ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015 року Справа № 904/1807/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової І.Л.,

при секретарі судового засідання: Погорєловій Ю.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: Гоцко Р.В. представник, довіреність №320 від 22.06.2015р.;

від відповідача: Гусак О.Л. представник, довіреність №б/н від 06.07.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015р. по справі №904/1807/15

за позовом публічного акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД", м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2", м. Дніпропетровськ

про стягнення 228 457, 60 грн.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2015 року публічне акціонерне товариство "АГРАРНИЙ ФОНД" (далі ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД") звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2" (далі ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2") про стягнення штрафу в розмірі 228 457, 60 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015р. по справі №904/1807/15 (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2" на користь ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД" штраф у розмірі 68 537, 28 грн. та 4 569, 16 грн. витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем умов біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №1225Ф від 03.12.2013р.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу на підставі п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд врахував повернення відповідачем суми передплати за товар у розмірі 456 915, 20 грн. та відсотків за користування грошовими коштами у розмірі 94 079, 82 грн. до моменту пред'явлення вимоги про повернення вищезазначених сум, здійснення відповідачем своєї сільськогосподарської діяльності до останнього часу частково на території Автономної Республіки Крим та, у зв'язку з тимчасовою окупацією Автономної Республіки Крим та тимчасовим закриття пунктів пропуску Автономної Республіки Крим, відсутність можливості у встановлені строки та об'ємах поставити товар.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015р. по справі №904/1807/15 скасувати в частині незадоволення позову щодо стягнення штрафу в сумі 159 920, 32 грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким позов ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД" задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник зауважує на те, що здійснення відповідачем своєї діяльності на території Автономної Республіки Крим жодним чином не впливало на виконання останнім зобов'язань по договору, так як позивачу мав бути переданий урожай пшениці 3 класу, який мав бути вирощений на землях, що знаходяться в адмінмежах Дніпропетровської області Апостолівського району; відповідно Статуту ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.07.2013р. №698, метою діяльності товариства є створення сприятливих умов для функціонування ринку сільськогосподарської продукції, а також одержання прибутку від провадження господарської діяльності відповідно до законодавства, предметом діяльності товариства є, зокрема оптова торгівля зерном, тоді як не поставка відповідачем пшениці 3 класу позбавило ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД" можливості належним чином виконувати свої завдання, а також досягти мети своєї діяльності, передбаченої Статутом.

В відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015р. по справі №904/1807/15 - без змін.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

03.12.2013р. між ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД" (покупець) та ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2" (постачальник) укладено біржовий договір поставки зерна врожаю 2014 року №1225Ф, за умовами якого постачальник передає покупцю у власність товар - пшеницю м'яку 3 клас у кількості 376 тонн, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його (п. 1.1. договору).

За п. 1.2 договору, термін поставки до 01 жовтня 2014 року включно.

Поставка вважається здійсненою в момент підписання акта передавання-приймання на всю кількість товару на базисі поставки відповідно до умов цього договору (п. 1.3. договору).

В п. 1.4. договору сторони визначили, що базис поставки: Франко-склад Хлібна база №73, ДП ДАРУ, 53250, вул. 40 років Перемоги, буд. 64 с.Павлопілля, Нікопольський район, Дніпропетровська область.

Відповідно п. 3.1. договору (в редакції додаткового договору №1 від 09.04.2014р. до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №1225Ф від 03.12.2013р.), сума попередньої оплати за цим договором складає 70% вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 456 915, 20 грн., у тому числі ПДВ 76 152, 53 грн.; попередня оплата здійснюється покупцем в два етапи згідно з підпунктом 4.1 цього договору.

В п. 4.1 договору (в редакції додаткового договору №1 від 09.04.2014р. до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №1225Ф від 03.12.2013р.) сторони визначили, що покупець протягом п'яти робочих днів з дня надходження на його адресу документів визначених підпунктом 2.5 цього договору перераховує на поточний рахунок постачальника першу частину попередньої оплати, яка дорівнює 50% вартості всього обсягу товару виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 326 368, 00 грн., у тому числі ПДВ 54 394, 67 грн.; постачальник у день надходження першої частини попередньої оплати на поточний рахунок видає покупцю податкову накладну на відповідну суму, зареєстровану в установленому порядку; після надання постачальником актів огляду посівів сільськогосподарських культур, які підтверджують прийняття на страхування посівів після початку вегетації, покупець перераховує на поточний рахунок постачальника другу частину попередньої оплати, яка дорівнює 20% вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 130 547, 20 грн., у тому числі ПДВ 21 757, 87 грн.

Договір набуває чинності з моменту його укладення та реєстрації на Аграрній біржі; строк дії договору: з дати набуття чинності у відповідності до п. 9.2. договору - до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (п. п. 9.2., 9.5. договору).

На виконання умов договору ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД" перерахував відповідачу попередню оплату в загальній сумі 456 915, 20 грн., а саме, 06.12.2013р. - 50% вартості товару в розмірі 326 368, 00 грн. та 14.04.2014р. - 20% вартості товару в розмірі 130 547, 20 грн.

21.11.2014р. відповідач повернув позивачу передплату в сумі 456 915, 20 грн. та сплатив 24% річних за користування грошовими коштами у сумі 94 079, 82 грн., оскільки поставка не була здійснена у встановлений строк.

26.12.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою №3404 про повернення суми попередньої оплати за товар, сплатити 24% річних на суму попередньої оплати за кожен день користування коштами, обраховуючи від дня одержання цієї суми від покупця, та сплати штрафу в розмірі 50% від суми попередньої оплати.

16.01.2015р. позивач вдруге звернувся до відповідача з вимогою №03/70 щодо сплати 50 % штрафу від суми попередньої оплати, що складає 228 457, 60 грн.

Вимоги позивача щодо сплати штрафу залишені відповідачем без відповіді, в зв'язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 228 457, 60 грн.

Відповідно ч. 1, ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

В п. 7.5. договору сторони визначили, що якщо постачальник, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої плати; у разі пред'явлення покупцем вимоги про повернення попередньої оплати постачальник зобов'язаний протягом п'яти робочих днів повернути на поточний рахунок покупця попередню оплату у сумі визначеній підпунктом 3.1. договору та додатково сплатити на користь покупця: проценти у розмірі 24% річних на суму попередньої оплати за кожен день користування коштами, обраховуючи від дня одержання цієї суми від покупця; штраф у розмірі 50% від суми попередньої оплати.

Господарський суд першої інстанції на підставі аналізу матеріалів справи, умов біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №1225Ф від 03.12.2013р., з урахуванням положень статей 526, 530, 549, 611, 629, 693, 712 Цивільного кодексу України, статей 193, 216, 230 Господарського кодексу України, дійшов вірного висновку про стягнення з ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2" на користь ПАТ "АГРАРНИЙ ФОНД" передбаченого умовами договору штрафу, зменшивши його розмір до 30% від заявленої позивачем суми.

Стосовно доводів скаржника щодо зменшення розміру штрафу слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз названих статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Отже, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з'ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р.).

Господарським судом при вирішенні питання про зменшення розміру штрафу враховано здійснення відповідачем заходів стосовно повернення суми передплати за товар у розмірі 456 915, 20 грн. та 24% річних за кожен день користування грошовими коштами у розмірі 94 079, 82 грн. до пред'явлення відповідної вимоги позивачем.

Слід також зазначити, що відповідач, укладаючи біржовий договір поставки зерна врожаю 2014 року №1225Ф від 03.12.2013р., з урахуванням особливостей здійснюваної ним господарської діяльності з вирощування та збирання зернових, мав усі підстави розраховувати на належне виконання ним обов'язків за договором. Проте, через неврожай не зміг виконати свої зобов'язання за договором №1225Ф від 03.12.2013р. та поставити позивачу пшеницю м'яку 3-го класу, що свідчить про об'єктивну неможливість виконання відповідачем своїх зобов'язань.

Як вбачається з звіту форми №29-сг "Підсумки збору врожаю сільськогосподарських культур, плодів, ягід та винограду на 01.12.2014р.", відповідачем одержано врожаю пшениці озимої 8146, 4 ц (814, 64 тонни), з якої пшениці 3-го класу одержано лише 37, 46 тонн, що була відвантажена позивачу за біржовим договором поставки зерна врожаю 2014р. №1224Ф від 03.12.2013р., інша пшениця була 6-го класу, що в кількості 338, 54 тонни була відвантажена позивачу за біржовим договором поставки зерна врожаю 2014р. №1224Ф від 03.12.2013р. Також 121, 9 тонн одержаної відповідачем пшениці 6-го класу було видано в рахунок орендної плати за користування земельними ділянками (паями), 316, 74 тонни пшениці 6-го класу залишено в господарстві як насіннєвий матеріал.

Згідно бухгалтерської довідки №23 від 06.07.2015р., кредиторська заборгованість по ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2" станом на 06.07.2015 р. складає 72 080 813, 93 грн., що свідчить про важке матеріальне становище відповідача.

Слід наголосити, що ТОВ "Підприємство Українського агропромислового холдингу №2" здійснює сільськогосподарську діяльність, є вітчизняним сільськогосподарським товаровиробником, та за сучасних, не досить сприятливих умов в українській економіці, залишається діючим підприємством, тобто продовжує здійснювати поточну господарську діяльність.

Позивачем не надано суду доказів заподіяння йому збитків неналежним виконанням відповідачем умов договору.

Щодо посилання скаржника на довідки про врожайність зернових культур відповідача, то вони містять інформацію за попередні періоди, а саме, 2009 - 2013 роки, тоді як мова йде про врожай 2014р.

Суд апеляційної інстанції, враховуючи, що розмір заявлених штрафних санкцій не відповідає наслідкам здійсненого відповідачем правопорушення, а також зважаючи на майновий стан позивача та відповідача, інтереси сторін, що заслуговують на увагу, доводи позивача та відповідача, повернення суми попередньої оплати 456 915, 20 грн. та компенсацію позивачу відсотків за користування коштами в сумі 94 079, 82 грн. до пред'явлення вимоги, відсутність доказів понесення позивачем витрат та збитків, погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення на підставі п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України розміру штрафу до 30% від належного до стягнення, що становить 68 537, 28 грн.

За пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду встановлюється у розмірі 50% ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50% ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Позивачу слід було сплатити судовий збір в сумі 1 599, 20 грн. (159 920, 32 грн. (оспорювана сума) * 2% * 50%), тоді як скаржником платіжним дорученням №2525 від 28.04.2015р. сплачено судовий збір в розмірі 2 284, 58 грн. Надмірно сплачений судовий збір в розмірі 685, 38 грн. підлягає поверненню скаржнику з Державного бюджету України.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД", м. Київ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2015р. по справі №904/1807/15 залишити без змін.

Повернути публічному акціонерному товариству "АГРАРНИЙ ФОНД", м.Київ з Державного бюджету України 685, 38 грн. надмірно сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги, перерахованого платіжним дорученням №2525 від 28.04.2015р., що знаходиться в матеріалах справи №904/1807/15.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя І.М. Герасименко

Суддя І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складений 10.07.2015р.)