ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.07.15р. Справа № 925/2140/13

За позовом Фізичної особи-підприємця Козубенко Галини Сергіївни, м. Черкаси, Черкаська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет", смт. Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

про стягнення шкоди завданої пошкодженням майна внаслідок підтоплення в розмірі 21 730 грн. 00 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Галкіна І.В., дов. б/н від 20.04.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Козубенко Галина Сергіївна (далі-Позивач) звернулась до господарського суду Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" магазин "Продукти-65" (далі-Відповідач) про стягнення шкоди, завданої пошкодженням майна внаслідок підтоплення в розмірі 21 730 грн. 00 коп.

Заявлений позов, мотивовано тим що, позивачу завдано майнову шкоду, внаслідок підтоплення нежитлового приміщення магазину "ЛІВС", що складається з першого поверху та підвального приміщення, в яких виставленні для продажу м'які та корпусні меблі.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.01.2014 року справу №925/2140/13 передано за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області на підставі ч. 1. ст. 17 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2014р. справу №925/2140/13 прийнято до провадження.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на недоведеність матеріалами справи факту пошкодження майна Позивача, саме внаслідок неправомірних дій Відповідача, а також, не доведення розміру спричиненої майнової шкоди.

З метою роз'яснення питань стосовно причин затоплення приміщення Позивача, та підтвердження розміру матеріальних збитків, які завдані таким затопленням, ухвалою суду від 01.04.2014 року у справі призначено проведення судової експертизи, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Після проведення експертного дослідження та повернення матеріалів справи до суду, сторонам запропоновано ознайомитися із судовим висновком, та надати свої письмові пояснення.

Позивач в своїх письмових поясненнях зазначив, що на його думку висновок судової експертизи фактично підтверджує доводи, викладені в позовній заяві, в зв'язку з чим, просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Надані до справи додаткові пояснення Відповідача, які викладені з урахуванням висновку судової експертизи, фактично зводяться до того, що судовою експертизою не підтверджено обставин, на яких ґрунтуються вимоги Позивача, в зв'язку з чим, Відповідач просить відмовити в задоволення позову в повному обсязі.

01.07.2015 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника, на підставі наявних у справі документів.

В судовому засіданні 01.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, та представника позивача, який був присутній в попередніх судових засіданнях, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, згідно договору позички від 01.05.2013 року, Позивачка являється користувачем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, 97, загальною площею 922,3 кв.м.

За доводами Позивача, зазначене приміщення складається з частини приміщень першого поверху та підвального приміщення п'ятиповерхового житлового будинку.

Як стверджує Позивач, 03.07.2013 року внаслідок того, що дренажна труба відводу конденсату з холодильних установок магазину Відповідача, який розташований на першому поверсі будинку № 97 по вул. Смілінській, над підвальною частиною приміщень Позивача, не пропускала воду, сталося підтоплення підвальної частини приміщення.

В результат підтоплення підвального приміщення, в якому Позивач здійснює свою господарську діяльність з роздрібної торгівлі меблями, було виявлено пошкодження трьох ліжок. Згідно наданого суду розрахунку, розмір заявленої до стягнення майнової шкоди, завданої пошкодженням майна Позивача, становить суму 21730,00 грн., та складається з ціни, яка була встановлена на ліжка для їх продажу, та витрат Позивача на оплату експертного висновку з визначення розміру матеріальної шкоди.

Посилаючись на приписи ст.ст. 22, 1166, 1192, ЦК України, ст.ст. 174, 193, 198, 224, 225, 226 ГК України, Позивач вважають, що спричинена майнова шкода, в заявленому до стягнення розмірі - 21730 грн. 00 коп., підлягає відшкодуванню Відповідачем як особою, яка її завдала.

Здійснивши оцінку зібраних у справі доказів, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для покладення обов'язку з відшкодування шкоди на Відповідача, виходячи з наступного.

В обґрунтування своїх позовних вимоги про відшкодування майнової шкоди, Позивач в тому числі посилаються на ст.ст. 193, 198, 224, 225, 226 ГК України, які визначають загальні умови виконання господарських зобов'язань, та встановлюють відповідальність суб'єктів господарювання за неналежне виконання господарських зобов'язань у вигляді обов'язку з відшкодування збитків. При цьому, положення зазначених норм ГК України, не застосовуються при вирішенні питань цивільно-правової відповідальності за майнову шкоду в деліктних, тобто позадоговірних зобов'язаннях.

Таким чином, оскільки Позивачем фактично заявлені вимоги про відшкодування майнової шкоди спричиненої залиттям приміщення, тобто про покладення цивільно-правової відповідальності в деліктних правовідносинах, вирішуючи даний спір, суд застосовує положення лише тих норма матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

В підтвердження обставин щодо затоплення 03.07.2013 року підвального приміщення по вул. Смілянській 97 у м. Черкаси, яке перебуває в користуванні Позивача, останній посилається на акт комісії від 08.07.2013 року (том 1 , а.с. 10).

Оцінюючи зазначений акт з огляну на приписи положення розділу V ГПК України, суд приходить до висновку, що даний документ не містить жодної інформації стосовно дати залиття підвального приміщення, характеру залиття та його причини, переліку пошкоджень, тощо, а отже, такий акт є неналежними доказом у справі, оскільки його зміст не дає можливість підтвердити обставини, які входять до предмета доказування з даної справи.

Щодо наданої суду копії акта від 08.07.2013 (том 1, а.с. 11), на який Позивач посилається в підтвердження своїх доводів відносно причини залиття підвального приміщення, яке за його доводами сталося 03.07.2013 року, слід зазначити, що даний акт також не містить дати події, на предмет якої складено зазначений акт, а лише містить висновок щодо встановленої в результаті експерименту причини залиття. Крім того, зазначений акт не містить підписів всіх осіб - членів комісії, в складі якої проводилося обстеження.

Окремо слід зауважити, що Відповідач, як зацікавлена особа з боку винної сторони, участі в роботі комісії під час складання зазначених актів від 08.07.2013 року не брав, доказів на підтвердження того, що він запрошувались до участі в обстеженні та відмовився від участі у ньому - суду не надано.

З метою підтвердження обставин, на яких ґрунтуються вимоги Позивач, судом було призначено проведення експертизи, на вирішення якої поставлено питання, в тому числі відносно встановлення технічної причина залиття підвального приміщення Позивача, та встановлення безпосередньої причини пошкодження його майна.

Висновком судової експертизи від 16.03.2015 року № 2541/2542-14, встановити причину залиття підвального приміщення, як і встановити причину пошкодження майна, не виявилося можливим.

При цьому, як убачається з дослідної та резолютивної частини висновку експертизи, в результаті візуального - інструментального дослідження, експерт зробив висновок, що на момент дослідження дренажна система відводу конденсату з холодильного обладнання магазину Відповідача збудована з порушенням будівельних норм та правил, що можливо призводить до залиття підвального приміщення Позивача. Разом із тим, жодних досліджень із питання встановлення інших імовірних причин затоплення, як то неналежний стан системи каналізації, мережі системи водопостачання, системи опалення, тощо, експертом не проводилося.

Зважаючи на те, що надані Позивачем у справу акти від 08.07.2013 року, за результатами їх розгляду та оцінки визнані судом неналежними доказами по справі, а висновок судової експертизи не встановив причину залиття підвального приміщення Позивача, а лише висунув припущення, що такою причиною могла бути невідповідність ДБН дренажної системи відводу конденсату з холодильного обладнання магазину Відповідача, суд дійшов висновку, що матеріалами справи достеменно не підтверджено наявність протиправної поведінки Відповідача, та причинного зв'язку між такою поведінкою та шкодою, що виключає підстави для покладення на нього відповідальності у вигляді обов'язку з відшкодування майнової шкоди.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на ту обставину, що згідно наявних в матеріалах справи фотознімків стелі підвального приміщення Позивача (том 1. а.с. 241), використовуючи підвальне приміщення для господарської діяльності, Позивач не забезпечив виконання в ньому відповідних робіт з гідроізоляції, як то передбачено п. 15.4. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190, чим імовірно сприяв виникненню шкоди.

На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин. суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.

Згідно приписів ст. 49 ГПК України. судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 4, 22, 32, 33, 42, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Судові витрати у справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.07.2015

Суддя О.В. Ліпинський