ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Справа № 922/986/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Кузнєцовій І.В.,

за участю

прокурора Ногіна О.М. (посвідчення №032167, від 11.02.2015 року).

представників:

позивача не зявився,

третя особа не зявилась,

1-го відповідача не зявився,

2-го відповідача ОСОБА_1І.(довіреність б./н., від 24.02.2014 року),

3-го відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області (вх. №3215 Х/1-12) на рішення господарського суду Харківської області від 12 травня 2015 року у справі № 922/986/15,

за позовом Прокурора Близнюківського району Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Харківській області, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 інспекція сільського господарства в Харківській області, м. Харків,

до 1. ОСОБА_3 районної державної адміністрації, смт. Близнюки, Харківська область,

2. Фермерського господарства "Борзіков", с. Анісівка, Харківська область,

3. Реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, м. Близнюки, Харківська область,

про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації, повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року прокурор Близнюківського району Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Харківській області (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_3 районної державної адміністрації (перший відповідач) та фермерського господарства "Борзіков" (другий відповідач), реєстраційної служби Близнюківського районного управління юстиції Харківської області, (третій відповідач), в якому просив суд першої інстанції визнати незаконним та скасувати розпорядження ОСОБА_3 районної державної адміністрації № 05 від 03.01.2012 р. "Про надання дозволу голові новоствореного ФГ "Борзіков" ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства"; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації № 419 від 06.04.2012 р. "Про внесення змін до розпорядження голови Близнюківскої районної державної адміністрації від 03.01.2012 р. № 05 в частині заміни площі та категорії земель"; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації № 1031 від 03.09.2012 р. та № 1290 від 06.11.2012 р. "Про затвердження проектів землеустрою та надання в оренду ФГ "Борзіков" земельних ділянок, що знаходяться за межами населених пунктів Алісівської сільської ради, площею 51,2203 га та 68,3797 га відповідно, для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення (запасу) - рілля, на території Алісівської сільської ради на 49 років; визнати недійсними укладені між ОСОБА_3 районною державною адміністрацією та ФГ "Борзіков" договори оренди земельних ділянок від 14.11.2012 р.; скасувати рішення від 27.11.2012р. за № 02078 від 13.11.2012 р. за № 02051 про державну реєстрацію вищевказаних договорів оренди, вчинені у Державному реєстрі земель відділом Держкомзему у Близнюківському районі; зобов'язати ФГ "Борзіков" повернути державі в особі Головного управління Дерземагентства у Харківській області земельні ділянки площею 51,2203 га (кадастровий номер :04:000:0772) та 68,3797 га (кадастровий номер :01:000:0378) відповідно, вартістю, згідно нормативної грошової оцінки - 1110887,70 грн. та 1483048,08 грн. відповідно, розташовані на території Алісівської сільської ради Близнюківського району.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12 травня 2015 року у справі №922/986/15 (головуючий суддя Жельне С.Ч., суддя Лаврова Л.С., Яризько В.О.) у позові відмовлено повністю.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням місцевого господарського суду не погодився та подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення по справі № 922/986/15 від 12.05.2015 року та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги заступник прокурора області посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перший відповідач ОСОБА_3 районна державна адміністрація надала відзив (вх. №9570, від 18.06.2015 року) на апеляційну скаргу позивача, в якій вважає вимоги позивача не обґрунтованими, та просить розглянути зазначену справу за наявними в справі матеріалами та без присутності представника першого відповідача.

Другий відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх. №9958, від 30.06.2015 року), в якому просить відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду Харківської області від 12 травня 2015 року по справі № 922/986/15 залишити без змін.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 інспекція сільського господарства в Харківській області, надало клопотання (вх. №10014, від 01.07.2015 року), в якому просить розгляд справи здійснювати без повноваженого представника.

Позивач ОСОБА_5 управління Держземагентства у Харківській області надало відзив (вх. № 10015, від 01.07.2015 року) на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу розглянути без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, заслухавши присутніх у судовому засіданні прокурора та представника другого відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Як свідчать матеріали справи 24.05.2011 року фізичною особою ОСОБА_4 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за №1 000382 зареєстровано та створено фермерське господарство "Борзіков" (2-ий відповідач).

Розпорядженням районної державної адміністрації від 03.01.2012 року № 05 "Про надання дозволу голові новоствореного фермерського господарства "Борзіков" ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства" було надано дозвіл голові новоствореного ФГ "Борзіков" ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду орієнтовною площею 143,6 га із земель сільськогосподарського призначення (землі запасу), розташованих за межами населених пунктів Алісівської сільської ради для ведення фермерського господарства. Підставою для прийняття зазначеного розпорядження стали заява гр. ОСОБА_4, рішення конкурсної комісії ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 01 лютого 2011 року по відбору бажаючих створити фермерське господарство, графічні матеріали та статут фермерського господарства "Борзіков".

Розпорядженням голови районної державної адміністрації від 06.04.2012 року №419 "Про внесення змін до розпорядження голови ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 03 січня 2012 року №05 в частині заміни площі та категорії земель", відповідно ст.ст. 6,41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та протоколу №12 від 02 квітня 2012 року постійно діючої районної комісії з питань земельних відносин при ОСОБА_3 районній державній адміністрації було надано дозвіл голові ФГ "Борзіков" ОСОБА_4 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду орієнтовною площею 68,3797 га із земель сільськогосподарського призначення (землі резервного фонду) та орієнтовною площею 51,2203 га (землі запасу), розташованих за межами населених пунктів Алісівської сільської ради для ведення фермерського господарства.

Розпорядженням ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 03.09.2012 року № 1031 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі в оренду фермерському господарству "Борзіков" для ведення фермерського господарства на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області площею 51,2203 га.

Розпорядженням ОСОБА_3 районної державної адміністрації від 06.11.2012 року № 1290 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок з метою передачі в оренду фермерському господарству "Борзіков" для ведення фермерського господарства на території Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області площею 68,3797 га.

14.11.2012 року між Фермерським господарством "Борзіков" (2-им відповідачем) та ОСОБА_3 районною державною адміністрацією (1-им відповідачем) був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого, 2-му відповідачу надано в користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Алісівської сільської ради, загальною площею 68,3797 га, строком на 49 років. (том 1, арк.с. 31-32)

Крім того, 14.11.2012 року між Фермерським господарством "Борзіков" (2-им відповідачем) та ОСОБА_3 районною державною адміністрацією (1-им відповідачем) був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого, 2-му відповідачу надано в користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Алісівської сільської ради, загальною площею 51,2203 га, строком на 49 років. (том 1, арк.с. 44-46)

Вказані вище договори оренди землі, були зареєстровані у встановленому законом порядку у відділі Держкомзему у Близнюківському районі Харківської області, про що в Державному реєстрі земель вчинені відповідні записи.

Заявлені прокурором вимоги обґрунтовані зокрема тим, що спірні земельні ділянки площею 51,2203 га та 68,3797 га були передані в користування ФГ "Борзіков" неправомірно та з порушенням приписів ч. 7 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство", оскільки вказані земельні ділянки не являються єдиним масивом та знаходяться одна від одної на певній відстані.

На підставі вищевикладених обставин прокурор констатує факт того, що оскаржувані розпорядження є незаконними та підлягають скасуванню, а спірні договори оренди землі - визнанню недійсними.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 2 Земельного кодексу України, земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб'єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об'єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону (ст. 84 ЗК України).

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 13 Закону України Про місцеві державні адміністрації використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля відноситься до відома місцевих державних адміністрацій. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України Про місцеві державні адміністрації місцева державна адміністрація розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Відповідно ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла станом на момент винесення першим відповідачем спірних розпоряджень та укладення відповідачами спірних договорів оренди землі) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У свою чергу, частиною 1 ст.1 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Відносини, пов'язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Нормами ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" та ст. 31 Земельного кодексу України встановлено, що землі фермерського господарства можуть складатися, зокрема, із земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди.

Так, п. 1 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" визначено, що для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.

У заяві зазначаються: бажаний розмір і місце розташування ділянки, кількість членів фермерського господарства та наявність у них права на безоплатне одержання земельних ділянок у власність, обґрунтування розмірів земельної ділянки з урахуванням перспектив діяльності фермерського господарства. До заяви додаються документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі.

Відповідно до ч. 7. ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" Земельні ділянки надаються громадянам для ведення фермерського господарства єдиним масивом з розташованими на них водними джерелами та лісовими угіддями, наближеними до існуючих шляхів, електро і радіотелефонних мереж, газо і водопостачальних систем та інших видів інженерної інфраструктури.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.08.2011 року до ОСОБА_3 районної державної адміністрації надійшли заяви від фізичної особи ОСОБА_4 посвідчені в установленому порядку, з проханням виділити йому для ведення сільськогосподарського виробництва державні землі сільськогосподарського призначення в кількості до 50,1 га. та 69,5 га, розташованих за межами населених пунктів Алісівської сільської ради Близнюківського району Харківської області.

Таким чином, заявником у поданих ним заявах із дотриманням вимог ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство" були зазначені бажане місце і розмір земельних ділянок, вказані мета і орієнтовні розміри земельних ділянок.

Крім того, до вказаних заяв ОСОБА_6 також були додані документи, що підтверджують в нього досвід роботи у сільському господарстві.

Вищевказані заяви та додані до неї документи були розглянуті на засіданні конкурсної комісії по відбору бажаючих створити фермерське господарство у Близнюківському районі, за результатами розгляду якої було рекомендовано реєстрацію фермерського господарства, очолюваного ОСОБА_6 (витяг з протоколу Комісії № 2, а.с. 155).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_6, при зверненні з відповідними заявами на отримання у користування спірних земельних ділянок, були дотримані приписи та вимоги визначені ч. 1 ст. 7 Закону України "Про фермерське господарство".

Колегія суддів вважає безпідставними доводи прокурора щодо відсутності у першого відповідача права на передання в оренду земельних ділянок, які не є цілим масивом оскільки Законом "Про фермерське господарство" та Земельним кодексом України не заборонено надавати в користування для ведення фермерського господарства різні земельні ділянки.

Колегія суддів зазначає, що прокурором не вірно витлумачено норму ст. 7 ЗУ «Про фермерське господарство». Стаття 7 містить поняття «єдиний масив», а не «єдиний земельний масив», як помилково вказує прокурор. Ці поняття не можуть ототожнюватися. У статті ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» єдиний масив розглядається як сукупність земельних ділянок сільськогосподарського призначення, лісового та водного фонду, а також ліси і водних об'єктів, а не сукупність земельних ділянок по кожній категорії земель.

Крім того, спеціальний закон України «Про оренду землі» об'єктом оренди вказує саме земельну ділянку, а не єдиний земельний масив або єдиний масив. Одночасно, у ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство» вказується про можливість надання в користуванні декількох земельних ділянок. Отже, районна державна адміністрація Близнюківського району мала право надати в користування на умовах оренди дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення на території однієї сільської ради за місцем знаходження фермерського господарства.

Не є порушенням законодавства з боку орендодавця та виділення одночасно двох земельних ділянок на умовах оренди. Як випливає із заяви гр. ОСОБА_7 він просив виділити земельну ділянку орієнтовно площею 143,6 га. Районна адміністрація не перевищила зазначений розмір.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходиться до висновку що у ОСОБА_3 районної державної адміністрації були всі підстави для прийняття оскаржуваних розпоряджень та передачі другому відповідачеві в користування спірних земельних ділянок.

Взагалі, ані прокурором, ані позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірні розпорядження першого відповідача та укладені відповідачами договори порушують права чи охоронювані законом інтереси позивача у справі Головного управління Держземагенства у Харківській області. Твердження прокурора про можливість існування субєктів господарювання, котрих спірними актами позбавили можливості орендувати ці землі носять бездоказовий абстрактний характер і не можуть бути прийняті до уваги, адже рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях (п.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення").

Згідно п. 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 року № 02-5/35 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів" підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Колегія суддів, з урахуванням зазначеного дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення обґрунтовано, з урахуванням матеріалів справи, тому рішення господарського суду Харківської області від 12 травня 2015 року у справі № 922/986/15 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Близнюківського району Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 12 травня 2015 року у справі № 922/986/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 02.07.2015 року

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.