ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

06 липня 2015 року Справа № 5016/4167/2011(9/60)

Кредитори:

1.Сільськогосподарське ТОВ Горизонт-Агро (55630, Миколаївська область, Новобузький район, с. Новомиколаївка)

2.Управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області (56600, м. Нова Одеса, вул. Червоних Партизан, буд.63 а)

3.Публічне акціонерне товариство Дельта Банк (адреса для листування: вул. Фрунзе, 39, м. Київ, 04080)

4.Новоодеський районний центр зайнятості (56600, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Леніна, 214)

5.Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новоодеському районі Миколаївської області (56602, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Леніна, 177)

6.ДП Хлібна база №76 Державного агентства резерву України (55310, Миколаївська область, Арбузинський район, с. Кавуни, вул. Елеваторна, 10)

7.Вознесенська ОДПІ Миколаївської області Державної податкової служби (Новоодеське відділення) (56602, м. Нова Одеса, вул. Леніна, 179)

8.Управління Державної служби охорони УМВС України в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Шевченка, 52)

Банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю Агронафтосервіс (56600, Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Решетєєва, 79-а)

Ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_1 (адреса для листування: 54055, м. Миколаїв, а/с 68 )

Суддя Ржепецький В.О.,

представники:

від Публічного акціонерного товариства Дельта Банк: ОСОБА_2 за довіреністю від 08.05.2015;

від Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новоодеському районі Миколаївської області: ОСОБА_3 за довіреністю №1 від 05.01.2015;

від інших кредиторів представники не зявились,

від банкрута: не зявився,

ліквідатор арбітражний керуючий ОСОБА_1

Суть спору: про банкрутство

встановив:

Ухвалою суду від 15.06.2015 розгляд звіту ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедуру та ліквідаційного балансу банкруту відкладено на 06.07.2015. Судом ухвалено направити запит до Національного банку України про надання суду інформації про те, чи приймались Національним банком України рішення щодо АТ «Дельта Банк» в порядку ст. ст. 75-76 Закону України «Про банки і банківську діяльність».

15.06.2015 на адресу суду надійшла заява уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ Дельта Банк №18.5/245 від 08.06.2015 про визнання недійсною згоди на реалізацію заставного майна боржника. Заява обґрунтована посиланням на норми ст. ст. 38, 47, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою суду від 18.06.2015 заяву призначено до розгляду на 06.07.2015, зобовязано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ Дельта Банк надати суду належним чином засвідчені копії документів, доданих до заяви.

06.07.2015 ліквідатором ОСОБА_1 надано суду доповнення до звіту щодо проведеної ліквідаційної процедури, в якому йдеться про те, що на численні звернення щодо надання банківських реквізитів для проведення погашення кредиторських вимог ПАТ «Дельта Банк» відповіді не надано, в звязку з чим у ліквідатора відсутня можливість провести розрахунки з кредиторами та завершити ліквідаційну процедуру.

ПАТ Дельта Банк вимог ухвал суду від 12.05.2015 та від 25.05.2015 не виконано, належним чином засвідчені копії документів, доданих до заяви від 08.06.2015 суду не надано, банківські реквізити для погашення кредиторських вимог не повідомлено.

Відповіді на запит від Національного банку України на адресу суду не надійшло.

В судовому засіданні представник ПАТ «Дельта Банк» підтримує заяву від 08.06.2015, просить суд її задовольнити, вважати недійсним лист АТ «Дельта Банк» від 17.11.2014 за вих. №17.5/631 про погодження реалізації заставного майна боржника, зобовязати ліквідатора боржника погодити з уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» порядок реалізації заставного майна боржника, заборонити будь-які заходи з реалізації на прилюдних торгах майна боржника до завершення процедури погодження з уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» порядку реалізації заставного майна боржника.

Відзивом від 06.07.2015 та в судовому засіданні ліквідатор ОСОБА_1 вимоги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» не визнає, просить суд в задоволенні заяви відмовити.

Представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Новоодеському районі Миколаївської області залишає вирішення даного питання на розсуд суду.

Кредитори ОСОБА_4 ТОВ Горизонт-Агро, Управління Пенсійного фонду України в Новоодеському районі Миколаївської області, Новоодеський районний центр зайнятості, ДП Хлібна база №76 Державного агентства резерву України, Вознесенська ОДПІ Миколаївської області Державної податкової служби (Новоодеське відділення) та Управління Державної служби охорони УМВС України в Миколаївській області правом участі в судовому засіданні не скористались, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення кредиторів та ліквідатора, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до абз. 2 п. 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом від 22.12.2011 №4212, положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в редакції Закону, що діє з 19.01.2013 (далі Закон про банкрутство), продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

01.04.2014 ліквідатором ТОВ «Агронафтосервіс» було отримано лист ПАТ «Дельта Банк» про надання дозволу на реалізацію майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог банку.

Листом від 07.10.2014 ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із клопотанням про призупинення процесу реалізації заставного майна до моменту узгодження всіх суттєвих умов.

20.11.2014 на адресу суду надійшов лист ПАТ Дельта Банк №18.5/631 від 17.11.14 про надання згоди на реалізацію заставного майна, яке не включено до ліквідаційної маси, за початковою ціною 431000,00 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2014 судом відмовлено в задоволенні клопотання ПАТ «Дельта Банк» від 07.10.2014 про призупинення реалізації заставного майна банкрута. Зазначена ухвала не оскаржувалась и набрала законної сили.

Ліквідатором ТОВ «Агронафтосервіс» ОСОБА_1 здійснено продаж заставного майна банкрута у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство.

Представник ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні просив суд задовольнити заяву від 08.06.2015 посилаючись на те, що лист про надання згоди на продаж заставного майна є частиною правочину.

Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Тобто, в розумінні ст. 202 ЦК України, лист ПАТ «Дельта Банк» про надання згоди на реалізацію заставного майна не являється правочином, оскільки не є правовою підставою для набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов'язків. Надання згоди на реалізацію майна банкрута заставним кредитором є його процесуальним правом, з якого витікають ті чи інші процесуальні наслідки.

Частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», на яку посилається заявник, протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Частиною 3 вказаної статті Закону встановлено, що правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобовязання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобовязаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з повязаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Таким чином, зі змісту ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вбачається, що вона регулює заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку.

Майно банкрута ТОВ «Агронафтосервіс» не відноситься до активів банку та підлягає реалізації в порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Посилаючись на ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», підставою для визнання нікчемним листа банку про надання згоди на реалізацію заставного майна банкрута заявник зазначає «відчуження майна на значно гірших за звичайні умови здійснення відповідних операцій», однак вказана норма Закону таких підстав для визнання правочинів нікчемними не містить.

Крім того, висновки заявника щодо продажу заставного майна на значно гірших за звичайні ринкові умови не підтверджено жодними доказами.

Стосовно вимоги заявника щодо зобовязання ліквідатора боржника погодити з уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» порядку реалізації заставного майна боржника та заборони будь-яких заходів з реалізації на прилюдних торгах майна боржника до завершення процедури погодження порядку реалізації заставного майна, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

З аналізу наведеної норми витікає, що Законом про банкрутство передбачено отримання згоди на продаж заставного майна боржника, узгодження ж порядку такої реалізації з будь-якою особою чинним законодавством України не передбачено.

Порядок продажу майна банкрута передбачений розділом ІV Закону про банкрутство, яким і керувався ліквідатор під час реалізації заставного майна ТОВ «Агронафтосервіс».

На підставі вищевикладеного, суд вважає заяву уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб АТ «Дельта Банк» від 08.06.2015 про визнання недійсною згоди на реалізацію заставного майна банкрута необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Зі звіту ліквідатора вбачається, що єдиною перешкодою для завершення ліквідаційної процедури є відсутність банківських реквізитів АТ «Дельта Банк», що перешкоджає проведенню розрахунків з кредиторами.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України.

Частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено обовязковість виконання судових рішень.

Згідно частини 2 статті 4-5 ГПК України невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Невиконання ПАТ «Дельта Банк» вимог ухвал суду від 12.05.2015 та від 25.05.2015 щодо надання банківських реквізитів унеможливлює здійснення ліквідатором погашення кредиторських вимог та завершення ліквідаційної процедури.

Статтею 90 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу. Якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування.

Статтею 382 Кримінального кодексу України передбачена кримінальна відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили.

Керуючись ст. ст. 40, 42 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. ст. 77, 86, 90 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» №18.5/245 від 08.06.2015 про визнання недійсною згоди на реалізацію заставного майна боржника відмовити повністю.

2. Розгляд звіту ліквідатора за підсумками ліквідаційної процедури та ліквідаційного балансу банкрута відкласти на 27 липня 2015 року о 10:30 год.

3. Зобовязати ПАТ «Дельта Банк» виконати вимоги ухвал суду від 12.05.2015 та від 25.05.2015, надати суду банківські реквізити ПАТ Дельта Банк для проведення погашення кредиторських вимог.

4. Попередити ПАТ «Дельта Банк» про те, що у разі невиконання або неналежного виконання ухвал суду, судом будуть застосовані наслідки, передбачені ст. 90 ГПК України.

5. Ухвалу надіслати кредиторам, банкруту, ліквідатору.

Суддя В.О.Ржепецький