РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015Справа №910/12784/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-

інвестиційний банк»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп»

Про стягнення 39 792 526,73 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Суденко Р.В. - по дов. № 09-32/1418 від 25.10.2014

від відповідача Семененко Н.В. - оп дов. № 673 від 25.05.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» про стягнення 39 792 526,73 грн., з яких: 36 350 893,14 грн. боргу за кредитом, 2 680 637,39 грн. боргу по процентах, 151 260,16 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 187 100,94 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, 213 120,00 грн. інфляційних втрат за порушення строку сплати кредиту та 209 515,10 грн. інфляційних втрат за порушення строків сплати процентів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» умов кредитного договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 20-2375/2-1 від 29.12.2010, з урахуванням змін та доповнень внесених до нього, в частині своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування останнім.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2015 порушено провадження у справі № 910/12784/15 та призначено справу до розгляду на 04.06.2015.

Відповідачем 03.06.2015 до відділу діловодства суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/12784/15 від 04.06.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 22.05.2015, розгляд справи був відкладений на 18.06.2015.

Відповідач у поданому 17.06.2015 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву проти позову заперечує та не погоджується з розрахунком заборгованості за процентами позичальника, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп», перед Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» за кредитним договором станом на 06.03.2015 долученим позивачем до позовної заяви, відповідно до якого заборгованість відповідача за процентами складає 1 159 573,52 грн. За поясненнями відповідача, таке твердження не відповідає дійсності, оскільки станом на 06.03.2015 відповідно до розрахунку вказаного учасника судового процесу за процентами позичальника перед Публічним акціонерним товариством «Промінвестбанк» за кредитним договором становить 1 137 245,20 грн. станом на 06.03.2015. Відтак, на думку відповідача, розмір позовних вимог не може вважатись доведеним.

Позивачем в судовому засіданні 18.06.2015 заявлено усне клопотання про оголошення в засіданні суду перерви.

В судовому засіданні 18.06.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 25.06.2015.

Позивачем 22.06.2015 до відділу діловодства суду подано заперечення на відзив відповідача.

Позивачем в судовому засіданні 25.06.2015 подано доповнення до заперечення на відзив відповідача.

Позивач в судовому засіданні 25.06.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 25.06.2015 проти задоволення позовних вимог заперечував.

В судовому засіданні 25.06.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.12.2010 між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» (позичальник) укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 20-2375/2-1 (далі - кредитний договір)

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 16 000 000 грн. (ліміт кредитної лінії) на умовах, встановлених цим договором (кредит або кредитна лінія), а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором.

Ліміт кредитної лінії зменшується за наступним графіком: з грудня 2010 року по серпень 2011 року ліміт встановлюється в сумі 16 000 000,00 грн., з 1 вересня 2011 року ліміт встановлюється в сумі 15 200 000,00 грн., з 1 жовтня 2011 року ліміт встановлюється в сумі 13 600 000,00 грн., з 1 листопада 2011 року ліміт встановлюється в сумі 12 000 000,00 грн., з 1 грудня 2011 року ліміт встановлюється в сумі 10 400 000,00 грн., з 1 січня 2012 року ліміт встановлюється в сумі 8 800 000,00 грн., з 1 лютого 2012 року ліміт встановлюється в сумі 8 000 000,00 грн., з 1 березня 2012 року ліміт встановлюється 7 200 000,00 грн., з 1 квітня 2012 року ліміт встановлюється в сумі 6 400 000,00 грн., з 1 травня по серпень 2012 року ліміт встановлюється в сумі 5 600 000,00 грн., з 1 вересня 2012 року ліміт встановлюється в сумі 4 800 000,00 грн., з 1 листопада 2012 року ліміт встановлюється 3 200 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.2 кредитного договору дата остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту - до 31 грудня 2012 року. У разі несвоєчасного погашення суми, що перевищує ліміт кредитної лінії,датою остаточного повернення всіх коштів за кредитною лінією є п'ятий робочий день з дня, якому сталось таке перевищення.

Пунктом 3.2 кредитного договору передбачено, що проценти за користування кредитом нараховуються банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 18% річних.

Нарахування банком процентів здійснюється з першої дати оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку по дату повного і остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії. При розрахунку процентів використовується метод «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році (п.п. 3.3 кредитного договору).

Згідно з п. 6.8 кредитного договору, останній діє до повного повернення позичальником отриманих сум кредитних коштів, сплати у повному обсязі процентів за користування ним та повного виконання позичальником будь-яких інших грошових зобов'язань, прийнятих ним на себе згідно умов цього договору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором, який підпадає під правове регулювання норм статей 1054-10571 Цивільного кодексу України, а в частині, що не суперечить вказаним нормам та умовам договору, регулюється ст.1046-1053 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

11.01.2011 між сторонами укладено договір про внесення змін № 200016/2-1 до кредитного договору.

24.05.2011 між сторонами укладено договір про внесення змін № 20-1392/2-1 до Кредитного договору, яким сторони п. 2.1, 2.2, 3.2, 3.9 виклали в іншій редакції, в тому числі доповнили п. 3.9 підпунктами 3.9.1 та 3.9.2; п.4.2 доповнено підпунктом 4.2.7 кредитного договору.

27.09.2011 між сторонами укладено договір про внесення змін № 20-2569/2-1 до кредитного договору, яким внесено зміни в п. 2.1, 2.2, 2.3, 3.1, 3.9, 3.12.1, 3.13, 4.2.1, 4.3.4 та 5.7 кредитного договору та викладено їх в іншій редакції.

04.11.2011 між сторонами укладено договір № 20-3089/2-1 про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування до Кредитного договору, відповідно до п. 2.1 якого банк надає позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії зі встановленням ліміту кредитної лінії у розмірі 102 000 000 грн. Кредитування відбувається шляхом надання позичальнику кредитних коштів в межах отриманих траншів, загальна сума яких не може перевищувати ліміт кредитної лінії. Встановлення розміру кожного траншу відбувається після підписання з позичальником договору про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування, в якому визначається, крім іншого, строк користування траншем, процентна ставка. Договори про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування є невід'ємними частинами цього договору.

05.06.2012 між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень № 20-1889/2-1 до кредитного договору, за умовами якого п. 2.2, 3.1, 3.3, 3.4, 3.7, 4.2.1, 4.2.2, 5.3 Кредитного договору викладено в іншій редакції.

04.07.2013 між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень №20-2056/2-1 до кредитного договору, за умовами якого п. 2.1, 2.2, 3.1, 3.2 та 3.9 кредитного договору викладено в іншій редакції.

Цього ж дня, між сторонами укладено договір № 20-2057/2-1 до Кредитного договору, відповідно до п.1 якого банк надає позичальнику в межах визначеного в п.2.1 Кредитного договору ліміту кредитної лінії транш № 10 в розмірі 57 500 000 грн. шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку на рахунок № 7393, відкритий ПАТ «Промінвесбанк», код банку 300012. Проценти за користування траншем нараховуються банком та сплачуються позичальником у розмірі 19% на рахунок № 7393, відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», код банку 300012. Порядок нарахування та сплати процентів, а також зміна розміру процентної ставки відбувається у порядку, передбаченому п. 3.3 кредитного договору. У випадку порушення позичальником строку погашення одержаного кредиту, встановленого п. 2.2 кредитного договору, позичальник надалі сплачує з відповідної календарної дати, яка визначена у Кредитному договорі, як дата виконання зобов'язання, до дати виконання такого зобов'язання, проценти за неправомірне користування кредитом, виходячи із процентної ставки у розмірі 35% річних, порядок нарахування та сплати яких встановлюється згідно п. 3.3 кредитного договору. Кінцевий термін повернення траншу - 31.05.2015.

03.03.2014 між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень № 20-0728/2-1, за умовами якого доповнено розділ 1 та внесено зміни до п.2.1, 2.2 та 3.9 кредитного договору.

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору, в редакції договору № 20-0728/2-1 від 03.03.2014, банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття траншевої відновлювальної кредитної лінії з видачею не відновлювальних траншів, у сумі, яка не може перевищувати 36 350 893,14 грн. (ліміт кредитної лінії) на умовах, встановлених цим договором (кредит, або кредитна лінія), а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором. Графік зниження ліміту (період - сума зниження ліміту): жовтень 2014 року - 360 000,00 грн., листопад 2014 року - 360 000,00 грн., грудень 2014 року - 1 560 000,00 грн., січень 2015 року - 0,00 грн., лютий 2015 року - 204 000,00 грн., березень 2015 року - 0,00 грн., квітень 2015 року - 0,00 грн., травень 2015 року - 491 389,40 грн., червень 2015 року - 1 000 000,00 грн., липень 2015 року - 2 000 000,00 грн., серпень 2015 року - 2 000 000,00 грн., вересень 2015 року - 2 000 000,00 грн., жовтень 2015 року - 3 000 000,00 грн., листопад 2015 року - 3 000 000,00 грн., грудень 2015 року - 3 000 000,00 грн., січень 2016 - 1 000 000,00 грн., лютий 2016 року - 1 000 000 грн., березень 2016 року - 2 780 837,07 грн., квітень 2016 року - 4 253 333,33 грн., травень 2016 року - 4 253 333,34 грн., червень 2016 року - 4 088 000,00 грн.

У п. 2.2 кредитного договору, в редакції договору № 20-0728/2-1 від 03.03.2014 визначено, що дата остаточного повернення всіх сум кредиту та/або траншів, отриманих в межах кредитної лінії - 30 червня 2016 року.

06.03.2014 між сторонами укладено договір про внесення змін № 20-0774/2-1 до договору № 20-2057/2-1 про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування, відповідно до п. 1 якого банк в межах ліміту кредитної лінії встановлює позичальнику транш (кредит) в розмірі 14 750 000,00 грн.

06.03.2014 між сторонами укладено договір № 20-0773/2-1 про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування по Кредитному договору, згідно з умовами якого банк в межах ліміту кредитної лініє надає позичальнику транш (кредит) в розмірі 21 600 893,14 грн. Проценти за користування кредитом нараховуються банком та сплачуються позичальником у розмірі 19% річних. Проценти нараховуються та сплачуються у тій валюті, в якій надано кредит. Нарахування та сплата процентів, а також зміна розміру відсоткової ставки відбувається у порядку та на умовах, передбачених Кредитним договором. Проценти за неправомірне користування кредитом сплачуються позичальником у випадку порушення строку повернення одержаного кредиту (його частини) на частину кредиту, що є простроченою до сплати, виходячи із процентної ставки у розмірі 35% річних.

06.08.2014 між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень № 20-1995/2-1 до кредитного договору, яким, зокрема, п. 3.2 викладено в наступній редакції: з 01.08.2014 проценти за користування кредитом нараховуються банком, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 9,13% річних, починаючи з дати списання коштів з кредитного рахунку по день повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. При розрахунку процентів по заборгованості в національній валюті використовується метод «факт/факт» виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, по заборгованості в іноземній валюті використовується метод «факт/360», виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Відповідно до п. 3.3 договору № 20-1995/2-1 до кредитного договору нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту кожного робочого дня на фактичний залишок заборгованості за кредитом на кінець дня.

Нарахування процентів за користування кредитом за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюється в останній робочий день перед такими вихідними та неробочими днями.

Якщо вихідні та неробочі дні починаються в поточному та закінчуються в наступному місяці, тоді нарахування за вихідні та неробочі дні поточного місяця здійснюються в останній робочий день поточного місяця, а нарахування за вихідні та неробочі дні наступного місяця здійснюються в перший робочий день наступного місяця.

Проценти, нараховані за поточний місяць, сплачуються позичальником у валюті, в якій позичальнику було надано кредит, щомісячно 1 числа місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування процентів, а при закінченні терміну дії кредиту - в дату, до якої позичальник має право користуватись кредитом.

Проценти, що нараховуються на прострочену заборгованість за кредитом після настання кінцевого терміну повернення кредиту, що вказаний в п. 2.2 цього договору, сплачуються позичальником щоденно.

При цьому сторони встановлюють, що зобов'язання позичальника по сплаті нарахованих процентів не вважаються простроченими до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому відбулось нарахування процентів (кінцева дата сплати процентів). Проценти, що нараховані за останній календарний місяць терміну дії кредиту/траншу, не вважаються простроченими протягом наступних 5 календарних днів після закінчення цього терміну.

У випадку, якщо кінцева дата сплати процентів припадає на вихідний (субота чи неділя) чи святковий день, позичальник зобов'язаний здійснити сплату процентів в останній робочий день напередодні.

Позичальник сплачує проценти, шляхом перерахування коштів на рахунок №7393, відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», код банку 300012.

08.10.2014 між сторонами укладено договір про внесення змін та доповнень № 20-2483/2-1, за умовами якого п. 2.1 викладено в наступній редакції: «банк зобов'язується надати позичальнику кредит шляхом відкриття траншевої відновлювальної кредитної лінії з видачею не відновлювальних траншів, у сумі, яка не може перевищувати 36 350 893,14 грн. (ліміт кредитної лінії) на умовах, встановлених цим договором (кредит, або кредитна лінія), а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим договором. Графік зниження ліміту (період - сума зниження ліміту): жовтень 2014 року - 0,00 грн., листопад 2014 року - 720 000,00 грн., грудень 2014 року - 1 560 000,00 грн., січень 2015 року - 0,00 грн., лютий 2015 року - 204 000,00 грн., березень 2015 року - 0,00 грн., квітень 2015 року - 0,00 грн., травень 2015 року - 491 389,40 грн., червень 2015 року - 1 000 000,00 грн., липень 2015 року - 2 000 000,00 грн., серпень 2015 року - 2 000 000,00 грн., вересень 2015 року - 2 000 000,00 грн., жовтень 2015 року - 3 000 000,00 грн., листопад 2015 року - 3 000 000,00 грн., грудень 2015 року - 3 000 000,00 грн., січень 2015 року - 1 000 000,00 грн., лютий 2015 року - 1 000 000,00 грн., березень 2015 року - 2 780 837,07 грн., квітень 2015 року - 4 253 333,33 грн., травень 2015 року - 4 253 333,34 грн., червень 2016 року - 4 088 000,00 грн.

Таким чином, на підставі кредитного договору, договорів про внесення змін до нього, банком було надано позичальнику кредит траншами:

-16.07.2013 надано транш на суму 57 500 000,00 грн., яка була зменшена в подальшому до 14 750 000,00 грн.;

-13.03.2014 надано транш на суму 21 600 893,14 грн.

Факт належного виконання позивачем взятих на себе зобов'язань за Кредитним договором підтверджується меморіальними ордерами № 107464 від 16.07.2013, № 131045 від 13.03.2014 та виписками по рахунку № 0031, № 0302 боржника.

Отже, предметом цього позову є стягнення заборгованості за вказаними 2 (двома) траншами, нарахованими процентами, неустойки та інфляційних втрат.

Як слідує з матеріалів справи, позичальником не була сплачена заборгованість за такі періоди: за листопад 2014 року в сумі 720 000,00 грн., за грудень 2014 року в сумі 1 560 000,00 грн. та за лютий 2015 року в сумі 204 000,00 грн.

Відтак, відповідачем станом на 24.03.2015 було прострочено зобов'язання по сплаті кредиту в сумі 2 484 000,00 грн.

За умовами кредитного договору, в редакції договору № 20-2569/2-1 від 27.09.2011, банк має право, зокрема, вимагати від позичальника (незалежно від настання строку остаточного повернення одержаних в межах кредитної лінії сум кредиту) сплати у повному обсязі заборгованості за кредитом та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, та/або суму неустойки, передбачених цим договором, у випадку, коли позичальник не виконав у строк свої обов'язки по поверненню кредиту та/або сплаті процентів за надання кредиту та/або сплаті плати за кредит, та/або інші обов'язки по сплаті грошових коштів, передбачені цим договором (п.4.3.4).

Про необхідність дострокової сплати кредиту, плати за кредит з указаних вище підстав банк зобов'язаний письмово попередити позичальника не менше ніж за 10 календарних днів до вчинення необхідних дій по примусовому стягненню коштів.

Судом встановлено, що 25.03.2015 банк звертався до відповідача з вимогою № 687-1-08/39 про сплату заборгованості за кредитним договором, в тому числі простроченої заборгованості та заборгованості за кредитом достроково, яка була надіслана на юридичну адресу позичальника 26.03.2015 (підтверджується наявним в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком), проте залишена Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» без задоволення.

Водночас, відповідач проти факту отримання від банку грошових коштів за спірним правочином та наявності у нього заборгованості, зокрема, за кредитом заперечень не представив.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені кредитним договором строки не виконав, а відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить: 36 350 893,14 грн. заборгованість за кредитним договором, в тому числі 2 484 000,00 грн. простроченої заборгованості та 33 866 893,14 грн. заборгованості за кредитом (достроково).

Згідно з п. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що за його розрахунком розмір заборгованості за процентами за кредитним договором становить 1 137 245,20 грн., а не 1 159 573,52 грн., як вказує позивач. Проте, суд такі твердження вважає безпідставними, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, за 1-м траншем сума боргу станом на 01.12.2014 склала 14 750 000,00 грн., а за другим 21 600 893,14 грн.

Як вже зазначалось, позичальник зобов'язаний був здійснювати повернення кредиту в наступному порядку: за листопад 2014 року в сумі 720 000,00 грн., за грудень 2014 року в сумі 1 560 000 грн. та за лютий 2015 в сумі 204 000,00 грн.

Отже, з 01.12.2014 по 31.12.2014 на прострочку винесена сума кредитної заборгованості у розмірі 720 000,00 грн., яка за графіком повинна була бути сплачена у листопаді 2014.

Тому, позивачем за ставкою 9,13% правомірно нараховано проценти на суму 14 030 000,00 грн. за період з 01.12.2014 по 30.12.2014.

31.12.2014 на прострочку винесена сума 1 560 000,00 грн. Відтак, за 31.12.2014 нараховується сума процентів на прострочену суму 1 560 000,00 грн. за ставкою 35%.

Виходячи з графіку простроченої суми заборгованості 2 280 000 грн. (720 000,00 грн. + 1 560 000,00 грн.), остання повинна була бути сплачена до 01.01.2015. А відтак, на цю суму (2 280 000,00 грн.) за період з 01.01.2015 по 31.01.2015 нараховуються проценти за ставкою 35% річних.

Водночас, на строкову суму кредитної заборгованості, сплата якої не прострочена (12 470 000,00 грн. = 14 750 000,00 грн. - 2 280 000,00 грн.) банком нараховано проценти за ставкою 9,13% за період з 01.01.2015 по 31.01.2015.

Наступна чергова сума кредитної заборгованості 204 000,00 грн. позичальником повинна була бути сплачена у лютому 2015 року, а відтак, прострочена сума заборгованості станом на 02.03.2015 на яку нараховуються проценти за ставкою 35% складає 2 484 000,00 грн. (720 000,00 грн. + 1 560 000,00 грн. + 204 000,00 грн.).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що складається з 36 350 893,14 грн. боргу за кредитом та 2 680 637,39 грн. боргу по процентам за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов кредитного договору, у визначені строки оплату по погашенню кредиту та сплаті процентів не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 5.3 кредитного договору за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за надання кредиту та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує банку пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення та нараховується щоденно.

Наразі, позивачем нараховано пеню за несвоєчасне повернення кредиту: з 01.12.2014 по 31.12.2014 в сумі 16 569,86 грн., з 01.01.2015 по 31.01.2015 в сумі 54 220,27 грн., з 01.02.2015 по 05.02.2015 в сумі 8 745,21 грн., з 06.02.2015 по 28.02.2015 в сумі 56 031,78 грн., з 01.03.2015 по 02.03.2015 в сумі 4 872,33 грн., з 03.03.2015 по 03.03.2015 в сумі 2 654,14 грн., з 04.03.2015 по 05.03.2015 в сумі 8 166,58 грн. та за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитними коштами: 02.12.2014 по 31.12.2014 в сумі 13 289,40 грн., з 02.12.2014 по 31.12.2014 в сумі 19 461,89 грн., з 01.01.2015 по 31.01.2015 в сумі 13 732,38 грн., з 01.01.2015 по 31.01.2015 в сумі 20 110,62 грн., з 01.02.2015 по 05.02.2015 в сумі 2 214,89 грн., з 01.02.2015 по 05.02.2015 в сумі 3 243,64 грн., з 06.02.2015 по 28.02.2015 в сумі 14 191,18 грн., з 06.02.2015 по 28.02.2015 в сумі 20 782,52 грн., з 01.03.2015 по 03.03.2015 в сумі 1 851,01 грн., з 01.03.2015 по 03.03.2015 в сумі 2 710,76 грн., з 04.03.2015 по 05.03.2015 в сумі 1 898,48 грн., з 04.03.2015 по 05.03.2015 в сумі 2 780,26 грн., з 05.12.2014 по 31.12.2014 в сумі 2 292,56 грн., з 05.12.2014 по 31.12.2014 в сумі 3 357,37 грн., з 01.01.2015 по 05.01.2015 в сумі 424,55 грн., з 01.01.2015 по 05.01.2015 в сумі 621,74 грн., з 06.01.2015 по 31.01.2015 в сумі 4 796,63 грн., з 06.01.2015 по 31.01.2015 в сумі 6 573,82 грн., з 01.02.2015 по 04.02.2015 в сумі 737,94 грн., з 01.02.2015 по 04.02.2015 в сумі 1 011,36 грн., з 05.02.2015 по 05.02.2015в сумі 311,80 грн., з 05.02.2015 по 05.02.2015 в сумі 381,33 грн., з 06.02.2015 по 28.02.2015 в сумі 9 988,82 грн., з 06.02.2015 по 28.02.2015 в сумі 12 216,23 грн., з 01.03.2015 по 03.03.2015 в сумі 1 302,89 грн., з 01.03.2015 по 03.03.2015 в сумі 1 593,42 грн., з 04.03.2015 по 04.03.2015 в сумі 668,15 грн., з 04.03.2015 по 04.03.2015 в сумі 817,14 грн., з 05.03.2015 по 16.03.2015 в сумі 10 948,17 грн., з 05.03.2015 по 16.03.2015 в сумі 12 790,00 грн.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту та процентів позичальник не виконав, він повинен сплатити позивачу пеню розмір якої, за обґрунтованими розрахунками становить 151 260,16 грн. за несвоєчасну сплату кредиту та 187 100,94 грн. за несвоєчасну сплату процентів.

Відтак, вимоги позивача в частині стягнення 151 260,16 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту та 187 100,94 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів, обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Водночас, позивачем заявлено вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 213 120,00 грн. за порушення строку сплати кредиту та 209 515,10 грн. за порушення строків сплати процентів.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Позивачем нараховано інфляційні втрати за порушення строку сплати кредиту та процентів за ті ж самі періоди, що і неустойку.

Суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача збитків від зміни індексу інфляції в розмірі 213 120,00 грн. за порушення строку сплати кредиту та в розмірі 209 515,10 грн. за порушення строків сплати процентів.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредит Колекшн Груп» (01103, м. Київ, Залізничне шосе, 57, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, код ЄДРПОУ 0039002) 36 350 893 (тридцять шість мільйонів триста п'ятдесят тисяч вісімсот дев'яносто три) грн. 14 коп. боргу за кредитом, 2 680 637 (два мільйона шістсот вісімдесят тисяч шістсот тридцять сім) грн. 39 коп. боргу по процентах, 151 260 (сто п'ятдесят одна тисяча двісті шістдесят) грн. 16 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 187 100 (сто вісімдесят сім тисяч сто) грн. 94 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів, 213 120 (двісті тринадцять тисяч сто двадцять) грн. 00 коп. інфляційних втрат за порушення строку сплати кредиту, 209 515 (двісті дев'ять тисяч п'ятсот п'ятнадцять) грн. 10 коп. інфляційних втрат за порушення строків сплати процентів, 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 02.07.2015.

СуддяВ.В.Сівакова