РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2015Справа №910/11557/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Мотор Січ»
доМіністерства оборони України
простягнення 416 503,72 грн.
Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
Від позивача:Коломойцева І.О., Польнікова Н.В.
Від відповідача: Півторак Т.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» (надалі «Товариство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення 357 489,37 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору про закупівлю послуг за державні кошти №294/14/92 від 30.10.2014 р. позивач виконав роботи, а відповідач належним чином грошове зобов`язання по оплаті виконаних робіт не виконав, в зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 322 643,84 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 34 845,53 грн. у зв`язку із прострочення виконання грошового зобов`язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.05.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 03.06.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.06.2015 р. розгляд справи відкладено на 06.07.2015 р. у зв`язку із неявкою представника позивача та неподанням витребуваних доказів.

02.07.2015 р. представником позивача до господарського суду міста Києва було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 322 643,84 грн. та інфляційні у розмірі 93 859,88 грн. Вказана заява прийнята судом для подальшого розгляду.

Представники позивача в судове засідання з`явилися, вимоги ухвал суду виконали, надали пояснення по справі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, на виконання вимог ухвал суду надав відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на відсутність у відповідача обов`язку оплачувати виконані роботи, оскільки на момент виконання таких робіт позивачем закінчився строк дії договору №294/14/92 від 30.10.2014 р.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
30.10.2014 р. між Товариством (виконавець) та Міністерством оборони України (замовник) було укладено договір про закупівлю послуг за державні кошти №294/14/92 (надалі «Договір»).

Відповідно до п. п. 1.1, 1.2 Договору виконавець зобов`язується надати послуги щодо капітального ремонтування та переобладнання повітряних літальних апаратів і авіаційних двигунів, код 30.30.6 згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДКО016-2010 капітальний ремонт авіаційних двигунів типу ТВ3-117 ВМ (МТ) у терміни та кількості відповідно до специфікації послуг (додаток № 1), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 1.4 Договору визначено, що виконавець здійснює надання послуг за договором, після отримання від замовника письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору, яким замовник визначає обсяги закупівлі послуг, у відповідності до специфікації (додаток № 1). Дане письмове повідомлення є невід`ємною частиною договору. Повідомлення надається замовником не пізніше, ніж за 60 календарних днів до дати завершення робіт, зазначеної у специфікації (додаток № 1).

Відповідно до п. 3.8 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником виконаних та прийнятих послуг протягом 30 банківських днів після отримання замовником документів на оплату згідно п. 4.2. договору (за умови надходження бюджетних коштів на рахунки Міністерства оборони України).

Сторонами в п. 4.2 Договору визначено, що розрахунки за надані послуги здійснюються за фактом надання послуг, протягом поточного бюджетного 2014 року, згідно з чинним законодавством, після отримання замовником документів на оплату:

- рахунки фактури;

- посвідчення Військового представництва (додаток 5);

- протоколу погодження договірної (фактичної) ціни на закупівлю послуг (додаток 3);

- акту приймання (форма 4, встановлена наказом МОУ від 24.12.2010 № 690), затвердженого представником замовника командиром військової частини, що зазначена в наряді, виданому службою забезпечення замовника, на отримання виробів від виконавця;

- акту приймання послуг, затвердженого виконавцем та замовником (додаток 4).

В пункті 4.3 Договору вказано, що замовник повертає рахунки виконавцю без оплати у наступних випадках: а) при перевищенні ціни договору, визначеної п. 3.1. договору; б) при неналежному оформленні документів (відсутності печатки, підписів, невідповідності форми та змісту актів формам, наведеним у додатках до договору, тощо); в) при наданні документів на оплату після закінчення строку дії договору; г) відсутності повного комплекту документів, передбаченого п. 4.2. договору; д) у разі надання послуг без письмового повідомлення замовником про готовність до виконання умов договору, передбаченого п. 1.4. договору. Документи не оформлені встановленим чином повертаються виконавцю для усунення недоліків, розрахунки за даними документами проводяться після усунення недоліків.

Пунктом 5.1 Договору сторонами погоджено, що термін надання послуг: до 25.12.2014 р., згідно зі специфікацією (додаток № 1) після письмового повідомлення замовника, передбаченого п. 1.4 договору, в обсязі послуг зазначених у письмовому повідомленні.

За змістом п. 5.11 Договору приймання виробів здійснюється представниками замовника (представниками військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) в присутності представників виконавця у термін, який зазначений у специфікації надання послуг, з обов`язковим оформленням виконавцем або представником виконавця акту технічного стану та спільно з представником замовника акту приймання. Акт технічного стану та акт приймання оформлюється виконавцем (акт приймання спільно з представниками військової частини ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ) протягом 3 робочих днів з дати завершення капітального ремонту виробу, але не пізніше дня передачі виробу представникам військової частини.

Відповідно до п. 5.13 Договору після надання послуг, оформлюється акт приймання послуг, що затверджується виконавцем та замовником.

Пунктом 10.2 Договору визначено, що договір діє до 31.12.2014 р., а в частині проведення розрахунків, гарантійних зобов`язань до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

На виконання умов Договору позивач виконав роботи, а відповідач прийняв виконані роботи на загальну суму 2 422 643,84 грн., що підтверджується актами приймання послуг за Договором, затвердженими 09.02.2015 р.

Відповідач частково розрахувався за виконані роботи, сплативши на користь позивача грошові кошти у розмірі 2 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №294/137 від 01.12.2014 р.

Спір у справі виник у зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати виконаних позивачем підрядних робіт, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 322 643,84 грн.

Договір є договором підряду на проведення проектних робіт, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання §4 Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В специфікації до договору сторонами було погоджено здійснення відповідачем капітального ремонту авіаційних двигунів типу ТВЗ 117 до 25.12.2014 р. в кількості 2 штуки, після отримання від замовника письмового повідомлення про готовність до виконання умов договору.

31.10.2014 р. позивач направив відповідачу лист вих. № 294/4148 від 31.10.2014 р., яким повідомив про готовність замовника на закупівлю послуг з капітального ремонту авіаційних двигунів.

На виконання умов Договору позивач в строки, визначені договором - до 25.12.2014 р., здійснив капітальний ремонт і переобладнання авіаційних двигунів для військової частини НОМЕР_1 на авіаційному двигуні ТВ3-117ВМА зав. № 231 та для військової частини НОМЕР_2 м. Броди Львівської області на авіаційному двигуні ТВ3-117ВМА зав. №376.

На підтвердження вказаного позивачем надано в матеріали справи акт приймання авіаційного майна № 111, згідно реквізитів якого (печатки, підпису, дати) військова частина НОМЕР_1 прийняла відремонтований двигун 17.12.2014 р. та акт приймання авіаційно-технічного майна № 72, згідно реквізитів якого військова частина НОМЕР_2 прийняла відремонтований двигун 17.12.2014 р.

При цьому суд відзначає, що факт здійснення ремонту двигунів/факт надання послуг сторонами не заперечується.

09.02.2015 р. Міністерством оборони України за наслідками виконаних позивачем робіт та переданих на виконання умов п. 4.2 Договору документів, було затверджено акти приймання послуг за Договором на загальну суму 2 422 643,84 грн.

З огляду на викладене, позивачем умови договору виконані в повному обсязі, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору.

При цьому, відповідачем жодних претензій у строки визначені договором, щодо невідповідності наданих послуг умовам договорів не заявлялось та доказів іншого суду не надано.

Згідно із ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.8 Договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником виконаних та прийнятих послуг протягом 30 банківських днів після отримання замовником документів на оплату згідно п. 4.2. договору (за умови надходження бюджетних коштів на рахунки Міністерства оборони України).

Відповідач частково розрахувався за виконані роботи, сплативши на користь позивача грошові кошти у розмірі 2 100 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №294/137 від 01.12.2014 р.

Таким чином, заборгованість відповідача за виконані позивачем роботи становить 322 643,84 грн., а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача грошових коштів у розмірі 322 643,84 грн. на підставі Договору за виконані роботи.

Більш того, 08.06.2015 р. уповноваженим представником відповідача у справі був підписаний акт виконання умов та документальної звірки взаєморозрахунків за надані послуги за Договором, відповідно до якого заборгованість Міністерства оборони України перед Товариством становить 322 643,84 грн.

При цьому, акт звірки взаємних розрахунків, хоча і не є доказом виникнення прав і обов`язків, може і має оцінюватись судами у випадку сумнівів щодо існування правовідносин та виконання зобов`язання.

Судом встановлено, а відповідачем не спростовано, що наявні у матеріалах справи документи є первинними документами бухгалтерського обліку, належними та допустимими письмовими доказами, що підтверджують існування між сторонами спору зобов`язальних правовідносин, виконання позивачем підрядних робіт, передбачених Договором.

Підписавши акт звірки взаємних розрахунків без зауважень, відповідач вчинив дії, що підтверджують існування правовідносин та виконання зобов`язання за Договором.

Аналогічні висновки містяться у постанові Вищого господарського суду України у справі №920/1782/13 від 15.04.2014 р.

Твердження відповідача про те, що роботи були виконані позивачем після закінчення терміну дії Договору судом не приймаються до уваги, з огляду на наявні в матеріалах справи акт приймання авіаційного майна № 111 та акт приймання авіаційно-технічного майна № 72.

Вказані обставини свідчать про те, що роботи з капітального ремонтування та переобладнання повітряних літальних апаратів і авіаційних двигунів були виконані позивачем в строк, визначений п. 5.1 Договору.

При цьому, станом на момент затвердження відповідачем актів приймання послуг за Договором на загальну суму 2 422 643,84 грн. дія Договору не закінчилася, оскільки приписами п. 10.2 Договору було визначено строк його дії: до 31.12.2014 р., а в частині проведення розрахунків, гарантійних зобов`язань до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 322 643,84 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі у розмірі 93 859,88 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання з 12.03.2015 р. по 17.06.2015 р.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням зобов`язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Твердження відповідача про те, що приписи ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України не застосовуються до прострочення ним виконання грошового зобов`язання судом не приймаються до уваги, оскільки положення п. 7.3 Договору містить конкретизацію виключно нарахування відсотків річних (0%), а не інфляційних втрат.

Суд перевірив та, враховуючи відсутність підстав для виходу за межі позовних вимог, вважає за можливе стягнути з відповідача інфляційні у розмірі у розмірі 93 859,88 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з Міністерства оборони України на користь Товариства заборгованості у розмірі 322 643,84 грн. та інфляційних у розмірі у розмірі 93 859,88 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (69068, м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, 15; ідентифікаційний код 14307794) заборгованість у розмірі 322 643 (триста двадцять дві тисячі шістсот сорок три) грн. 84 коп., інфляційні у розмірі у розмірі 93 859 (дев`яносто три тисячі вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 88 коп. та судовий збір у розмірі 8 330 (вісім тисяч триста тридцять) грн. 07 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.07.2015 р.

Суддя В.П. Босий