РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015Справа №910/11482/15
Суддя Господарського суду міста Києва Князьков В.В.

За участю секретаря судового засідання Кот Т.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", м. Київ,
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА", м. Київ,
проВідшкодування шкоди в порядку регресу 31 981,19 грн.
за участю представників сторін:

від позивача:Чекалов А.В. (довіреність №0114-209 від 29.12.2014р.)
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі - ПрАТ "СК "УСГ", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА", (надалі - АТ "СК "НОВА", відповідач) про відшкодування шкоди у порядку регресу в сумі 31 981,19 грн.

Позивач зазначає, що виконавши умови договору страхування майнових інтересів власника автомобіля і сплативши, у зв'язку з пошкодженням автомобіля при дорожньо- транспортній пригоді суму страхового відшкодування, отримав право вимоги до осіб, відповідальних за завдані збитки, якими є відповідач, як страховик, що застрахував цивільну відповідальність винної у пригоді особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.05.2015р. порушено провадження у справі №910/11482/15 та призначено її до розгляду на 20.05.2015р.

18.05.2015р. уповноваженим представником відповідача подано через відділ діловодства та документообігу (канцелярія) суду клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні, що відбулось 20.05.2015р., представником позивача було надано документи, витребувані ухвалою про порушення провадження у справі № 910/11482/15. Судом задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи на 10.06.2015р.

09.06.2015р. представником АТ "СК "НОВА" через відділ діловодства та документообігу (канцелярія) суду подано відзив із запереченнями проти задоволення позовної заяви з підстав відсутності в матеріалах справи листа-згоди вигодонабувача на виплату страхового відшкодування та відсутності в матеріалах справи звіту з визначенням розміру витрат стосовно відновлювального ремонту, з урахуванням зносу деталей.

За наслідками судового засідання, що відбулось 10.06.2015р. розгляд справи відкладено на 01.07.2015р., про що було винесено відповідну ухвалу суду.

01.07.2015р. представником позивача у судовому засіданні надані витребувані Господарським судом міста Києва докази. Відповідач у судове засідання не з'явився, але був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, про що свідчить відмітка про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Клопотань про відкладення розгляду справи в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України від відповідача до Господарського суду міста Києва не надходило

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення по справі № 910/11482/15-г.

Розглянувши матеріали справи Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.06.2012р. між ПрАТ "СК "УСГ" (надалі - страховик), як страховиком, та Овчинніковою Вірою Володимирівною (надалі - страхувальник), як страхувальником, укладено договір № 28-0199-12-00778 добровільного страхування наземного транспорту, за яким предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки/моделі Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер АР3947СН.

Відповідно до відомості № 9440980 сформованої АІПС ДТП про дорожньо-транспортну пригоду, 24.09.2014р. по пр. Московському, н/п Червонозаводський, Харківської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки/моделі Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер АХ6333ВС, під керуванням Стегури Кирила Володимировича та транспортним засобом марки/моделі Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер АР3947СН, під керуванням Колубєлова Євгена Віталійовича, в наслідок чого транспортний засіб останнього отримав механічні пошкодження передньої центральної частини, передньої правої частини, передньої лівої частини.

Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм Стегурою К.В. Правил дорожнього руху України, що підтверджено постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова № 646/11299/14-п від 14.10.2014р. Названою постановою також встановлено порушення Правил дорожнього руху України з боку водія Колубєлова Є.В.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, 25.09.2014р. страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за договором 28-0199-12-00778 від 21.06.2012р.

Згідно до страхового акту № ПССКА-4111 від 27.10.2014р. підставою для визначення розміру вартості матеріального збитку, спричиненому транспортному засобу страхувальника є рахунок-фактура від 03.10.2014р., виставлений ТОВ "Автомобільний Дом "Соллі-Плюс", а п. 14 страхового акту, встановлено, що до виплати страхового відшкодування підлягає сума 63 962,38 грн.

Позивач, керуючись умовами договору № 28-0199-12-00778 від 21.06.2012р. та листом-згодою вигодонабувача за договором, перерахував на рахунок виконавця відновлювального ремонту, а саме: ТОВ "Автомобільний Дом "Соллі-Плюс" суму страхового відшкодування у розмірі 63 962,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26347 від 29.10.2014р.

Статтею 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до наявної у матеріалах справи інформації з єдиної централізованої бази даних МТСБУ, цивільно-правова відповідальність власника забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер АХ6333ВС, згідно полісу № АІ/0528587, на момент скоєння ДТП застрахована АТ "СК "НОВА" - відповідачем у справі.

Зважаючи на вищевикладене, позивачеві перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тому 30.01.2015р. ПрАТ "СК «УСГ» звернулось до відповідача з претензією на регресне відшкодування в розмірі 31 981,19 грн. (63962,38 грн./2 = 31 981,19грн.) та, не отримавши відповіді - 05.05.2015р. позивач звернувся до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до АТ "СК "НОВА" про відшкодування майнової шкоди.

Водночас, відповідач заперечував проти позовних вимог з підстав порядку визначення розміру відшкодування, а саме відсутності у матеріалах справи звіту щодо розміру матеріального збитку із врахуванням зносу деталей забезпеченого транспортного засобу страхувальника. У відзиві на позовну заяву представник АТ "СК "НОВА" також просив відмовити у позові внаслідок відсутності згоди вигодонабувача на виплату страхового відшкодування в рахунок сплати виконаних відновлювальних робіт ТОВ "Автомобільний Дом "Соллі-Плюс".

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 Цивільного України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. (ст. 1188 ЦК України)

Цивільним кодексом України встановлено, що цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. Пунктом 5 статті 11 ЦК України закріплено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова № 646/11299/14-п від 14.10.2014р. визнано винними осіб - учасників ДТП: Стегуру К.В. та Колубєлова Є.В., а в діях останніх передбачено склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

Враховуючи той факт, що у справі про адміністративне правопорушення суд визначає наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, строк притягнення до адміністративної відповідальності та визначає розмір адміністративного стягнення. Ступінь вини встановлює саме той суд, в провадження якого знаходиться справа про відшкодування шкоди.

Виходячи з того, що обидва учасники допустили досить суттєві порушення Правил дорожнього руху, обидва були притягнуті до однакового виду адміністративного стягнення (адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.), суд вважає що ступінь вини кожного з учасників ДТП становить по 50 відсотків.

Відповідно до наявної у матеріалах справи щодо полісу №АІ/0528587, цивільно-правова відповідальність Стегури К.В. на момент скоєння ДТП, , як водія забезпеченого транспортного засобу марки/моделі Mitsubishi Lancer, державний реєстраційний номер АХ6333ВС, застрахована відповідачем у справі - АТ "СК "НОВА" (діючий поліс на дату скоєння ДТП)

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику транспортного засобу марки/моделі Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер АР3947СН.

Згідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, до позивача - ПрАТ "СК "УСГ" - як страховика, який виплатив страхове відшкодування по договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 28-0199-12-00778 від 21.06.2012р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до Стегури К.В., як до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями статті 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку, а страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Наведеною статтею також визначено, що при страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

При цьому, страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Також зазначена стаття визначає, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого Господарського суду України від 11.04.2013р. у справі №5011-23/10750-2012.

Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, позивач здійснив виплату суми страхового відшкодування у розмірі 63 962,38 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26347 від 29.10.2014р. В свою чергу, підставою визначення розміру збитку та порядок його виплати згідно до страхового акту № ПССКА-4111 від 27.10.2014р. є рахунок-фактура № АД-000006226 від 03.10.2014р. та лист-згода вигодонабувача з погодженням виплати вартості відновлювального ремонту на рахунок СТО.

Оскільки в матеріалах справи відсутній висновок суб'єкта оціночної діяльності стосовно розміру заподіяної транспортному засобу страхувальника шкоди та у зв'язку із запереченням відповідача стосовно не врахування коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу страхувальника, господарський суд міста Києва вважає за необхідне зазначити наступне.

Чинним законодавством України не встановлено, що лише звіт про оцінку є доказом, який визначає розмір завданого збитку власнику пошкодженого автомобіля. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Крім того суд вважає, що дані, зазначені в ремонтній калькуляції № ПССКА-4111 від 22.10.2014р. відповідають встановленим в п. 4.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року. Зміст ремонтної калькуляції ПССКА-4111 від 22.10.2014р. не суперечить умовам чинного законодавства про оціночну діяльність та відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась на основі комп'ютерної програми "Audatex", яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Реальним підтвердженням виплати страховиком суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення з зазначенням призначення платежу та інших відповідних реквізитів.

Аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.08.2011 у справі № 42/92, від 14.05.2013 у справі № 5011-7/16471-2012.

Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

При дослідженні наданих позивачем доказів на підтвердження вартості витрат, пов'язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу марки/моделі Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер АР3947СН, судом було враховано чинне законодавство України.

У відповідності до приписів п.3 ч.1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" встановлено, що страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 1 ст. 1192 ЦК України ).

Отже, документами, які підтверджують дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу марки/моделі Volkswagen Polo, державний реєстраційний номер АР3947СН є: рахунок-фактура № АД-000006226 від 03.10.2014р.; ремонтна калькуляція ПССКА-4111 від 22.10.2014р на суму 64 726,21 грн. та платіжне доручення від № 26347 від 29.10.2014р., яким підтверджується факт оплати позивачем даних робіт на суму 63 962,38 грн.

Підсумовуючи вищевикладене та, беручи до уваги той факт, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд міста Києва вважає рахунок-фактуру № АД-000006226 від 03.10.2014р. належним і допустимим доказом визначення розміру збитку транспортного засобу страхувальника, в розумінні ст. 34 ГПК України. Суд також окремо наголошує, що відповідач не був позбавлений права здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, покладеного в основу страхового акту № ПССКА-4111 від 27.10.2014р.)

Відповідно до приписів статті 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Статтею 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АІ/0528587 передбачено франшизу розміром 0 грн., у зв'язку з чим сума страхового відшкодування не підлягає зменшенню. Остаточною позовною вимогою заявленою до відповідача є відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 31 981,19 грн. (63962,38 грн. - сума виплаченого страхового відшкодування х 50% - обсяг вини Стегури К.В. = 31 981,19грн.)

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України укладення договору передбачає відповідність останнього встановленим законодавством вимогам, і його умови не суперечать положенням нормативно-правових актів. Отже, належним чином укладений договір є обов'язковим для сторін і повинен добросовісно виконуватись.

Положеннями статті 509 ЦК України, визначено, що зобов'язання за своєю правовою природою є правовідношенням, зміст якого розкривається, як через активну поведінку боржника - здійснення ним певної дії (передачі майна, виконання роботи, надання послуги, сплати грошей тощо), так і пасивну - утримання від певної дії. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених у статті 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 526 ЦК України встановлено загальне правило виконання зобов'язання, а саме - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Саме належне виконання зобов'язання означає досягнення тієї мети, яку сторони ставили перед собою, вступаючи у зобов'язання. Належне виконання тягне за собою припинення зобов'язання (ст. 599 ЦК).

Зазначені вище норми ЦК України кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Суд приходить до висновку, що відповідачем - АТ "СК "НОВА" не доведено відсутності у нього зобов'язань перед позивачем по виплаті страхового відшкодування у порядку регресу.

За таких обставин, позовні вимоги ПрАТ "СК "УСГ" до АТ "СК "НОВА" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, з урахуванням приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва. -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "НОВА" (02660, місто Київ, вулиця Марини Раскової, будинок 11, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 літ. А, ) сплачене страхове відшкодування у розмірі 31 981 (тридцять одна тисяча дев'ятсот вісімдесят одна) грн. 19 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 06.07.2015 року.

Суддя В.В. Князьков