РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015Справа №910/13401/15
За позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Державного архіву Київської області

про стягнення 20 485,70 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Коваленко С.В. за дов.

Від відповідача: Киян П.М., Мірошниченко О.М. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення 20 485,70 грн. заборгованості, а саме: 8 182,89 грн. боргу за період з 01.05.2012 по 03.09.2012 користування нежилим приміщенням по договору № 10/1606 від 30.09.2004р. (у т.ч. податки та збори у розмірах та порядку, визначених чинним законодавством України, компенсація витрат підприємства, за яким закріплено майно на праві господарського відання або оперативного управління за користування земельною ділянкою на якій розташований об'єкт оренди; експлуатаційні витрати), 8 182,89 грн. неустойки відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 01.05.2012 по 03.09.2012, 705,31 грн. 3% річних, 3 414,91 грн. інфляційних втрат.

16.06.2015р. через канцелярію суду позивач подав пояснення по справі, в яких зазначає, що договір оренди № 10/1606 від 30.09.2004р. припинив свою дію 31.03.2012р., за відсутності висловлення відповідача наміру про припинення використання об'єкта оренди, підписаного сторонами акту приймання-передачі про повернення об'єкта оренди орендодавцеві позивач вказує, що Державний архів Київської області за період з 01.05.2012р. по 03.09.2012р. використовував об'єкт, що є підставою для нарахування спірної суми.

Відповідач позов не визнає, у відзиві на позовну заяву вказує, що рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 у справі № 910/20281/14 відмовлено у задоволенні позову позивача до відповідача про стягнення 85 272,29 грн. за період з 01.05.2012 по 03.09.2012 по договору оренди № 10/1606 від 30.09.2014, дана справа є аналогічним позовом. Стверджує, що як встановлено господарськими судами, договірні відносини сторін припинились 28.09.2005р., додатковою угодою від 20.10.2011 сторони продовжили термін дії договору до 31.03.2012 включно, розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна згідно договору становить 1 гривню; в подальшому відповідач звертався до позивача з вимогою привести розмір орендної плати у відповідність до діючої Методики розрахунку орендної плати та направлення додаткових угод на 2012 рік про сплату орендної плати у розмірі 1 гривня та вимогою укласти угоду про відшкодування комунальних витрат, проте позивач відмовився від пропозиції та продовжував нараховувати орендну плату відповідно до Методики 2006 року, яка втратила чинність. Зазначає, що позивачем не надано квитанцій комунальних служб, договорів, відповідно до яких здійснено нарахування спірної суми, просить застосувати позовну давність та приписи ч. 6 ст. 232 ГПК України до стягнення неустойки. У задоволенні позову просить відмовити.

26.06.2015р. через канцелярію суду представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності відповідно до п.1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, яка прийнята судом до розгляду.

30.06.2015р. до суду представником відповідача подав клопотання про витребування у позивача доказів, яке відхилене, оскільки не відповідає ст. 38 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

30.09.2004р. між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (орендодавець за Договором) та відповідачем (орендар за Договором) було укладено Договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва №10/1606 (надалі - Договір), відповідно до п.1.1. якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 30.09.2004р. №496/1906 додаток 2 пункт 1 передає, а орендар приймає в оренду нежиле приміщення, далі - об'єкт оренди, за адресою: вул. Володимирська, буд 15 літ. А для розміщення архіву, про що сторони підписали Акт приймання-передачі об'єкту оренди від 01.07.2005р.

Пунктом 2.4. Договору зазначено, що об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київжитлоспецексплуатація", який є орендодавцем.

Додатковою угодою від 20.10.2011р. до Договору сторони внесли зміни до п. 9.1. Договору від 30.09.2004р. №10/1606, виклавши його в редакції: "Цей договір діє до 31 березня 2012 року включно". (п. 2. Додаткової угоди від 20.10.2011р. до Договору).

Позовні вимоги мотивовані тим, що після закінчення терміну дії договору у період з 01.05.2012 по 03.09.2012, за відсутності письмового висловлення наміру про припинення оренди, акту повернення майна, відповідач продовжував використовувати об'єкт оренди, проте платежі за його використання не здійснював.

Позивач звернувся з вимогами про стягнення з відповідача 20 485,70 грн. заборгованості, яка складається із 8 182,89 грн. боргу за користування нежилим приміщенням по договору № 10/1606 від 30.09.2004р. за період з 01.05.2012 по 03.09.2012р., 705,31 грн. 3% річних, 3 414,91 грн. інфляційних втрат, та 8 182,89 грн. неустойки відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України за період з 01.05.2012 по 03.09.2012.

Відповідно до Довідки заборгованості про нарахування і надходження компенсації витрат підприємства Державний архів Київської області вул. Володимирська, 15 літер А, наданої позивачем як додаток до позовної заяви, нарахування суми 8182,89 грн. здійснено за період з травня 2012 по вересень 2012р., виходячи з того, що розмір накладних видатків на утримання нежилих будинків, що знаходяться на балансі підприємства станом на травень 2012 року становить 2,66 грн. за 1 кв.м., крім накладних видатків включено витрати підприємства за користування земельною ділянкою та амортвідрахування.

Позивач у позовній заяві вказує, що сума 8182,89 грн. боргу нараховувалась відповідно до пунктів 19 та 21 Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням КМР № 34/6250 від 22.09.2011р., відповідно до яких у разі встановлення річної орендної плати в розмірі 1 гривні на рік, орендар окремо сплачує: податки та збори у розмірах та порядку, визначених чинним законодавством України, компенсація витрат підприємства, за яким закріплено майно на праві господарського відання або оперативного управління за користування земельною ділянкою на якій розташований об'єкт оренди; експлуатаційні витрати.

Пунктом 19 Методики визначено, що у разі встановлення орендної плати в розмірі 1 грн. на рік орендар окремо сплачує:

- податки та збори у розмірах та порядку, визначених чинним законодавством України;

- компенсацію витрат підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління, за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, та експлуатаційні витрати відповідно до договору, який укладається між орендарем та цим підприємством.

В договорі № 10/1606 від 30.09.2004р., на який посилається позивач, умови щодо обов'язку відшкодування відповідачем заявлених позивачем витрат відсутні.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2014р. у справі № 910/20281/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2015р., встановлено, що листом №01-18/378 від 05.07.2012р. адресованому КП "Київжитлоспецексплуатація" Державний архів Київської області наголошував на необхідності погодження, шляхом укладення відповідної угоди, розміру річної орендної плати в сумі 1,00 грн. та відшкодування комунальних витрат за їх видами, кількістю та вартістю, що сторонами здійснено не було.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.04.2015р. у справі № 910/20281/14 встановлено, що позивачем не було зменшено розміру орендної плати та не приведено розмір орендної плати за оренду нерухомого майна для державних установ у відповідність до норм діючого законодавства, а саме рішення Київської міської ради "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва" від 22.09.2011 року № 34/6250 та, крім того, не обґрунтовано підстав правомірності стягнення з відповідача суми орендних платежів за Договором в розмірі 80 622, 21 грн. за період з 01.05.2012 року по 03.09.2012 року.

Відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивачем не надано жодних доказів понесення підприємством - КП "Київжитлоспецексплуатація" накладних витрат, витрати підприємства за користування земельною ділянкою та амортвідрахування на заявлену суму.

Доказів укладення між балансоутримувачем та іншими експлуатуючими організаціями, постачальниками послуг договорів про надання послуг у вказане приміщення, погодження з відповідачем розміру відшкодування комунальних витрат за їх видами та кількістю, земельного податку шляхом укладення договорів, суду також не надано.

Докази узгодження відповідачем розміру відшкодування, виставлення відповідачу рахунків за спірний період із зазначенням понесених витрат, їх обсягу, що було б підставою для компенсації балансоутримувачу спірної суми, у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, позивачем відповідно до ст.33, 34 ГПК України, не надано доказів та не доведено належними засобами доказування факту понесення накладних видатків на утримання нежилих будинків, що знаходяться на балансі підприємства, витрат підприємства за користування земельною ділянкою та амортвідрахування у зв'язку з використанням Державним архівом Київської області приміщення по вул.Володимирська, 15, літер А, , всього на суму 8 182,89 грн., та підстав покладення вказаних витрат на відповідача.

Нараховані позивачем на суму 8 182,89 грн. боргу, та заявлені до стягнення 3% річних у сумі 705,31 грн. та 3 414,91 грн. інфляційних втрат на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з травня 2012р. по квітень 2015р. задоволенню не підлягають у зв'язку з відмовою у задоволенні основного боргу.

Позивачем заявлено до стягнення неустойку у розмірі компенсації витрат підприємства (накладних видатків, витрат за користування земельною ділянкою та амортвідрахування) в сумі 8 182,89 грн., з посиланням на ч. 2 ст. 785 ЦК України, яку позивач обґрунтовує тим, що після закінчення терміну дії договору (31.03.2012р.) орендар всупереч п.7.5 договору, ч.1 ст. 29 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», не повернув орендодавцеві об'єкт оренди за актом та продовжує його використовувати,.

Відповідно до частини першої статті 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною другою цієї статті передбачено, що у разі невиконання наймачем обов'язку щодо повернення речі наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Позивачем нарахована неустойка в розмірі компенсаційних витрат, а не орендних платежів, що є необґрунтованим та ґрунтується на невірному розумінні позивачем ст. 785 ЦК України.

Умовами договору не встановлено порядок передачі(повернення) орендарем орендодавцю приміщення, доказів того, що позивач звертався до відповідача з вимогою повернути орендоване майно з користування після закінчення терміну дії договору, суду не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, Рішенням Київської міської ради № 688/8025 від 12.07.2012р. передано до сфери управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області нежилі приміщення територіальної громади міста Києва, загальною площею 5854,3 кв.м. у будинку на вул.Володимирська, 15, встановлено, що Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Київській області має право здійснювати усі дії щодо ефективного використання нежилих приміщень, крім відчуження та передачі у користування третім особам.

03.09.2012 року за Актом приймання-передачі основних засобів № 89 нежилі приміщення, загальною площею 5854,3 кв.м., що знаходяться у Шевченківському районі на вул.Володимирська, 15, на підставі рішенням Київської міської ради № 688/8025 від 12.07.2012р., наказу КП «Київжитлоспецексплуатація» № 138 від 15.08.2012р. передані в експлуатацію Головному управлінню Міністерства внутрішніх справ України в Київській області.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю та недоведеністю.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-84 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.М. Ярмак