ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 р. Справа№ 914/1838/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудмережі», м. Львів,

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Львівське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1», м. Львів,

про: стягнення 276 028,85 грн.,

Суддя М.Синчук

при секретарі О. Гринчишин

За участю представників:

позивача: Семенини В. М. - довіреність № 1 від 06.08.2014р.,

відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівбудмережі» до Публічного акціонерного товариства «Львівське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1» про стягнення 276 028,85 грн.

Ухвалою від 09.06.2015р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 22.06.2015р.

В судове засідання 22.06.2015р. представник позивача не з'явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 09.06.2015р. не виконав.

В судове засідання 22.06.2015р. представник відповідача не з'явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом, про причини неявки уповноваженого представника в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 09.06.2015р. не виконав.

Ухвалою від 22.06.2015р. розгляд справи відкладено на 06.07.2015р.

В судове засідання 06.07.2015 р. представник позивача з'явився, вимоги ухвали суду від 22.06.2015р. виконав, подав заяву про зменшення розміру позовних вимог на суму зменшення 3% річних, просить суд стягнути 25 286,00 грн. - 3% річних та 250 704,53 грн. - інфляційних втрат.

В судове засідання 06.07.2015 р. представник відповідача повторно не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням уповноваженого представника у відпустці.

Представник позивача щодо відкладення розгляду справи заперечив, зазначив, що клопотання представника позивача спрямоване на затягування розгляду справи.

З приводу поданого клопотання про відкладення розгляду справи суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про порушення провадження у справі 3914/1838/15 від 09.06.2015р. відповідач отримав 12.06.2015р. (а/с 4), однак, в судове засідання призначене на 22.06.2015р. не з'явився. В судове засідання 06.07.2015р. представник відповідача повторно не з'явився, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з перебуванням уповноваженого представника у відпустці. До клопотання про відкладення долучив копію наказу від 15.06.2015р. про надання відпустки юрисконсульту Булику І.І. з 15.06.2015р. по 13.07.2015р.

Згідно зі ст. 28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, юридична особа не обмежена колом осіб, які можуть представляти її інтереси в суді, а зазначені в клопотанні обставини не є підставою для його задоволення, тому суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача, оскільки відповідач не скористався правами передбаченими діючим господарським процесуальним законодавством.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне.

05.07.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівбудмережі" (позивач, за договором - субпідрядник) та Публічним акціонерним товариством "Львівське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1" ( відповідач, за договором - генпідрядник) укладено договір №6/3-2013 на реконструкцію транспортного вузла на перехресті вулиці Городоцької-вулиці Т.Шевченка. У зв'язку з невиконанням "Львівське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1" своїх зобов'язань за договором, ТзОВ «Львівбудмережі» звернулося з позовом до господарського суду Львівської області про стягнення 1 528 441, 08 грн.

Ухвалою господарського суду від 03.09.2014р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 23.09.2014р. Рішенням господарського суду Львівської області від 23.10.2014р. (суддя Н.Мороз) у справі №914/3143/14 позов задоволено частково. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Львівське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1", м. Львів, вул. Конюшинна, 14 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Львівбудмережі", м. Львів, вул. Кульчицької, 14/2 - 1 266 184, 73 грн. основного боргу, 145611, 22 грн. - інфляційних втрат, 18992, 82 грн. - 3% річних та 28 615,78 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено. Рішенням суду від 23.10.2014р. у справі № 914/3143/14, стягнуто інфляційні втрати в розмірі 145 611, 22 грн. та 3% річних в розмірі 18 992, 82 грн. за період з 01.01.2014р. по 30.06.2014р.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р. у справі № 914/3143/14 рішення господарського суду Львівської області від 23.10.2014 р. у справі № 914/3143/14 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

27.01.2015р. видано наказ у справі № 914/3143/14 про примусове виконання на виконання рішення господарського суду Львівської області від 23.10.2015р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р.

09.02.2015р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 46439247).

23.03.2015р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області винесено постанову про закриття виконавчого провадження (ВП № 46439247) узв'язку з погашенням заборгованості відповідачем у повному обсязі.

За період з 01.07.2014р. по 28.02.2015р. виникло право в позивача на стягнення з відповідача індексу інфляції та 3% річних від основної суми заборгованості: 1 266 184.73 грн. на суму 275 993,53 грн. (з врахування заяви про зменшення позовних вимог) не виконаних грошових зобов'язань встановлених рішенням господарським судом Львівської області від 23.10.2014 р. у справі №914/3143/14.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Оскільки між сторонами по справі уклалися господарські правовідносини, то судом застосовані положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, який регулює правовідношення у господарській сфері.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать (абзац третій ч. 1 ст. 174 ГК України).

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( п. 1 ст. 193 ГК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Частиною 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або не настання певної події.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що у силу зобов'язання одна особа (боржник) зобов'язана здійснити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, наприклад: передати майно, виконати роботи, оплатити кошти та інше або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду Львівської області від 23.10.2014 р. у справі №914/3143/14 вирішено стягнути з публічного акціонерного товариства "Львівське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Львівбудмережі" 1 266 184, 73 грн. основного боргу, 145611, 22 грн. - інфляційних втрат, 18992, 82 грн. - 3% річних та 28 615,78 грн. судового збору. Рішенням суду від 23.10.2014р. у справі № 914/3143/14, стягнуто інфляційні втрати в розмірі 145 611, 22 грн. та 3% річних в розмірі 18 992, 82 грн. за період з 01.01.2014р. по 30.06.2014р.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р. у справі № 914/3143/14 рішення господарського суду Львівської області від 23.10.2014 р. у справі № 914/3143/14 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

27.01.2015р. видано наказ у справі № 914/3143/14 про примусове виконання на виконання рішення господарського суду Львівської області від 23.10.2015р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 14.01.2015р.

09.02.2015р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 46439247).

23.03.2015р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області винесено постанову про закриття виконавчого провадження (ВП № 46439247) узв'язку з погашенням заборгованості відповідачем у повному обсязі.

Статтею 35 ГПК України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України, статті 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вони посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, грошове зобов'язання, встановлене рішенням господарського суду Львівської області від 23.10.2013 року у справі №914/3143/14, в сумі 1 266 184,73 грн. за період з 01.07.2014р. по 28.02.2015р., відповідачем була не погашена.

За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та відсотків річних аж до повного виконання грошових зобов'язань. (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Дослідивши поданий розрахунок трьох відсотків річних (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 06.07.2015р.) та інфляційних нарахувань, господарським судом встановлено, що нарахування 3% річних та інфляційних нарахувань проведено на суму 275 993,53 грн. від основного грошового зобов'язання встановленого рішенням господарського суду Львівської області від 23.10.2014 року у справі №914/3143/14, тобто від суми 1 266 184,73 грн., яка відповідачем була не погашена за період з 01.07.2014р. по 28.02.2015р.

За приписами статей 12 та 13 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Таким чином, суд вважає, що у позивача існує право вимагати від відповідача сплати інфляції та трьох процентів річних нарахованих за невиконання грошового зобов'язання встановленого рішенням господарського суду Львівської області від 23.10.2014 року у справі №914/3143/14, яке набрало законної сили.

Відповідно до пунктів 2-4 частини другої статті 129 Конституції України, статей 4-2, 4-3, 33 ГПК України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободі в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За наведених обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Львівське спеціалізоване будівельно-монтажне управління №1" (м. Львів, вул. Конюшинна, 14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівбудмережі" (м. Львів, вул. Кульчицької, 14/2, ) 250 704,53 грн. - інфляційних втрат, 25 289,00 грн.- 3% річних та 5 519,87 грн. судового збору.

3.Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

4.Повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Львівбудмережі" (м. Львів, вул. Кульчицької, 14/2, ) з державного бюджету України 0,71 грн. зайво сплачену на оплату судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09.07.2015 р.

Суддя Синчук М.М.