ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

09.07.2015 Справа № 904/4119/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.- доповідача,

суддів: Лисенко О.М., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Малику С.О.

За участю представників сторін:

арбітражний керуючий: Дерябкін О.Е арбітражний керуючий, посвідчення №292 від 25.02.13;

від ДПІ у Бабушкінському рн. м. Дніпропетровська: Никитенко Є.В., довіреність №1959/04-62-00-026 від 08.07.15;

ПАТ "Страхова компанія "Альянс": Макаренко Ю.Ю., довіреність б/н від 08.04.15;

ТОВ "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА": Пасько А.О. довіреність б/н від 30.09.14.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції Бабушкінського району м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 року у справі №904/4119/15

за заявою приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬЯНС", м. Дніпропетровськ

до боржника товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА", м. Дніпропетровськ

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 року у даній справі (суддя Полєв Д.М.) порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА". Визнано грошові вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АЛЬЯНС" в загальній сумі 574 175,00 грн. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дерябкіна Олександра Едуардовича.

Ухвала обґрунтована посиланням на приписи статей 11,12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Не погодившись з ухвалою господарського суду, до апеляційного господарського суду звернулась Податкова інспекція із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуваний судовий акт. В обґрунтування своєї правової позиції представник посилається на те, що:

- судом першої інстанції невірно порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА" та введено мораторій та задоволення вимог кредиторів, оскільки зі звіту про фінансовий стан малого підприємства (баланс) за 2012-2013 роки, на кінець звітного періоду видно, що статутний капітал підприємства становить - 40 000,000 грн., дебіторська заборгованість понад 95 000,000 грн., а основні засоби на суму понад 50 000 000,00 грн.;

- ухвала не містить всіх доказів, тому неможливо встановити реальний стан підприємства, а вимоги ініціюючого кредитора обґрунтовані лише рішенням суду від 05.06.2012 року у справі №6/5005/3558/2012 та постановою ВДВС Бабушкінського району м. Дніпропетровська.

08.07.2015 року та 09.07.2015 року від представників боржника, ініціюючого кредитора та арбітражного керуючого надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, а ухвала господарського суду винесена у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи.

В судовому засіданні, 09.07.2015 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови. Присутні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши наявні в них докази, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Так, в травні 2012 року до господарського суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ «Страхова компанія «Альянс» із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА".

В обґрунтування підстав звернення із відповідною заявою товариство зазначило, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2012 року у справі №6/5005/3558/2012 задоволено позовні вимоги ПАТ «Страхова компанія «Альянс» до ТОВ "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА", стягнуто з боржника заборгованість в сумі 574 175,00 грн. т а судовий збір - 11 483,50 грн., про що 16.06.2014 року видано наказ.

Постановою державного виконавця від 22.06.2012 року №33235008 відкрито виконавче провадження, 26.07.2012 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, так як встановлено, що боржник за адресою зазначеною у виконавчому документі не знаходиться, місце його знаходження невідоме, в результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо з'ясувати його місцезнаходження. Крім того, майно на яке може бути звернено стягнення не виявлено (відсутні транспорті засоби, нерухоме майно та кошти).

Таким чином, ініціюючий кредитор, на підставі вищезазначеного та положень статті 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», звернувся до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА", оскільки на дату звернення до суду його безспірні вимоги становлять 574 175,00 грн., що перевищує суму трьохсот мінімальних розмірів заробітних плат та які не були сплачені боржником в добровільному порядку.

Ухвалою господарського суду першої інстанції від 02.06.2015 року прийнято рішення про доцільність порушення провадження у даній справі, та яка наразі оскаржується Податковою інспекцією.

На підставі ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов'язання перед кредиторами не інакше, як через відновлення його платоспроможності.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Як вірно встановлено господарським судом Дніпропетровської області, ПАТ «Страхова компанія «Альянс» звернулось з заявою про визнання банкрутом ТОВ "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА" із застосуванням процедури на підставі приписів ст. 1, 10-16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду 18.05.2015 прийнято до розгляду заяву про порушення справи про банкрутство боржника та призначено підготовче засідання; зобов'язано арбітражного керуючого Дерябкіна О.Е. надати заяву про згоду на участь у справі про банкрутство боржника.

Згідно з приписами ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, а також ознак неплатоспроможності боржника або її загрози та вирішення інших питань, пов'язаних з розглядом справи, здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Завдання підготовчого засідання господарського суду у справі про банкрутство полягає у перевірці обґрунтованості заяви кредитора або боржника щодо наявності ознак неплатоспроможності, а заяви боржника - також і загрози його неплатоспроможності. Крім того, господарський суд перевіряє правовий статус боржника та відсутність перешкод для порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 6 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Матеріалами справи підтверджується, що в обґрунтування наявності безспірної кредиторської заборгованості на загальну суму 574 175,00 грн., ПАТ «Страхова компанія «Альянс» до заяви про порушення справи про банкрутство додано судове рішення від 05.06.2012 року у справі №6/5005/3558/2012 про стягнення з боржника заборгованості в сумі 574 175,00 грн. та судового збору - 11 483,50 грн., видані відповідний судовий наказ про примусове виконання від 18.06.2012 року, а також постанови про відкриття виконавчого провадження за зазначеним наказом від 22.06.2012 року № ВП33235008 та про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.07.2012 року №ВП3235008.

Як вбачається з фінансового звіту суб'єкта малого підприємництва - боржника, його діяльність є збитковою (а.с.92,93,123-126). Так, в балансі:

- станом на початок 2012 року в графі «Усього за розділом І» відображено від'ємне значення суми 3040,40 грн. (а.с.124);

- станом на початок 2013 року в графі «Усього за розділом І» відображено від'ємне значення суми 9801,60 грн. (а.с.126);

- станом на 31.03.2015 року в графі «Усього за розділом І» відображено від'ємне значення суми 22 071,80 грн. (а.с.93).

Згідно п. 12 інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" №01-06/606/2013 від 28.03.2013 року, порушення справи про банкрутство за заявою боржника здійснюється за наявності однієї з таких умов: неплатоспроможності; загрози неплатоспроможності; неможливості боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», неплатоспроможністю визнається неспроможність боржника задовольнити безспірні вимоги кредитора (кредиторів) у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження. Виходячи з системного аналізу ч.3 ст. 10, ч. 5 ст. 11, ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», загрозою неплатоспроможності є виникнення конкуренції грошових вимог кредиторів у виконавчому провадженні, внаслідок якої задоволення вимог одного або кількох кредиторів у розмірі не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами. При цьому дотримання заявником відповідного тримісячного строку не вимагається.

Відповідно до п. 3 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неплатоспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених наказом Міністерства економіки України № 14 від 19.01.2006 у редакції наказу Міністерства економіки України №1361 від 26.10.2010, - "Аналіз наявності (відсутності) ознак дій з приховування чи доведення до банкрутства або фіктивного банкрутства підприємства та визначення ознак втрати або відновлення платоспроможності", - п. 3.3. - ознаками стійкої фінансової неспроможності можуть уважатися: збитковість діяльності протягом двох років; відхилення показників ліквідності від граничного значення; зупинення платежів, що триває понад три місяці, за наявності боргових зобов'язань, строки платежів за якими настали; наявність значної (понад триста мінімальних розмірів заробітної плати) суми непогашених боргових зобов'язань, строки платежів за якими настали більше як три місяці тому; наявність значної суми непогашених боргових зобов'язань, визнаних юридичною особою - боржником або підтверджені виконавчими документами; наявність у підприємства значної суми непогашених штрафів, пені, неустойки, визнаних у судовому порядку, за невиконання умов договорів та недотримання вимог законодавства; наявність заяви про порушення провадження у справі про банкрутство даної юридичної особи, прийнятої до розгляду господарським судом, або провадження у справі про банкрутство цієї юридичної особи.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання вимог ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в матеріалах справи містяться належні докази неплатоспроможності підприємства боржника (копія судового рішення та постанов органу державної виконавчої служби щодо безспірних вимог кредитора до боржника; копії балансу боржника станом на останню звітну дату; повідомлення боржника про підтримання заяви ініціюючого кредитора та підтвердження збиткового стану підприємства).

Враховуючи викладені обставини, зокрема, наявність переважної більшості ознак неплатоспроможності ТОВ "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА", наявність розміру безспірної кредиторської заборгованості в розмірі 574 175,00 грн., проаналізованих фінансових показників боржника, які також свідчать про неплатоспроможність останнього, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду Дніпропетровської області щодо обґрунтованості вимог заявника та наявності підстав для порушення провадження у даній справі про банкрутство.

Згідно з ч. 7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених ч. 3 ст. 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених ст. 15 цього Закону.

Матеріали справи не місять доказів наявності підстав для відмови в порушенні провадження у справі про банкрутство ТОВ "ЕФ АЙ ЕМ ОФІС ЦЕНТР МАГНІТОГОРСЬКА". Не надано зазначених доказів і апеляційній інстанції.

Доводи щодо неподання боржником низки документів, передбачених ч. 3 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", спростовуються викладеним вище обставинами та наявними в матеріалах справи доказами.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд погоджується з господарським судом першої інстанції щодо задоволення заяви арбітражного керуючого Дерябкіна О.Е., визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, про участь у справі про банкрутство боржника, та призначення його розпорядником майна боржника.

Проте, перевіривши доводи апеляційної і давши їм правову оцінку, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції Бабушкінського району м. Дніпропетровська слід припинити, так як податковий орган не є стороною у справі про банкрутство боржника, в розумінні ст. 91 ГПК України та ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Нормами ст. 91 ГПК України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 106 ГПК України окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Провадження у справах про банкрутство здійснюється в порядку провадження, передбаченому ГПК України, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство, стаття 1 якого визначає сторін та учасників провадження у справі про банкрутство, якими є, зокрема, кредитори (представник комітету кредиторів).

Також, ст. 1 Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі-Закон) передбачає, що учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до ст. 23 Закону особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

В матеріалах справи відсутні докази звернення податкового органу до боржника/арбітражного керуючого/суду із заявою про визнання грошових вимог або їх визнання в судовому порядку.

Постановою пленуму ВГС України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 року №7, з метою забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про перегляд судових рішень в апеляційному порядку господарським судам України роз'яснено, що, у разі помилкового порушення апеляційного провадження, зокрема за апеляційною скаргою поданою особою, яка не мала права її подавати, господарський суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 4.1. постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з п.5 постанови пленуму ВГС України від 17.05.2011 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України», якщо апеляційну скаргу подано, зокрема, особою, яка не має права її подавати, то у таких випадках апеляційний господарський суд повинен відмовити у прийнятті апеляційної скарги і винести з цього приводу відповідну ухвалу з посиланням на статті 91 або 106 Господарського процесуального кодексу України. У разі помилкового порушення апеляційного провадження в зазначених випадках суд апеляційної інстанції припиняє таке провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80, 106 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційне провадження слід припинити з посиланням на п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, так як Державна податкова інспекція Бабушкінського району м. Дніпропетровська на час винесення оскаржуваної ухвали не набула статусу кредитора боржника, у зв'язку з чим вона, відповідно, не є стороною у справі про банкрутство боржника, оскаржувана ухвала не стосується її прав та обов'язків, а тому вона не має права апеляційного оскарження, відповідно до положень ст.ст. 91, 106 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 80, 86, 91, 99 ГПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції Бабушкінського району м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2015 року у справі №904/4119/15 припинити.

Справу №904/4119/15 повернути до господарського суду Дніпропетровської баласті.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя О.М. Лисенко

Суддя Ю.Б. Парусніков