пені на суму 836,59 грн.

4. В частині стягнення судового збору на суму 95,55 грн. - відмовити.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

У судовому засіданні 06.07.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складений та підписаний 08.07.2015 р.

Суддя Гутьєва В.В.