РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015Справа №910/14945/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт»

до Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва

про стягнення 44649,65 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Степаненко О.А. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» (далі - Позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості та санкцій в розмірі 44649,65 грн. за Договором на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфта №ДС-26 від 18.03.2013 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань оплатити виконані на його замовлення роботи.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у судове засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення, оскільки ухвала суду надсилалася на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей, які містяться у ЄДРЮО та ФОП та у матеріалах справи, та була отримана Відповідачем 22.06.2015, що вбачається зі зворотного поштового відправлення, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення повноважних представників покладаються на Відповідача відповідно.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась, і перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 18.03.2013 між Позивачем, як підрядником, та Відповідачем, як замовником, Договору № ДС-26 (далі - Договір), Позивачем були виконані для Відповідача відновлювальні роботи з ремонту ліфтів на загальну суму 26593,37 грн., що підтверджується підписаними між сторонами, скріпленими їх печатками та залученими до матеріалів справи копіями актів виконаних робіт форми КБ-2в від 01.04.2013, заборгованість по оплаті який становить 26593,37 грн. Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим.

Відповідач у встановлені Договором строки заборгованість не погасив, виконання на його замовлення робіт не спростував, і доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності виконаних Позивачем за Договором робіт матеріали справи не містять.

Наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 837, 854 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована, тому позовні вимоги про стягнення 26593,37 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення 3% річних та втрат від інфляції за ст. 625 ЦК України за весь час прострочення заборгованості.

Перевіривши наведений Позивачем у позові розрахунок вищевказаних санкцій, суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку, його арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, та зокрема оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, тому позовні вимоги про стягнення 17138,26 грн. інфляційних та 918,02 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва (м. Київ, вул. Закревського, 15; ідентифікаційний код 36657100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» (м. Київ, провулок Куренівський, 17, літ. Ш; ідентифікаційний код 33308688) 26593 (двадцять шість тисяч п'ятсот дев'яносто три) грн. 37 коп. заборгованості, 17138 (сімнадцять тисяч сто тридцять вісім) грн. 26 коп. інфляційних, 918 (дев'ятсот вісімнадцять) грн. 02 коп. 3% річних, а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.07.2015

Суддя Сташків Р.Б.