РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2015Справа №910/12502/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акку-Енерго»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Таш Сервіс»

Про стягнення 78 851,88 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Савінська Т.Ю. представник за довіреністю № б/н від 01.04.15.

Зварич А.В. представник за довіреністю № б/н від 01.07.15.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Акку-Енерго» (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таш Сервіс» (далі - відповідач) про стягнення 78 851,88 грн., а саме: 58 600,00 грн. - основного боргу, 1 554,98 грн. - 3% річних, 18 696,90 грн. - збитків від інфляції.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідно до підписаного між сторонами Договору № ГЛ-18/03/14-1 від 18.03.14. позивач продав відповідачу товар, який не був оплачений останнім в порушення взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим позивач вирішив звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.15. порушено провадження у справі № 910/12502/15 та призначено її до розгляду на 04.06.15.

За результатами судового засідання 29.05.15., в зв'язку з неявкою представника відповідача, невиконанням ним вимог ухвали суду від 18.05.15., та з огляду на подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 02.07.15., про що судом прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 02.07.15. позивачем підтримано свої позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання 02.07.15. повторно не з'явився, вимоги попередніх ухвал суду в даній справі не виконав, письмового відзиву на позов та контррозрахунку ціни позову не надав, заяв чи клопотань не подав і не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/12502/15.

В судовому засіданні 02.07.15. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.03.14. між позивачем (далі - Продавець) та відповідачем (далі - Покупець) було укладено Договір № ГЛ-18/03/14-1 (далі - Договір), у відповідності до умов якого (п. 1.1) Продавець зобов'язався передати Покупцю, а Покупець купує, зобов'язується прийняти і оплатити тягові акумуляторні батареї торгової марки Ventura та інше електротехнічне обладнання (далі - Продукція) за ціною, кількістю і номенклатурою у відповідності до Специфікацій, які наведені в додатках до Договору, що є невід'ємними частинами Договору.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 8.1 з моменту підписання (18.03.14.) і діє до 31.12.14. чи до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Відповідно до п. 3.1 Договору Продавець зобов'язується передати Покупцю на умовах DDP м. Київ, склад Покупця в строки, вказані в Додатках, але не пізніше 7-10 днів з дня отримання передплати.

Згідно з п. 3.2 Договору датою поставкою продукції вважається дата приймання продукції Покупцем.

Сторони допускають можливість дострокової поставки і повної дострокової оплати партії продукції. Сторони допускають, що за вимогою Покупця поставка партії продукції можлива на умовах DDP м. Київ, склад Продавця (п. п. 3.3, 3.4 Договору).

Положеннями розділу два Договору сторони погодили наступне. Загальна вартість даного Договору складається з сум поставок продукції у відповідності до Специфікацій. Ціна за одиницю продукції кожної партії включає вартість з'єднувачів, тари, упаковки, маркування і доставки на склад Покупця. Умови оплати узгоджуються сторонами і вказуються в додатках до Договору. Допускається повна передплата за продукцію. Ціна продукції корегується на дату відвантаження пропорційно зміні курсу гривні до Євро Національного банку України. Оплата продукції здійснюється в гривнях.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору (Специфікація № 1 від 18.03.14.) товаром, що поставляється є тягова акумуляторна батарея 5РzS 400/80V/болтове з'єднання, у кількості 2 (дві) штуки на загальну суму 81 990,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору (Специфікація № 2 від 28.05.14.) товаром, що поставляється є тягова акумуляторна батарея 4РzS 280/80V (2х40V)/зварне з'єднання, у кількості чотири штуки та тягова акумуляторна батарея 80V (2х40V) 4РzS 280U залита електролітом зварне з'єднання, у кількості дві штуки, на загальну суму 215 640,00 грн. з ПДВ.

Матеріали справи містять видаткову накладну № РН-0530009 від 30.05.14. на суму 215 640,00 грн.

Відповідні довіреність та податкові накладні наявні в матеріалах даної справи.

Спір у справі виник в зв'язку з неоплатою відповідачем переданого за Договором товару.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

Отже, суд дає самостійну оцінку доказам на підставі чинного законодавства і не зв'язаний позицією сторін.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов'язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю, яка, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору (Специфікація № 1 від 18.03.14.) умовами оплати визначено, що Покупець оплачує повну вартість Додатку № 1 платежем в гривнях на підставі рахунку Продавця: 100% протягом 15 днів після поставки.

Відповідно до Додатку № 2 до Договору (Специфікація № 2 від 28.05.14.) умовами оплати визначено, що Покупець оплачує повну вартість Додатку № 2 платежем в гривнях на підставі рахунку Продавця: 70% передплата, 30% протягом 15 днів після поставки.

Рахунок на оплату на суму 215 640,00 грн. по Договору наявний в матеріалах справи.

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач вказує на те, що відповідачем було здійснено передплату за товар на суму 150 640,00 грн. та післясплату на загальну суму 6 400,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Залишок оплати на суму 58 600,00 грн. відповідач позивачу не сплатив. При цьому, оскільки товар було поставлено відповідачу 30.05.15., а оплата в розмірі 30% від вартості поставленого товару повинна була бути сплачена протягом 15 днів після поставки, тобто до 14.06.14. включно, то строк оплати є таким, що настав.

Крім того, позивачем на адресу відповідача було направлено 31.12.14. претензію № 407/12/14 від 26.12.14. з вимогою сплатити наявну за Договором заборгованість.

Доказів відповіді на зазначену претензію матеріали справи не містять.

Оскільки відповідач отримав товар, однак в обумовлені строки не сплатив позивачеві повної його вартості, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню у сумі 58 600,00 грн., що складає борг відповідача станом на момент прийняття даного рішення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з відповідача 1 554,98 грн. - 3% річних, 18 696,90 грн. - збитків від інфляції.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

За перерахунком суду, розмір 3% річних становить 1 554,98 грн., розмір збитків від інфляції становить 18 696,90 грн., як те вбачається з обґрунтованого розрахунку позивача, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню повністю.

При цьому, відповідачем не оспорено розрахунок збитків від інфляції та відсотків річних.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Таш Сервіс» (02232, м. Київ, проспект Маяковського, 70, приміщення (група приміщень) № 226; ідентифікаційний код 38293891) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акку-Енерго» (04209, м. Київ, вул. Полярна, б. 12-А; ідентифікаційний код 31902769) 58 600 (п'ятдесят вісім тисяч шістсот) грн. 00 коп. - основного боргу, 1 554 (одну тисячу п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 98 коп. - 3% річних, 18 696 (вісімнадцять тисяч шістсот дев'яносто шість) грн. 90 коп. - збитків від інфляції, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.07.15.

Суддя Т.М. Ващенко