ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р.Справа № 922/2743/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Військового прокурора Харківського гарнізону м. Харків в інтересах держави в особі 1. Міністерства оборони України, м. Київ; 2. Квартирно-експлуатаційного відділу, м. Харків;
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєгол", м. Харків
про стягнення 240109,27 грн.
за участю представників сторін:

прокурора - не з'явився;

першого позивача - Вельма І.О., довіреність № 220/340/д;

другого позивача - Сікаленко Ю.В., довіреність № 860 від 23.02.2015 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Військовий прокурор Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєгол", в якому просить стягнути з відповідача на користь другого позивача заборгованість за договором оренди № 09/2009КЕВ м.Харкова від 17.12.2009 року у розмірі 166733,57 грн., з яких: 136613,67 грн. заборгованості з орендної плати, 14667,27 грн. компенсації податку на землю, 11354,22 грн. пені, 4098,41 грн. штрафу. Прокурор обгрунтовує позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань за договором оренди щодо внесення орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 червня 2015 року була прийнята до провадження заява прокурора про збільшення позовних вимог за вх.№24199, відповідно до якої прокурор просить стягнути з відповідача користь другого позивача заборгованість за договором оренди № 09/2009КЕВ м. Харкова від 17.12.2009 року у розмірі 224656,64 грн., з яких: 205837,49 грн. заборгованості з орендної плати, 18819,15 грн. компенсації податку на землю, 11354,22 грн. пені, 4098,41 грн. штрафу.

Крім того, ухвалою господарського суду Харківської області від 18.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 02 липня 2015 року об 11:15 год.

В призначене судове засідання прокурор не з'явився, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представники позивачів у судовому засіданні 02 липня 2015 року позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд задовольнити позов. Також, представником другого позивача було надано клопотання за вх. № 25658 про долучення до матеріалів справи додаткових документів. Надані документи долучені судом до матеріалів справи.

Відповідач свого представника у судове засідання не направив, витребуваних судом документів не надав, своїм процесуальним правом не скористався, про причину неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

17.12.2009 року між Квартирно - експлуатаційним відділом (далі по тексту - другий позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вєгол" (далі по тексту - відповідач) був укладений договір оренди №09/2009/КЕВ м. Харкова нерухомого військового майна, розташованого в Харківському гарнізоні за адресою: Харківська область, Харківський район, хутор Небоженко, військове містечко №193, буд. №1, 8, 12, 15, 30 (далі по тексту - договір), за яким орендодавець (2-й позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення площею 1763,3 кв. м., в будівлях № 1, 8, 12, 15, 30 військового містечка №193 (надалі - майно), що знаходиться на балансі КЕВ м.Харкова, розташоване за адресою: Харківська область, Харківський район, хутор Небоженко, вартість якого визначена на 16.10.2008 року за незалежною оцінкою та становить згідно акту оцінки 1021000,00 грн.(п. 1.1 Договору).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Факт передачі майна відповідачу в оренду підтверджується актом прийому-передачі орендованого майна, підписаного 2-м позивачем та відповідачем.

01 січня 2011 року між 2-м позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №03д/2011/КЕВ м. Харків до договору, якою збільшено орендної плати до 8800,00 грн.

16 червня 2011 року між 2-м позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №08д/2011/КЕВ м. Харків згідно з якою орендна плата встановлена в розмірі 9142,40 грн.

02 квітня 2011 року між 2-м позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №11д/2012/КЕВ м. Харків, згідно з якою орендна плата встановлена в розмірі 11 906,20 грн.

04 квітня 2011 року між 2-м позивачем та відповідачем укладена додаткова угода №07д/2013/КЕВ м. Харків, згідно з якою орендна плата встановлена в розмірі 12 118,28 грн. з листопада 2012 року.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно п.3.6. договору, орендна плата у розмірі 100% перераховується орендарем до спеціального фонду Державного бюджету на спеціальний реєстраційний рахунок квартирно - експлуатаційного відділу м. Харкова в територіальному органі Державного казначейства щомісячно не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Відповідно п.5.16 договору, щомісячно орендар зобов'язаний компенсувати орендодавцю кошти у розмірі частини податку на землю та згідно п.5.11 договору понад орендну плату за нерухоме майно орендар повинен щомісячно здійснювати витрати пов'язані з утриманням орендованого майна в тому числі за фактичні комунальні платежі.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний договір оренди був розірваний за рішенням господарського суду Харківської області від 23.01.2015 року по справі 922/920/14, яке було залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 року. Також вказаним рішенням було зобов'язано відповідача повернути орендоване майно другому відповідачу. Підставою розірвання договору стало систематичне невиконання відповідачем договірних зобов'язань.

Проте, внаслідок невиконання відповідачем зобов'язань за договором, за останнім утворилась заборгованість за період з березня 2014 року по квітень 2015 року у розмірі 224656,64 грн. про стягнення якої прокурор і звернувся з позовом до суду.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості нарахована другим позивачем відповідачем не сплачена, доказів в підтвердження зворотнього відповідачем до суду не надано.

За таких обставин, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем діючого законодавства, суд вважає позовну вимогу прокурора в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 224656,64 грн., з яких 205837,49 грн. заборгованості з орендної плати та 18819,15 грн. - обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Розглядаючи питання щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 11354,22 грн. та штрафу у розмірі 4098,41 грн., а також даючи правову оцінку вказаній вимозі, суд виходить з наступного.

Частиною першою ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Водночас ч. 6 ст. 232 ГК України визначено порядок застосування штрафних санкцій та обмеження щодо періоду їх нарахування. Також цією ж статтею передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, пунктом 9.1. Договору оренди сторони передбачили, що за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність згідно вимог чинного законодавства.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно п. 3.8 Договору, за прострочення платежів по орендній платі понад три місяці орендар сплачує штраф у розмірі 3% від суми заборгованості.

Як свідчать матеріали справи, прокурором був наданий обгрунтований розрахунок пені розрахований позивачем за період березень 2014 року - січень 2015 року, відповідно до якого сума пені складає 11354,22 грн., а сума штрафу складає 4098,41 грн., та які підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 216, 217, 230, 232, 233 Господарського кодексу України, ст. 526, ч.1 ст.530, 549, 610, 611 ЦК України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33-34, 38, 43, 47-49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєгол" (61003, м.Харків, пров. Соляниківський, 4 Б-3, , р/р 6051 в АТ "ОТП банк", м. Київ, МФО 300528) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Харків (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 61, , р/р 5404 у ГУДКС у Харківській області, МФО 851011) 205837,49 грн. заборгованості з орендної плати, 18819,15 грн. компенсації податку на землю, 11354,22 грн. пені, 4098,41 грн. штрафу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєгол" (61003, м.Харків, пров. Соляниківський, 4 Б-3, , р/р 6051 в АТ "ОТП банк", м. Київ, МФО 300528) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 4802,19 грн. судового збору.

Видати накази суду після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.07.2015 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2743/15