ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. Справа № 911/2164/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лилака Т.Д., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Адміксер ЮА», м. Київ
до товариства з обмеженою відповідальністю «Таргет Медіа Груп Україна», Київська обл., м. Вишгород
про стягнення 152 124,59 грн.,
за участю представників:

позивача:Панасюк О.В., довіреність №б/н від 18.05.2015 року;
відповідача:Курганський Г.М., довіреність №б/н від 04.07.2015 року; Радченя О.М., керівник;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Адміксер ЮА» (позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Таргет Медіа Груп Україна» (відповідач) про стягнення 93 972,76 грн. основного боргу, 18 882,19 грн. пені, 1 291,82 грн. 3%, 37 977,82 грн. інфляційної складової боргу, а загалом 152 124,59 грн. у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №021001 про розміщення рекламних матеріалів в мережі інтернет від 02.03.2010 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.05.2015 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 04.06.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 25.06.2015 року.

У судовому засіданні 25.06.2015 року оголошувалася перерва на 02.07.2015 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таргет Медіа Груп Україна» (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Фан Медіа» (виконавець) було укладено договір №021001 про розміщення рекламних матеріалів в мережі інтернет (договір), згідно п. 1.1. якого, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання надати послуги розміщення рекламних матеріалів замовника в мережі інтернет на веб-сайтах, вказаних в додатках, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги в строки та на умовах, передбачених цим договором та додатками до договору.

Відповідно до п. 2.3. договору, засвідчення факту належного виконання послуг за цим договором є акт приймання-передачі наданих послуг, підписаний уповноваженими представниками сторін. Після надання послуг за відповідним додатком. Виконавець направляє замовнику два екземпляри акта приймання-передачі виконаних послуг. Замовник зобов'язаний повернути підписаний екземпляр акту протягом 15 робочих днів з моменту тримання. Або у вказаний термін направити виконавцю мотивовану відмову.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2010 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що виконавець на виконання вимог договору, надав замовнику послуги з розміщення рекламних матеріалів на загальну суму 109 980,44 грн., що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг), які підписані відповідачем та скріплені печаткою без будь-яких заперечень, копії яких знаходяться в матеріалах справи і достовірність яких відповідач не заперечував.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

14.11.2014 року виконавець звернувся до замовника з вимогою №4788 від 14.11.2014 року про сплату боргу у розмірі 107 117,54 грн., яку відповідач отримав 20.11.2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Замовник належним чином не виконав зобов'язанння за договором щодо повної оплати наданих послуг, сплативши частково внаслідок чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 99 147,52 грн.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. (стаття 516 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи вбачається, що 18.02.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фан Медіа» (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Адміксер ЮА» (новий кредитор) було договір про відступлення права вимоги №14/02 (договір відступлення).

Відповідно до п. 1 договору відступлення, договір спрямований на регламентацію цивільних правовідносин, що виникають з приводу відступлення в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, первісним кредитором новому кредиторові права вимоги, належного первісному кредитору, в межах яких новий кредитор стає кредитором за договором про розміщення рекламних матеріалів в мережі інтернет №021001 від 02 березня 2010 року між первісним кредитором та товариством з обмеженою відповідальністю «Таргет Медіа Груп Україна» ().

Згідно п. 2 договору відступлення, до нового кредитора переходить право вимагати (замість первісного кредитора) від боржника належного та реального виконання обов'язку щодо оплати вартості послуг розміщення рекламних матеріалів на загальну суму 99 147,52 грн., але не обмежуючись нею.

Як вказує позивач, відповідач належним чином не виконав зобов'язань за договором щодо повної оплати наданих послуг, оплативши послуги частково, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 93 972,76 грн.

Відповідно до п.п. 1, 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно приписів статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідачем після порушення провадження у справі сплачено 29 221,36 грн. заборгованості, що підтверджується платіжними дорученнями копії, яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач сплатив заборгованість за поставлений газ, суд вважає, що провадження у справі в цій частині позову підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 93 972,76 грн. є обґрунтованими, однак підлягають стягненню частково в розмірі 64 751,40 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позов в частині стягнення інфляційних витрат у розмірі 37 977,82 грн. та 3 % річних у розмірі 1 291,82 грн., які нараховані позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати переданого природного газу за даним договором у спірний період на підставі ст. 625 ЦК України також є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до п. 5.2. договору у випадку прострочення замовником строків оплати рекламної кампанії виконавець, на свій власний розсуд, має право на суму, зазначену у рахунку, нарахувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє в період прострочення платежу, від несплаченої суми за кожен день затримки.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв'язку з простроченням виконання зобов'язання з оплати наданих послуг нараховані 18 882,19 грн. пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Таким чином, позов в частині стягнення пені в розмірі 18 882,19 грн., яку нараховано позивачем відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати поставленого газу за вказаним договором є обґрунтованим, і тому підлягає задоволенню.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що відповідач не звільнений від сплати судового збору згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Таргет Медіа Груп Україна» (07300, Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, проспект Шевченка, буд. 2Г, кв. 385, код 34301919) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Адміксер ЮА» (04050, м. Київ, вул. Миколи Пимоненка, буд. 13-Ж, корпус 2, код 39560553) 64 751 (шістдесят чотири тисячі сімсот п'ятдесят одну) грн. 40 коп. основного боргу, 18 882 (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 19 коп. пені, 1 291 (одну тисячу двісті дев'яносто одну) грн. 82 коп. 3% річних, 37 977 (тридцять сім тисяч дев'ятсот сімдесят сім) грн. 82 коп. інфляційної складової боргу, 3 042 (три тисячі сорок дві) грн. 49 коп. судового збору.

Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 29 221 (двадцять дев'ять тисяч двісті двадцять одна) грн. 36 коп.

Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 07.07.2015 р.

Суддя Т.Д. Лилак