РІШЕННЯ

09.07.2015Справа №910/14613/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/14613/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕНАТЕК», смт. Баришівка

до товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ТРЕЙД ГРУП», м. Київ,

про стягнення 68 503,63 грн.,

за участю представників:

позивача - Трощинський В.М. (довіреність від 06.07.2015 № б/н);

відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРЕНАТЕК» (далі - ТОВ «ГРЕНАТЕК») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ТРЕЙД ГРУП» (далі - ТОВ «ФОРВАРД ТРЕЙД ГРУП») 68 503, 63 грн. пені за прострочення строків оплати за договором від 25.09.2014 № 09/14-2502 поставки скрапленого газу (далі - Договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 порушено провадження у справі; призначено судовий розгляд на 23.06.2015.

23.06.2015 представник позивача подав суду документи для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2015 розгляд справи було відкладено на 09.07.2015 у зв'язку з неявкою представників відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 09.07.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача у судове засідання 09.07.2015 не з'явилися, вимоги ухвал суду від 09.06.2015 та від 23.06.2015 не виконали; відзив на позовну заяву не подали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал і рекомендованими повідомленням про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 09.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2014 ТОВ «ГРЕНАТЕК» (постачальник) та ТОВ «ФОРВАРД ТРЕЙД ГРУП» (покупець) було укладено Договір, за умовами якого:

- у порядку та на умовах, визначених Договором та/або додатковими угодами до нього, постачальник зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити скраплений газ (далі - товар) таких марок: СПБТ (суміш пропану та бутану технічних); ПТ (пропан технічний); БТ (бутан технічний); ПБА (пропан бутан автомобільний); ББФ (бутан бутиленова фракція); ППФ (пропан пропіленова фракція); Фракція нормального бутану (пункт 1.1 Договору);

- об'єм, асортимент (найменування, марка товару), базис поставки, термін поставки та інші умови можуть визначатися відповідними додатковими угодами до Договору або первинними бухгалтерськими документами (видатковими накладними або актами приймання-передачі тощо). Такі додаткові угоди або первинні бухгалтерські документи (видаткові накладні або акти приймання-передачі тощо) узгоджуються сторонами та після їх підписання стають невід'ємними частинами Договору (пункт 1.2 Договору);

- ціна Договору складається із сумарної вартості товару, що підлягає поставці на підставі Договору (пункт 1.3 Договору);

- кількість товару, поставленого постачальником та прийнятого покупцем фіксується первинними бухгалтерськими документами, обов'язок по складанню яких покладається на постачальника (пункт 3.2 Договору);

- товар вважається поставленим постачальником та прийнятим покупцем за кількістю та якістю, а право власності на товар таким, що перейшло від постачальника до покупця, з дати підписання сторонами відповідних первинних бухгалтерських документів. Якщо інше не погоджено сторонами, датою поставки товару вважається дата відповідного первинного бухгалтерського документу (пункт 3.4 Договору);

- покупець здійснює 100% передоплату за товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, якщо інше не узгоджено сторонами (пункт 6.1 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 включно, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення (пункт 12.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Войтенком Віталієм Івановичем, та від відповідача - директором Бурдейним Юрієм Борисовичем, які діяли на підставі статутів, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорений, не розірваний, не визнаний недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Отже, укладений позивачем і відповідачем договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товару на загальну суму 8 588 520 грн., що підтверджується такими видатковими накладними: від 26.09.2014 №Гр-00210 на суму 150 000 грн.; від 30.09.2014 №Гр-00229 на суму 2 700 001,82 грн.; 06.10.2014 №Гр-00220 на суму 876 000 грн.; від 09.10.2014 №Гр-00227 на суму 387 000 грн.; від 26.11.2014 №Гр-00288 на суму 814 518,18 грн.; від 08.12.2014 №Гр-00310 на суму 1 145 000 грн.; від 12.12.2014 №Гр-00311 на суму 370 000 грн.; від 19.12.2014 №Гр-00329 на суму 440 000 грн.; від 23.12.2014 №Гр-00333 на суму 706 000 грн.; від 24.12.2014 №Гр-00343 на суму 220 000 грн.; від 14.01.2015 №Гр-0000006 на суму 780 000 грн.

Вказані видаткові накладні підписані повноважними представниками сторін, скріплені печатками без зауважень та приймаються судом як належні докази, що підтверджують факт поставки товару.

Строк оплати за вказаними накладними настав на наступний день з моменту отримання товару, зокрема: 27.09.2014; 01.10.2014; 07.10.2014; 10.10.2014; 27.11.2014; 09.12.2014; 13.12.2014; 20.12.2014; 24.12.2014; 25.12.2014; 15.01.2015.

Відповідач порушував строк оплати за отриманий товар і розраховувався невчасно, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 31.01.2015 за період з 26.09.2014 до 31.01.2015.

Позивач нарахував пеню у сумі 68 503,63 грн. та надіслав відповідачу претензію від 31.03.2015 № 1/31-03-2015, з вимогою сплати пеню.

14.05.2015 відповідач надіслав відповідь на претензію № 14/03-2015, в якій визнав розмір пені та гарантував її сплату до 29.05.2015.

Проте, у визначений строк ТОВ «ФОРВАРД ТРЕЙД ГРУП» пеню у сумі 68 503,63 ТОВ «ГРЕНАТЕК» не перерахувало.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 68 503,63 грн. та визначає такі періоди прострочення:

- за накладною від 30.09.2014 № Гр-00229 з 01.10.2014 до 04.11.2014;

- за накладною від 06.10.2014 № Гр-00220 з 07.10.2014 до 19.11.2014;

- за накладною від 09.10.2014 № Гр-00227 з 10.07.2014 до 26.11.2014;

- за накладною від 26.11.2014 № Гр-00228 з 27.11.2014 до 28.11.2014;

- за накладною від 08.12.2014 № Гр-00310 з 09.12.2014 до 11.12.2014.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов оплати вартості товару та вартості витрат на його поставку, зазначених в додаткових угодах до Договору, постачальник має право вимагати від покупця сплати на користь постачальника (крім суми заборгованості) пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Пеня сплачується покупцем протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту отримання покупцем вимоги постачальника. У разі несплати пені у вказаний в цьому пункті строк покупець вважається таким, що має заборгованість за договором.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Так, перевіривши здійснений розрахунок пені, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що він правильний.

Оскільки прострочення оплати поставленого товару підтверджено документально, а доказів протилежного суду не подано, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку про задоволення вимог щодо стягнення з відповідача 68 503,63 грн. пені за прострочення оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД ТРЕЙД ГРУП» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 12, офіс 194; ідентифікаційний код: 39115000) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕНАТЕК» (07512, Київська область, смт. Баришівка, вул. Жовтнева, 98; адреса для листування: 03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 8, кв. 2; ідентифікаційний код: 38467949): 68 503 (шістдесят вісім тисяч п'ятсот три) грн. 63 коп. пені та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 14.07.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук