ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_______________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Справа № 5015/5858/11

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого - судді Гнатюк Г.М.

суддів - Мельник Г.І.

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області від 20.02.2015р. №05/2-202 вих.-15

на рішення господарського суду Львівської області від 11.02.2015р.

у справі № 5015/5858/11

за позовом Заступника прокурора Львівської області-прокурора міста Львова в інтересах держави в особі уповноваженого органу

позивач-1: Львівської міської ради, м. Львів

позивач-2: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Львів

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача-2: Львівське міське комунальне підприємство Айсберг, м.Львів

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача-2: ОСОБА_3, с.Зубра, Пустомитівського району

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Анна», м.Львів

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

за участю представників сторін:

від прокуратури: не зявився

від позивача 1: не зявився,

від позивача 2: ОСОБА_4 - представник,

від відповідача: ОСОБА_2 - підприємець, ОСОБА_5 представник, ОСОБА_6 представник

від третьої особи 1: не зявився,

від третьої особи 2: ОСОБА_7 - представник

від третьої особи 3: ОСОБА_2, ОСОБА_5 представники

03.03.2015р. на адресу суду поступила апеляційна скарга Прокуратури Львівської області на рішення господарського суду Львівської області від 11.02.2015р. у даній справі, яка автоматизованою системою документообігу суду розподілена до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_8 При цьому, відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, до складу колегії входять судді Кравчук Н.М. та Мирутенко О.Л.

Ухвалою суду від 04.03.2015р. зазначена вище апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду на 17.03.2015р.

Ухвалами суду від 17.03.2015р., від 31.03.2015р, від 21.04.2015р. від 12.05.2015р. та від 09.06.2015р. неодноразово відклався з підстав, викладених в цих ухвалах. Зокрема, ухвалою суду від 12.05.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Анна» та ОСОБА_3 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2.

Крім цього, під час розгляд справи неодноразово змінювався склад судової колегії, про що зазначалося в ухвалах суду від 31.03.2015р. та від 21.04.2015р.

У звязку із перебуванням судді Кравчук Н.М. у відпустці, розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 26.06.2015 року у склад судової колегії для розгляду справи №5015/5858/11 внесено зміни, сформувавши її у наступному складі: головуючий суддя Гнатюк Г.М., судді Мельник Г.І. та Мирутенко О.Л.

Заяви про відвід суддів не надходили.

В судове засідання 30.06.2015р. зявилися представники позивача-2, відповідача та третіх осіб 2,3, яким розяснено їх права та обовязки, передбачені ст.22 ГПК України та які надали суду усні пояснення.

За клопотанням відповідача від 12.05.2015р. здійснювалася технічна фіксація судового процесу.

Представники прокуратури, позивача-1 та третьої особи-1 в судове засідання 30.06.2015р. не зявилися, хоча були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи. При цьому на адресу суду поступило клопотання Львівської міської ради від 23.06.2015р. №1104-вих-404 про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника п.Гнатковської М.І., яка буде перебувати в основній щорічній відпустці.

Згідно ст.28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Таким чином, діюче законодавство не обмежує представництво інтересів у суді певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи.

Крім того, ухвалами суду від 17.03.2015р., від 31.03.2015р, від 21.04.2015р. від 12.05.2015р. та від 09.06.2015р., якими розгляд справи неодноразово відкладався, явка уповноважених представників не визнавалась обовязковою.

Враховуючи викладене, а також той факт, що представник позивача-1 жодного разу не зявився в судові засідання, колегія суддів вважає, що в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити.

Згідно п. 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Встановив :

Рішенням господарського суду Львівської області від 11 лютого 2015 року у справі №5015/5858/11 (головуючий суддя Коссак С.М., судді Манюк П.Т. та Шпакович О.Ф.) прийнято відмову позивача 1 - Львівської міської ради від позову і припинено провадження у справі щодо цих вимог та відмовлено в задоволенні позову прокурора в інтересах держави в особі уповноваженого органу позивача 2 Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради. Крім цього, додатковим рішенням від 25.02.2015р. (головуючий судді Коссак С.М., судді Манюк П.Т. та Пазичев В.М.) розподілено судові витрати та стягнено з Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 1827,00грн. судового збору в дохід Державного бюджету України та 913,50грн. судового збору на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, заступник прокурора Львівської області оскаржив його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що воно прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки місцевим господарським судом прийнято його з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, у звязку з чим, просить оскаржуване рішення скасувати та припинити провадження у справі.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом не враховано, що на момент подачі позову про витребування майна з чужого незаконного володіння договірних відносин між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 не існувало, а тому прокурором був вірно обраний спосіб захисту порушеного права власника майна. Враховуючи, що під час нового судового розгляду було встановлено, що позивачі у справі не є власниками спірного майна, а отже і не мають права витребовувати це майно, апелянт вважає, що суд мав припинити провадження у справі, а не відмовляти у задоволенні позовних вимог. В судових засідання прокурор підтримував доводи апеляційної скарги та просив оскаржуване рішення скасувати і припинити провадження у справі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу від 21.04.2015р. (вх.№01-04/2480/15 від 21.04.2015р.) Львівська міська рада підтримує доводи прокурора та вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити та припинити провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Позивачем 2 письмових пояснень на апеляційну скаргу не подано, однак його представник в судових засіданнях підтримав правову позицію прокурора та просив задоволити апеляційну скаргу і скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду. Третя особа-2 у своїх письмових поясненнях від 30.06.2015р. (вх.№01-04/4178/15 від 30.06.2015р.) та в судових засіданнях її представник підтримав вимоги апеляційної скарги і просив припинити провадження у справі.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу від 20.04.2015р. (вх. №01-04/2502/15 від 21.04.2015р.) та в судових засіданнях ОСОБА_2 та її представники спростовують доводи скаржника та просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін.

Третя особа-3 у своїх письмових поясненнях (вх.№01-04/4181/15 від 30.06.2015р.) та в судових засіданнях її представники зазначили про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, яку просили залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Інші письмові відзиви чи пояснення на адресу суду не надходили.

Розглянувши матеріали справи та апеляційну скаргу, оцінивши докази, заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб 2,3, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 11.02.2015р. у справі №5015/5858/11 слід залишити без змін, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та СПД ФО ОСОБА_2 31.01.2008р. було укладено договір оренди нерухомого майна № Г-5971-8, згідно з яким орендодавець (Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради) на підставі наказів управління комунальної власності від 12.07.2006р. № 406-о, від 21.02.2007р. № 61-о, від 28.01.2008р. №68-о та від 29.01.2008р. № 70-о, договору оренди від 23.05.1996р. №217, передав, а орендар (СПД-ФО ОСОБА_2В.) прийняв в строкове платне користування нерухоме майно приміщення, що знаходяться за адресою: пл. Ринок, 28 у м. Львові, загальною площею 314,0 кв.м., у т.ч. підвал 153,1 кв.м., перший поверх 134,4 кв.м. та антресоль 26,5 кв.м.

Згідно з п. 4.1 договору термін договору оренди визначено на 2 роки 364 дні з 31.01.2008р. до 30.01.2011р.

Відповідно до п. 4.2 договору перебіг строку дії договору оренди та настання обов'язку орендаря щодо внесення орендної плати починається з дати його підписання.

Умовами п. 4.3 договору визначено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Рішенням господарського суду Львівської області від 20.07.2010р. у справі № 15/96, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.11.2010р., позов заступника прокурора м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, уповноваженого органу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Суб'єкта підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_2 задоволено повністю, стягнено з Суб'єкта підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_2 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 46 901, 81 грн. заборгованості по орендній платі; розірвано договір оренди нерухомого майна № Г-5971-8 від 31.01.2008р., укладений між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Суб'єктом підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_2В та виселено Суб'єкта підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_2 із нежитлових приміщень за адресою: пл. Ринок, 28 м. Львів, загальною площею 314,0 кв.м.

На виконання зазначеного рішення Господарським судом Львівської області видано наказ № 15/96 від 02.12.2010р., який був пред'явлений до примусового виконання у підрозділ примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №23077950 від 14.01.2011, рішення господарського суду у справі №15/96 виконане, 30.12.2010 приміщення за адресою: пл. Ринок, 28 м. Львів, загальною площею 314,0 кв.м. звільнено від майна боржника та передано представникам балансоутримувача - ЛМКП "Айсберг".

Постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2011р. у справі № 15/96 рішення Господарського суду Львівської області від 20.07.2010р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 04.11.2010р. скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди №Г-5971-8 від 31.01.2008р. та виселення відповідача з орендованих нежилих приміщень загальною площею 314 кв.м., розташованих за адресою: пл. Ринок, 28 м. Львів, загальною площею 314,0 кв.м.

Після прийняття Вищим господарським судом України постанови від 05.04.2011р. у справі № 15/96 ФОП ОСОБА_2 звернулася до визначеного договором оренди балансоутримувача - ЛМКП "Айсберг", якому при виконанні рішення суду у справі № 15/96 про виселення було передано ключі від спірного майна, із заявою про повернення йому ключів від орендованих нежитлових приміщень за адресою: пл. Ринок, 28 м. Львів.

27.04.2011р. ФОП ОСОБА_2 було передано ключі від нежитлових приміщень за адресою: пл. Ринок, 28 м. Львів, що підтверджується листом ЛМКП "Айсберг" № 530 від 03.05.2011р.

Вважаючи, що ФОП ОСОБА_2 незаконно займає нежитлові приміщеня за адресою: пл. Ринок, 28 м. Львів, заступник прокурора Львівської області-прокурор міста Львова звернувся до господарського суду Львівської області в інтересах держави в особі уповноваженого органу позивача-1: Львівської міської ради та позивача-2: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про витребування спірного нерухомого майна за адресою пл. Ринок, 28 у місті Львові загальною площею 314, 0 кв.м. (в т.ч. приміщення підвалу площею 153, 1 кв.м., приміщення 1-го поверху площею 134, 4 кв.м. та приміщення антресолі площею 26, 5 кв.м., що позначені на технічному паспорті ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 02.07.2007 № 865 під індексами V-XII, 10-1 10-10), що і є предметом позову у справі 5015/5858/11.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.12.2011р. у даній справі в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.12.2012р. рішення Господарського суду Львівської області від 19.12.2011р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.04.2013р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.12.2012р. та рішення Господарського суду Львівської області від 19.12.2011р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 21.08.2013р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013р. рішення Господарського суду Львівської області від 21.08.2013р. скасовано та прийнято нове рішення, яким позов заступник прокурора Львівської області задоволено, витребувано від ФОП ОСОБА_2 нерухоме майно, що знаходиться за адресою пл. Ринок, 28 у місті Львові загальною площею 314, 0 кв.м. (в т.ч. приміщення підвалу площею 153,1 кв.м., приміщення 1-го поверху площею 134,4 кв.м. та приміщення антресолі площею 26,5 кв.м., що позначені на технічному паспорті ОКП ЛОР "БТІ та ЕО" від 02.07.2007р. № 865 під індексами V-XII, 10-1 10-10).

Постановою Вищого господарського суду України від 19 листопада 2014р. у справі №5015/5858/11 рішення Господарського суду Львівської області від 21.08.2013р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.11.2013р. скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області.

Під час нового розгляду справи, місцевим господарським судом встановлено, що спірне майно відчужене іншій особі.

Зокрема, матеріали справи містять ухвалу Львівської міської ради від 14.07.2011 року №675 Про приватизацію способом продажу на аукціоні нежитлових приміщень на пл. Ринок, 28, на виконання якої було проведено аукціон з продажу об'єкта малої приватизації комунальної власності - нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, 28.

25.07.2014р. між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_3 укладено договір №2929 купівлі-продажу нежитлового приміщення на аукціоні, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрований в реєстрі за №2072.

Актом приймання-передачі від 25.07.2014р. №2929 спірне приміщення продавцем (Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради) та балансоутримувачем (Львівське міське комунальне підприємство «Айсберг») передано у власність ОСОБА_3 (покупця) (т.VI, а.с.140-144).

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Одним із основних способів захисту права власності є віндикаційний позов, який визначають як позов про повернення свого майна з чужого незаконного володіння.

Позов про витребування майна з чужого незаконного володіння належить до речових способів захисту.

До умов пред'явлення віндикаційного позову належать такі: 1) власник чи титульний володілець не повинен мати можливості здійснювати фактичне володіння над річчю; 2) майно, яке хоче повернути колишній власник чи титульний володілець, збереглося в натурі та перебувало у фактичному володінні іншої особи; 3) майно, яке підлягає віндикації, має бути індивідуально визначеним; 4) віндикаційний позов має недоговірний характер та спрямований на захист речових прав; 5) між позивачем і відповідачем мають бути відсутні договірні відносини, оскільки в такому разі здійснюється захист порушеного права власності за допомогою зобов'язально-правових способів.

Позивач це особа, право чи охоронюваний законом інтерес якої є порушене. При цьому порушене право повинне бути актуальним, тобто існувати на момент розгляду справи.

Відповідно до ст. 387 ЦК України право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним належить власнику.

Зважаючи на те, що позивачами відчужено майно, що становить предмет спору, вони не вправі вимагати його витребування з чужого незаконного володіння, оскільки їм не належить право такої вимоги, у звязку з чим, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що на момент розгляду справи в суді вони є неналежними позивачами, тобто особами, право яких не порушене, а тому правомірно відмовив прокурору у задоволенні позову.

Щодо доводів прокурора про припинення провадження у справі за відсутністю предмету спору, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до абзацу 1 та 3 п.4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З обставин справи вбачається, що змінився власник майна, яке просив витребувати прокурор з незаконного володіння, що не свідчить про припинення існування предмету спору, а лише про те, що у звязку із зміною власника цього майна, змінився правовий статус позивачів щодо цього майна.

Крім цього, на виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених в постанові від 19.11.2014р., суд першої інстанції дослідив та надав оцінку умовам, які є необхідними для застосування такого способу захисту речового права позивачів, як витребування майна з чужого незаконного володіння, і на думку суду апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що прокурором обрано невірний спосіб захисту права позивача, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.

При цьому суд апеляційної інстанції відхиляє доводи прокурора про те, що на момент подачі позову про витребування майна з чужого незаконного володіння договірних відносин між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 не існувало, а тому прокурором був вірно обраний спосіб захисту порушеного права власника майна, зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Наслідки припинення договору оренду, в тому числі і в наслідок його розірвання, визначені відповідними нормами ЦК України та Закону України "Про оренду державного і комунального майна".

Оскільки спірні правовідносини виникли на підставі договору оренди нерухомого майна № Г-5971-8, тобто на підставі зобовязально - правових відносин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивачем обрано невірний спосіб захисту цивільних прав.

Зважаючи на викладене вище, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позову.

Щодо прийняття відмови Львівської міської ради від позову та припинення провадження у справі щодо вимог позивача-1, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 78 ГПК України відмова позивача від позову викладається у адресованій суду письмовій заяві, що долучається до справи. Відповідно до ч.6 ст. 29 ГПК України відмова позивача від позову, поданого прокурором в інтересах держави, не позбавляє прокурора права підтримувати позов і вимагати вирішення спору по суті.

Відповідно до п. 4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції за наявності у справі кількох позивачів відмова одного з них від позову не є перешкодою для розгляду справи за участю інших позивачів.

Згідно ст. 23 ГПК України кожний з позивачів щодо іншої сторони виступає в процесі самостійно.

Враховуючи обставини справи, а також клопотання Львівської міської ради (т.6 а.с.146), суд першої інстанції правомірно прийняв відмову позивача 1 від позову, та припинив провадження у справі за його участю.

Зважаючи на те, що прокурор та представник позивача 2 клопотання про відмову від позову не заявляли, а також на те, що позивач 2 - Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської виступало стороною договору оренди нерухомого майна № Г-5971-8 від 31.01.2008р., суд правомірно продовжив розгляд справи по суті.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.43 ГПК України, Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та викладеним вище аналізом обставин справи і чинного законодавства, а тому колегією суддів відхилені через їх безпідставність.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його скасування.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до п.4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, слід віднести на позивача-2 - Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 11.02.2015 року у справі №5015/5858/11 залишити без змін, а апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області залишити без задоволення.

2. Стягнути з Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, Львівська область, м. Львів, пл. Галицька, буд. 15; ідентифікаційний код 25558625) в дохід Державного бюджету України (отримувач коштів: УДКСУ у Личаківському районі м. Львова; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38007620; Банк отримувача: ГУ ДКСУ у Львівській області; Код банку отримувача (МФО): 825014; Рахунок отримувача: 2006; Код класифікації доходів бюджету: 22030001; Код ЄДРПОУ суду: 25263462) - 913,50грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

3. Господарському суду Львівської області видати відповідний наказ.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Гнатюк Г.М.

Суддя Мельник Г.І.

Суддя Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 02.07.2015р.