УХВАЛА

06.07.2015Справа № 910/22342/14

За заявою Фізичної особи - підприємця Франковської Тетяни Степанівни

про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва

№ 910/22342/14 від 22.12.2014

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алагар"

до Фізичної особи - підприємця Франковської Тетяни Степанівни

про стягнення 479 033,29 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Похилько О.В. по довіреності № б/н від 31.10.2014

від відповідача Тимошенко А.В. по довіреності № б/н від 30.10.2014

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Франковської Тетяни Степанівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Алагар" 35 656,15 грн. заборгованості зі сплати суборендної плати за договором суборенди № 05/11/13-Ф1 від 05.11.2013 з урахуванням індексу інфляції; 34 126,42 грн. заборгованості зі сплати платежу, передбаченого пунктом 3.8. договору суборенди № 05/11/13-Ф1 від 05.11.2013 з урахуванням індексу інфляції; 76 990,89 грн. заборгованості з платежу, передбаченого пунктом 3.9. договором суборенди № 05/11/13-Ф1 від 05.11.2013; 18 600,18 грн. штрафу; 3 772,26 грн. пені за прострочення сплати суборендної плати за договором суборенди № 05/11/13-Ф1 від 05.11.2013 та 3 382,92 грн. витрати по сплаті судового збору.

В іншій частині - в позові відмовлено.

06.03.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2015 виданий відповідний наказ.

Відповідачем 28.05.2015 до відділу діловодству суду подано заяву про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2015 розгляд заяви Фізичної особи - підприємця Франковської Тетяни Степанівни про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14 було призначено на 06.07.2015.

Позивачем 01.07.2015 до відділу діловодства суду подано заперечення на подану заяву відповідача про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.01.2014, з огляду на те, що відповідачем документально не доведено наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, а також відсутні підстави для надання розстрочки.

Розпорядженням заступника голови Господарського суду міста Києва від 06.07.2015, заяву Фізичної особи - підприємця Франковської Тетяни Степанівни про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Алагар" до Фізичної особи - підприємця Франковської Тетяни Степанівни про стягнення 479 33,29 грн., передано для розгляду судді Сівакові В.В. у зв'язку з перебуванням судді Трофименко Т.Ю. на лікарняному.

Відповідач в судовому 06.07.2015 підтримав подану ним заяву про розстрочку виконання рішення суду.

Позивач в судовому засіданні 06.07.2015 заперечував проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Розглянувши заяву та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення представників стягувача та заявника, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, ухвала про розстрочку виконання судового рішення може бути винесена судом лише у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Згідно з вказівками, що містяться в постанові пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. Проте, нормами чинного законодавства, зокрема Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право розстрочити виконання рішення чи постанови.

В обґрунтування обставин, викладених в зазначеній заяві, відповідач посилається на складне фінансове становище, що значно ускладнює виконання рішення суду, зокрема, на даний момент своєчасне виконання рішення суду з боку ФОП Франковської Т.С. вкрай ускладнене, оскільки вона не працює, з січня 2015 року не здійснює підприємницьку діяльність, а з жовтня 2014 року є пенсіонеркою і не має будь-яких інших джерел доходу. За таких обставин фізична особа - підприємець Франковська Тетяна Степанівна просить розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/22342/14 від 12.01.2014, таким чином:

- у розмірі 50 000,00 грн. до 20.06.2015,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.07.2015,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.08.2015,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.09.2015,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.10.2015,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.11.2015,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.12.2015,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.01.2016,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.02.2016,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.03.2016,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.04.2016,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.05.2016,

- у розмірі 10210,72 грн. до 20.06.2016.

Приписами ч. ч. 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно п. 9.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 «Про судове рішення» (зі змінами) господарські суди повинні зазначати у рішеннях, якими надано розстрочку виконання, - конкретні терміни їх виконання.

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Суд враховує ту обставину, що саме з вини відповідача, обов'язком якого була сплата суборендної плати, маркетингових платежів та експлуатаційних витрат, відповідно до умов договору суборенди № 05/11/13-Ф1 від 05.11.2013, позивач був вимушений звернутись до суду для захисту своїх прав щодо стягнення наявної за договором заборгованості та штрафних санкцій.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення представника відповідача та письмові пояснення позивача, господарський суд визнає причини, з яких рішення суду не може бути виконано у встановлений термін, поважними, вважає можливим частково задовольнити заяву фізичної особи-підприємця Франковської Тетяни Степанівни та розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/22342/14 від 22.12.2014.

Задовольняючи заяву відповідача, суд приймає до уваги і ту обставину, що при застосуванні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України щодо відстрочки виконання вказаного рішення є більш вірогідним і є підстави вважати, що будуть здійснено заходи по його належному та своєчасному виконанню.

Ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву фізичної особи-підприємця Франковської Тетяни Степанівни про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/22342/14 наступним чином:

- у розмірі 50 000,00 грн. до 20.06.2015,

- у розмірі 17 504,09 грн. до 20.07.2015,

- у розмірі 17 504,09 грн. до 20.08.2015,

- у розмірі 17 504,09 грн. до 20.09.2015,

- у розмірі 17 504,09 грн. до 20.10.2015,

- у розмірі 17 504,09 грн. до 20.11.2015,

- у розмірі 17 504,09 грн. до 20.12.2015,

- у розмірі 17 504,10 грн. до 20.01.2016.

Суддя В.В.Сівакова