РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"13" липня 2015 р. Справа № 903/311/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуюча суддя Сініцина Л.М.

судді Бучинська Г.Б.

Розізнана І.В.

розглянувши апеляційну скаргу позивача - ОСОБА_2 від 30.06.2015 р. на рішення господарського суду Волинської області від "28" травня 2015 р. у справі № 903/311/15

за позовом ОСОБА_2

до відповідача Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства "Нива"

про визнання засідання (зборів) правління неправомочним та рішення засідання (зборів) правління недійсними

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 28.05.2015 р. у справі № 903/311/15 (суддя Пахолюк В.А.) в позові ОСОБА_2, с. Торчин, Луцького району про визнання засідання (зборів) правління Сільськогосподарського закритого акціонерного товариства "Нива" від 15.06.2014 р. неправомірними та рішення засідання (зборів) правління СГЗАТ "Нива" оформлені протоколом від 15.06.2014 р. недійсними та скасування внесених змін до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, здійснених на підставі протоколу засідання (зборів) правління СГЗАТ "Нива" від 15 червня 2014 року - відмовлено.

Скаржник - ОСОБА_2 (через уповноваженого представника за довіреністю) в апеляційній скарзі від 30.06.2015 р. просить скасувати рішення господарського суду Волинської області у справі № 903/311/15 в повному обсязі і винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 94 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) апеляційна скарга підписується особою, яка подає скаргу або її представником.

Як вбачається з апеляційної скарги, вона взагалі не підписана повноважним представником апелянта.

Згідно частини 3 статті 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 цього ж Закону передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 р. № 80-VIIІ станом на 01.01.2015 р. мінімальний розмір заробітної плати встановлено у розмірі 1 218,00 грн.

Пунктом 2.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено: якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Як вбачається з позовної заяви та уточнень до неї у даній справі, вона складається з 2 вимог немайнового характеру.

Оскаржуваним рішенням суду першої інстанції відмовлено у задоволенні обох позовних вимог.

Скаржник в апеляційній скарзі просить скасувати рішення господарського суду у даній справі в повному обсязі і винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Таким чином, оскільки, апелянт оскаржує рішення суду в повному обсязі, то в даному випадку йому необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги щодо визнання засідання (зборів) правління товариства неправомочним, рішення засідання (зборів) правління недійсними та скасування внесених змін до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, тобто за дві вимоги немайнового характеру - 1 218,00 грн. (609 * 2 =1 218).

Як вбачається з квитанції від 30.06.2015 р., яка додана до апеляційної скарги, як доказ сплати судового збору, апелянтом ОСОБА_2 при зверненні з вказаною апеляційною скаргою було сплачено судовий збір лише - в сумі 609,00 грн., тобто, по одній із заявлених позовних вимог.

Отже, апелянтом ОСОБА_2 сплачено судовій збір за подання апеляційної скарги не у встановленому розмірі, а саме, не сплачено судовий збір за одну вимогу немайнового характеру в сумі 609,00 грн.

Абзацом 1 статті 93 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом; у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу

У зв'язку з пропуском строку встановленого частиною 1 статті 93 ГПК України на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, апелянтом - ОСОБА_2 (через уповноваженого представника за довіреністю) одночасно з апеляційною скаргою подано заяву про поновлення строків на апеляційне оскарження.

Однак, дана заява не може бути прийнята колегією суддів, оскільки не може розцінюватися як належний документ. Вказана заява зовсім не підписана уповноваженим представником апелянта, а тому вважається такою що взагалі не була подана в порядку статті 93 ГПК України.

Відповідно, в даному випадку, апеляційна скарга подана з пропуском встановленого 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, без клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Згідно пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено; до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі; скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Отже, дану апеляційну скаргу слід повернути без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

При повторному зверненні, у разі пропуску строку, встановленого для подання апеляційної скарги, апелянт зобов'язаний подати разом з апеляційною скаргою заяву (клопотання) про відновлення строку.

Керуючись статтями 86, 93, 94, пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Не приймати до розгляду та повернути апеляційну скаргу ОСОБА_2 від 30.06.2015 р. з додатками, всього на 13 аркушах, в тому числі оригінал квитанції від 30.06.2015 р. про сплату судового збору.

Головуюча суддя Л.М. Сініцина

Судді Г.Б. Бучинська

І.В. Розізнана