ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2015 р. Справа № 911/1358/15

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Ірпіньводоканал",

08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 1-А

08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. 3-го інтернаціоналу, 1-а

до Дочірнього підприємства "Санаторій "Україна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця",

08296, Київська обл. м. Ірпінь, смт Ворзель, вул. Карла Лібкнехта, буд. 26

про стягнення 5 996,33 грн.

за участю представників:

позивача - Пронько С.П. (довіреність від 30.12.2013 № 3073);

відповідача - не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Комунального підприємства "Ірпіньводоканал" (далі - позивач) до Дочірнього підприємства "Санаторій "Україна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (далі - відповідач) про стягнення 10 996,33 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до системи комунальної каналізації через приєднані мережі від 01.10.2011 № 173.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.04.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 23.04.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 9397/15 від 23.04.2015) позивачем подано письмові пояснення про помилку, що допущено ним у назві відповідача, що вказана у позовній заяві та уточнює, що відповідачем у справі є Дочірнє підприємство "Санаторій "Україна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця".

Вказане враховано господарським судом.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 7469/15 від 02.04.2015) позивачем подано до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду від 12.03.2015.

У судове засідання 23.04.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 02.04.2015 не виконав, розгляд справи відкладено на 02.06.2015.

У судове засідання 02.06.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 02.04.2015 не виконав, розгляд справи відкладено на 16.06.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2015 продовжено строк розгляду спору, відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 13894/15 від 12.06.2015) позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням того, що заяву про зменшення розміру позовних вимог підписано уповноваженою на це особою, зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, зменшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом.

У зв'язку з прийняттям зменшення розміру позовних вимог господарським судом, у справі має місце нова ціна позову, відповідно до якої буде вирішуватися спір - 5 996,33 грн. заборгованості.

Підстави для припинення провадження у справі, у частині зменшення позовних вимог, у господарського суду відсутні, з урахуванням абзацу 2 пункту 7. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення".

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 14076/15 від 15.06.2015) відповідачем подано заяву про отримання процесуальних документів в електронному вигляді та клопотання про відкладення розгляду справи для проведення взаєморозрахунків між сторонами та вирішення спору мирним шляхом.

У судовому засіданні 16.06.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Нез'явлення у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.

На підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.06.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

встановив:

Між Комунальним підприємством "Ірпіньводоканал" (далі - постачальник) та Дочірнім підприємством "Санаторій "Україна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (далі - абонент) укладено договір на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до системи комунальної каналізації через приєднані мережі від 01.10.2011 № 173 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується надавати абоненту послуги з постачання питної води на господарчі та виробничі потреби та прийом стічних вод в систему каналізації, абонент зобов'язується здійснювати своєчасну оплату наданих постачальником послуг на умовах договору (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 2.3.3. Договору, оплата вартості послуг здійснюється абонентом щомісячно, у безготівковій формі, у десятиденний термін з дня направлення постачальником розрахункового документа.

Договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий термін, якщо за 30 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення (пункт 7.1. Договору).

На виконання умов Договору, позивачем надано послуги відповідачу на суму 58 055,33 грн., що підтверджується актами наданих послуг (Т.1 а.с. № 90-111), що підписані у двосторонньому порядку представниками сторін.

Вказані акти надання послуг відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та є належними та допустимими доказами здійснення між сторонами господарських операцій з надання послуг.

Окрім того, позивачем на адресу відповідача направлено платіжну вимогу-доручення від 12.01.2015 № 5 на суму 10 996,33 грн., що підтверджується рекомендованим повідомленням з відбитком календарного штемпелю Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта».

На підтвердження наявності заборгованості, до матеріалів справи надано довідку Публічного акціонерного товариства «Піреус Банк МКБ» від 08.06.2015 № 133, в якому відкрито поточний рахунок позивача, що засвідчена підписом уповноваженої особи банку та скріплена відбитком його печатки, за весь період спірних правовідносин позивача з відповідачем, відповідно до якої судом встановлено здійснення відповідачем часткової оплати за Договором у розмірі 52 059,00 грн. та, відповідно, наявність заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Згідно з частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статей 32, 36 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом взято до уваги у якості письмових доказів: зазначені вище акти - у якості письмових доказів отримання послуг відповідачем, банківську довідку - у якості письмового доказу для встановлення відсутності перерахувань у повному обсязі відповідачем позивачу коштів і, відповідно, наявності заборгованості.

Докази повної оплати послуг за Договором у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Крім того, ухвалою суду про порушення провадження у даній справі від 02.04.2015 роз'яснено відповідачу, що відповідно до статті 59 Господарського процесуального кодексу України, він має право подати суду відзив на позовну заяву, з відповідними доказами, у разі наявності заперечень, в разі незгоди з розрахунком позовних вимог, що наданий позивачем - надати свій розрахунок. Вказані процесуальні права не реалізовані відповідачем, його представник не з'явився у судове засідання. Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 14076/15 від 15.06.2015) відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи. За результатами розгляду вказаного клопотання у судовому засіданні 16.06.2015, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на підстави, що вказані відповідачем: проведення взаєморозрахунків між сторонами і мирне врегулювання спору, при цьому, судом враховано, що відповідачем не подано доказів на підтвердження обставин, що викладені у клопотанні, не надано власного розрахунку заборгованості, не наведено заперечень обставин, на які посилається позивач, крім того, представником позивача категорично заперечено наявність перемовин сторін про мирне врегулювання спору, а також судом взято до уваги закінчення строку вирішення спору, який вже продовжувався відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України, що відомо відповідачу, зважаючи на надіслання йому судом ухвали від 02.06.2015, при цьому, представник відповідача жодного разу не з'явився у судове засідання.

Оскільки відповідач зобов'язання за Договором, у частині оплати вартості послуг, що надані позивачем, виконав частково, станом на дату винесення рішення суду, у відповідача наявна перед позивачем заборгованість за Договором у розмірі 5 996,33 грн. - різниця між вартістю наданих послуг та розміром часткової оплати.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Виходячи зі змісту Договору, він за правовою природою є договором про надання послуг, за якими одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання (частини 1, 2 статті 901 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується факт надання послуг, докази повної їх оплати відсутні.

З огляду на зазначене, за результатами оцінки доказів, що наявні у матеріалах справи та встановлення всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю у розмірі 5 996,33 грн. .

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 827,00 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Санаторій "Україна" Приватного акціонерного товариства лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофоздоровниця" (08296, Київська обл. м. Ірпінь, смт Ворзель, вул. Карла Лібкнехта, буд. 26, ) на користь Комунального підприємства "Ірпіньводоканал" (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Соборна, буд. 1-А, ) 5 996 (п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто шість) грн. 33 коп. основної заборгованості та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 22.06.2015.

Суддя С.О. Саванчук