КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Справа№ 911/415/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

за участю представників:

від товариства з обмеженою відповідальністю " Укрлізинг ": Шеліхов Г.О.- директор (наказ від 20.05.2015 №01-15), Драчук І.В. (довіреність №11-15 від 22.06.2015);

розпорядник майна товариства з обмеженою відповідальністю " Укрлізинг ": арбітражний керуючий Мурза А.М. (посвідчення №492 від 15.03.2013);

від приватного науково-виробничого підприємства «Яр-Степ»: Горпинченко Л.В. (довіреність від 24.06.2015 №2406/15-1);

від товариства з обмеженою відповідальністю "СтандартКепітал": Поштар Т.П. (довіреність б/н від 02.05.2015);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлізинг"

на ухвалу господарського суду Київської області від 21.05.2015

у справі № 911/415/15 (суддя Антонова В.М.)

за заявою приватного науково-виробничого підприємства «Яр-Степ»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлізинг»

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.05.2015 порушено провадження у справі № 911/415/15 за заявою приватного науково-виробничого підприємства «Яр-Степ» про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлізинг», визнано безспірні грошові вимоги приватного науково-виробничого підприємства "ЯР-СТЕП" до боржника у розмірі 429 945,15 грн., 17 497,40 грн. - пеня, 8 948,85 грн. - судові витрати.; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Мурзу Андрія Михайловича.

Оголошення про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлізинг» оприлюднене на офіційному сайті Вищого господарського суду України 12.03.2015.

Ухвалою господарського суду міста Київської області від 21.05.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлізинг» на загальну суму 43 654 195,84 грн., в тому числі вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» у розмірі 42 749 796,53 грн. (четверта черга) та 1 218 грн. (перша черга).

Не погоджуючись з винесеною ухвалою в частині визнання грошових вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал», товариство з обмеженою відповідальністю "Укрлізинг" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в цій частині та виключити товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» з реєстру вимог кредиторів.

Скарга мотивована неповним встановленням місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» подано із пропуском строку, встановленого статтею 23 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

На думку скаржника, договір поруки від 02.10.2014, на якому ґрунтуються грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал», укладений за попередньою домовленістю представників сторін без наміру його виконання, з метою створення штучної заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлізинг».

Крім того, в апеляційній скарзі йдеться про те, що в межах справи № Б-50/275-10 товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне товариство «Соллі-Плюс» визнано банкрутом згідно постанови господарського суду Харківської області від 03.01.2012, а ухвалою від 02.10.2014 припинено провадження у цій справі та затверджено мирову угоду, умовами якої передбачено повне погашення заборгованості кредиторів у строк до 25.08.2024.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представники товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлізинг", розпорядник майна товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлізинг" апеляційну скаргу підтримали, представники приватного науково-виробничого підприємства «Яр-Степ», товариства з обмеженою відповідальністю "СтандартКепітал" висловилися за відхилення апеляційної скарги.

Інші учасники справи в судове засідання не з'явилися. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі їх представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, вважає що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 2 статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". В даному випадку вказаний Закон є спеціальним.

Згідно частини 1 статті 5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами та доповненнями) (далі по тексту - Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Відповідно до приписів статті 23 названого Закону правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника визначає суд. При цьому, обов'язок кредитора полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом.

Згідно частини 1 названої статті конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» ґрунтуються на укладеному ним з товариством з обмеженою відповідальністю «Укрлізинг» договорі поруки від 02.10.2014.

Відповідно до умов зазначеного договору товариство з обмеженою відповідальністю «Укрлізинг» поручилося перед товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» і саме зобов'язалося солідарно відповідати перед кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне товариство «Соллі-Плюс» зобов'язань щодо сплати коштів за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 01.06.2006 № 860/6-27/18/1/6-022 з додатками та договором поруки від 16.04.2007 № 860/8-27/18-6/7-026 з додатками (пункти 1.1, 1.2); право вимоги за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 01.06.2006 № 860/6-27/18/1/6-022 з додатками належить товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» на підставі укладеного з публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне товариство «Соллі-Плюс» договору про відступлення права вимоги від 04.09.2013 (пункт 1.3); право вимоги за договором поруки від 16.04.2007 № 860/8-27/18-6/7-026 з додатками належить товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» на підставі укладеного з публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне товариство «Соллі-Плюс» договору про відступлення права вимоги від 23.10.2013 (пункт 1.4); станом на дату укладення договору загальна заборгованість за названими договором поруки та договором про надання відновлювальної кредитної лінії складає 42 749 796,53 грн., підтверджується ухвалами господарського суду Харківської області від 30.06.2011, від 30.11.2011 у справі № Б-50/275-10, рішенням постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 14.02.2011 у справі № 1390/10 (пункти 1.5, 1.6, 1.7); обсяг відповідальності поручителя за цим договором складає 42 749 796,53 грн. (пункт 1.9).

Параграфом третім глави 49 ЦК України врегульовано такий спосіб забезпечення виконання зобов'язання майнового характеру як порука, в силу якої поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку та відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Обсяг зобов'язань поручителя повинен бути визначений умовами договору поруки та узгоджений з умовами основного договору, оскільки обсяг зобов'язань боржника, забезпечених порукою, визначений саме основним договором.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статі 554 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України). Солідарне зобов'язання боржника та поручителя виключає можливість подвійного стягнення, а також у рівній мірі враховує інтереси кредиторів, боржників та їх поручителів.

Відповідно до частини першої статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

Відповідно до частини другої статті 555 ЦК України поручитель має право висунути заперечення проти вимоги кредитора, які міг би висунути сам боржник, за умови, що ці заперечення не пов'язані з особою боржника. Поручитель має право висунути ці заперечення також у разі, якщо боржник відмовився від них або визнав свій борг

Відповідно до статті 557 ЦК України боржник, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, повинен негайно повідомити про це поручителя. У іншому випадку поручитель, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, у зв'язку з ненаправленням йому боржником повідомлення про виконання ним свого обов'язку, має право стягнути з кредитора безпідставно одержане або пред'явити зворотню вимогу до боржника.

Поручитель має право на компенсацію витрат за виконання зобов'язання перед кредитором, а також на оплату послуг, наданих поручителем боржникові (стаття 558 ЦК України).

З урахуванням викладеного, за відсутності підстав вважати таким, що відбулося виконання зобов'язань товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне товариство «Соллі-Плюс» та товариства з обмеженою відповідальністю «Укрлізинг» за вищезазначеними договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 01.06.2006 № 860/6-27/18/1/6-022, договором поруки від 16.04.2007 № 860/8-27/18-6/7-026 та договором поруки від 02.10.2014, місцевим господарським судом обґрунтовано визнано грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» до боржника.

Доводи апеляційної скарги з урахуванням встановлених обставин справи, правильності висновку суду не спростовують.

Викладені у скарзі твердження про заявлення вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» після закінчення строку, встановленого для їх подання, спростовуються наявними матеріалами справи.

На користь викладеного свідчить та обставина, що згідно експрес - накладної №6211 заяву приватного науково-виробничого підприємства "ЯР-СТЕП" з вимогами до боржника надіслано на адресу господарського суду Київської області 14.04.2015, тобто в останній день строку, встановленого частиною 1 статті 23 Закону для звернення з вимогами конкурсних кредиторів.

В даному випадку зазначений строк обраховується з урахуванням припису частини 3 статті 51 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої у разі, коли останній робочий день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день, а також тої обставини, що 13.04.2015 був днем релігійного свята - Пасха (Великдень), у який робота не проводиться згідно статі 73 Кодексу законів про працю України.

За насідками системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства колегія суддів доходить висновку про те, що порушення норм матеріального та процесуального права, які могли призвести до скасування оскарженої ухвали в частині визнання вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрлізинг" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Київської області від 21.05.2015 у справі № 911/415/15 в частині розгляду грошових вимог товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Стандарт Кепітал» до боржника залишити без змін.

Справу повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

В.В. Шипко