ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" липня 2015 р.Справа № 922/3613/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Енергомашспецсталь", м. Краматорськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "С.Т.Е.С. Алчевськ", м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників сторін:

позивача - Харитонової М.І., дов. № 17/10 від 11.02.2013р.;

відповідача - Фунтіков А.А., директор

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати недійним договір № 09/929 від 22.10.2014р., укладений між Публічним акціонерним товариством "Енергомашспецсталь" та Товариством з обмеженою відповідальністю "С.Т.Е.С. Алчевськ".

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у відзиві на позов та в судовому засіданні проти позову заперечує, посилаючись на те, що зобов'язання за договором виконано сторонами повністю, вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

22.10.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Енергомашспецсталь" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "С.Т.Е.С. Алчевськ" (відповідач) укладено договір підряду № 09/929 (далі договір), відповідно до умов якого позивач доручив, а відповідач зобов'язався на свій ризик виконати визначені даним договором роботи по чистці колектора хозфекальної каналізації, а позивач прийняти роботи та сплатити їх вартість.

Об'єм, характер та вартість робіт, передбачених в п.1.2 даного договору визначаються специфікацією № 1, погодженій сторонами, яка є невід'ємною частиною договору та підставою для проведення взаємних розрахунків (п.1.3 договору).

Сторонами підписана специфікація № 1, в якій сторони погодили об'єкт, одиницю виміру, кількість та вартість робіт, які підлягають виконанню відповідачем.

За умовами п.7.1 договору відповідач зобов'язався почати виконання робіт протягом 15 робочих днів з моменту підписання цього договору та закінчити виконання робіт до 30.11.2014р. (п.7.3 договору).

Пунктом 4.4 договору, сторони погодили порядок здійснення оплат, а саме позивач зобов'язався здійснити оплату за виконані роботи протягом 15 банківських днів за фактично виконаний об'єм після підписання акту виконаних робіт та отримання рахунку на оплату.

Відповідно до акту виконаних робіт за договором підряду позивач здійснив оплату виконаних робіт в розмірі 4 999,99грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13479 від 12.06.2015р., наявним у справі.

В матеріалах справи міститься акт здачі-приймання робіт від 05.11.2014р. на загальну суму 4 999,99грн., який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками. З боку позивача акт підписано без будь-яких зауважень та заперечень.

Таким чином, судом встановлено, що на момент звернення позивача з відповідним позовом до суду спірний договір повністю виконаний та будь - які заперечення стосовно належності виконання своїх договірних зобов'язань у сторін відсутні.

Позивач свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що до нього надійшла інформація стосовно сумнівності реального здійснення господарської діяльності відповідачем, оскільки під час його перевірки податковими органами встановлена відсутність необхідних умов для здійснення ним господарської діяльності та реальність фінансово - господарської діяльності відповідача поставлена податковим органом під сумнів.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами ч.1 ст.627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, та це підтверджує позивач та відповідач, що на час звернення з відповідним позовом до суду спірний договір є повністю виконаним з боку обох сторін. Будь - які претензії стовно порядку та способу виконання спірного договору у сторін також відсутні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що обов'язковою умовою звернення позивача з позовом до суду є порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки за приписами ст.1 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду можуть звертатися юридичні особи та фізичні особи, які в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Позивач суду не довів у чому саме полягає порушення або оспорювання його законних прав та інтересів, в матеріалах справи відповідні докази також відсутні.

Посилання позивача на те, що до нього надійшла інформація стосовно сумнівності реального здійснення господарської діяльності відповідачем, по - перше, нічим не підтверджені та, по - друге, також не доводить суду в чому ця інформація може порушувати права та охоронювані законом інтереси позивача з боку відповідача.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивач не довів суду в чому саме полягає порушення його законних прав та інтересів.

Вирішуючи питання розподілу судового збору суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.6, 627 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 13.07.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк