ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Справа № 922/80/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Рогач Л.І. - головуючого,
Алєєвої І.В., Кравчука Г.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуДержавного підприємства "Енергоринок"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015
у справі№ 922/80/15
Господарського суду Харківської області
за позовомДержавного підприємства "Енергоринок"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання"
простягнення коштів
за участю представників:
позивачаАндишула А.М. предст., дов. від 25.12.2014;
відповідача Лямзіна Т.В. предст., дов. від 12.01.2015;

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Енергоринок" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" 57725,38 грн. штрафу, посилаючись на порушення умов пунктів 6.3., 6.3.1. договору № 3969/02 від 28.03.2007 в частині неповних подекадних розрахунків за куповану електроенергію, відповідно до положень статей 526, 611 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідач у відзиві на позов просив відмовити в задоволенні позовних вимог та вказав, що відповідно до статей 550, 617 Цивільного кодексу України, статті 218 Господарського кодексу України, статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", з квітня 2014 року не міг належним чином виконувати свої зобов'язання за договором внаслідок настання надзвичайних та невідворотних обставин, які не залежать від волі сторін договору; просив звільнити його від відповідальності у вигляді штрафу у зв'язку з форс-мажорними обставинами (проведення антитерористичної операції у Луганській та Донецькій областях України), в підтвердження чого надав сертифікат Торгово-промислової палати України № 2563 від 22.08.2014 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 17.02.2015 (суддя Присяжнюк О.О.) позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з відповідача на користь позивача 15622,89 грн. штрафу, витрати по сплаті судового збору в сумі 494,46 грн.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 (судді: Бондаренко В.П. - головуючий, Россолов В.В., Тихий П.В.) рішення місцевого суду залишено без змін з мотивів його законності та обґрунтованості.

Не погоджуючись з висновками господарських судів попередніх інстанцій, Державне підприємство "Енергоринок" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційної інстанції та рішення місцевого господарського суду в частині відмови в позовних вимогах та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. Касаційну скаргу вмотивовано доводами про порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права, а саме, статей 526, 617 Цивільного кодексу України, оскільки не враховано, що, в порушення статей 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідач не довів причинно-наслідкового зв'язку між обставинами форс - мажору і неможливістю виконати відповідне зобов'язання, не взято до уваги виконання відповідачем інших грошових зобов'язань за тим самим договором у цей же період, а також порушення визначеного договором порядку повідомлення про настання форс-мажорних обставин, не з'ясовано у відповідності до статей 193, 218 Господарського процесуального кодексу України вжиття відповідачем всіх залежних від нього заходів для виконання зобов'язання за договором.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу заперечив її доводи, зазначивши про правомірність рішень судів попередніх інстанцій.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що 28.03.2007 Державним підприємством "Енергоринок" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" укладено Договір № 3969/02, відповідно до пункту 2.1 якого позивач зобов'язується продавати, а відповідач зобов'язується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до пункту 4.1 договору відповідач надає до позивача повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з Оптовим ринком електричної енергії України (ОРЕ), а також інформацію про певний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії території ліцензованої діяльності відповідача. В повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обов'язково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт. год.) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах (абзац 3 пункту 4.1.1 договору).

Згідно з пунктом 4.15 договору в разі необхідності відповідач може скорегувати встановлений обсяг купівлі електроенергії. Для здійснення корегування замовленого обсягу відповідач до 15 числа розрахункового місяця повторно надає до позивача факсимільним зв'язком скореговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера відповідача і скріплене печаткою відповідача за такою ж формою, як повідомлення, що надається відповідно до пункту 4.1.1 до цього договору.

Пунктом 6.2 договору визначено, що перерахування коштів відповідачем за куплену у позивача електроенергію здійснюється кожного банківського дня розрахункового місяця з урахуванням умов пункту 6.3 договору і зараховується сторонами як оплата за електричну енергію, куплену відповідачем у позивача у цьому місяці з урахуванням умов пунктів 6.4 та 6.5 цього договору та окремих рішень Кабінету Міністрів України.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця позивач перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, як оплата відповідача електричної енергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно. Розмір оплати відповідача за першу декаду визначається шляхом множення 30% замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду - 30% та за третю декаду - 40% на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену Постановою НКРЕ з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат відповідача від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно постанови НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу відповідача у зв'язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. В залежності від структури споживання відповідачем вказані відсотки можуть бути змінені за домовленістю сторін. У цьому випадку відповідач надає до позивача письмове підтвердження своєї структури споживання. В разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за третю декаду визначається відповідно до пункту 4.15 цього договору.

Відповідно до умов додаткової угоди № 5289/01 від 23.01.2009 розділ 4 договору після пункту 4.15 доповнено новим підпунктом 4.15.1, а саме, при здійсненні відповідачем перерахування коштів за куповану в позивача електроенергію відповідно до пунктів 6.2 та 6.3 цього договору розміри оплат в першій і другій декаді залишаються такими, що були вказані в повідомленні про замовлені місячні обсяги купованої електроенергії відповідачем, наданому до позивача відповідно до підпункту 4.1.1 до цього договору. Розмір оплати за третю декаду визначається як різниця між скорегованою сумарною за місяць вартістю замовленого обсягу купівлі електроенергії та розмірами оплат в перших двох декадах.

У відповідності до підпункту 6.3.1 договору в разі, якщо сума оплати, здійсненої відповідачем за відповідну декаду, менша за визначену відповідно до п. 6.3 договору суму оплати з врахуванням переплати за попередню(і) декаду(и) розрахункового місяця, позивач надсилає відповідачу факсимільним зв'язком попередження про неповну декадну оплату електроенергії, купленої у позивача. Відповідач зобов'язується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку відповідача на поточний рахунок із спеціальним режимом використання впродовж двох банківських днів після закінчення відповідної декади, вказавши при цьому в призначенні платежу декаду, за яку здійснюється доплата.

Згідно з підпунктом 6.3.2 договору у випадку нездійснення відповідачем доплати встановленої підпунктом 6.3.1 цього договору, позивач через 3 банківські дні після закінчення відповідної декади має право виставити відповідачу вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,03% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін, не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання відповідачем письмового повідомлення від позивача.

Разом з тим, за пунктами 9.2 та 9.4 договору сторони звільняються від виконання зобов'язань за цим договором на термін дії форс-мажорних обставин і усунення їх наслідків; потерпіла сторона негайно дає повідомлення другій стороні про виникнення такої події, що оголошується форс-мажорною, і якомога швидше подає інформацію про вжиті заходи щодо усунення наслідків цієї події.

Суди також встановили, що на виконання умов договору відповідач надіслав позивачу повідомлення від 30.12.2013 № 1 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в січні 2014 року (додаток - 2); скореговане повідомлення від 15.01.2014 № 1 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в січні 2014 року (додаток - 3); повідомлення від 30.01.2014 № 2 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в лютому 2014 року (додаток - 4); скореговане повідомлення від 14.02.2014 № 2 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в лютому 2014 року (додаток - 5); повідомлення від 28.02.2014 № 3 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в березні 2014 року (додаток - 6); скореговане повідомлення від 14.03.2014 № 3 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в березні 2014 р. (додаток - 7); повідомлення від 30.04.2014 № 5 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в травні 2014 року (додаток - 8); повідомлення від 30.05.2014 № 6 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в червні 2014 року (додаток - 9); скореговане повідомлення від 13.06.2014 № 6 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в червні 2014 року (додаток - 10); повідомлення від 31.07.2014 № 8 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в серпні 2014 року (додаток - 11); повідомлення від 28.08.2014 № 9 на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в ОРЕ в вересні 2014 року (додаток -12).

Внаслідок неповних подекадних розрахунків за куповану у позивача електроенергію позивач направив на адресу відповідача листи-попередження про необхідність термінового погашення заборгованості, що утворилася, однак відповідач відповіді на листи-попередження не надав, заборгованість не погасив.

На підставі підпункту 6.3.2 договору позивач направив відповідачу претензії про сплату штрафних санкцій на загальну суму 57725,38 грн., а саме, за порушення умов договору щодо розрахунку за отриману електроенергію: першої, другої та третьої декади січня 2014 року в сумі 9891,10 грн.; першої та третьої декади лютого 2014 року - 3421,21 грн.; першої декади березня 2014 року - 2310,58 грн.; першої декади травня 2014 року - 2026,73 грн., першої декади червня 2014 року - 2528,34 грн.; першої, другої та третьої декади серпня 2014 року - 7457,87 грн.; першої, другої та третьої декади вересня 2014 року - 30089,55 грн.; відповідач вимоги щодо оплати нарахованих штрафних санкцій не виконав.

Разом з тим, суди встановили, що 22.08.2014 відповідач отримав сертифікат Торгово-промислової палати України № 2563/05-4, яким засвідчено настання з 14.04.2014 форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), передбачених Розділом 9 договору № 3969/02 від 28.03.2007, на території здійснення ліцензованої діяльності відповідача, дату закінчення терміну дії яких на момент видачі даного сертифікату встановити неможливо; листом № 01-29/2-128 від 03.09.2014 відповідач повідомив позивача про настання обставин непереборної сили та надав позивачу відповідний сертифікат.

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий та апеляційний господарські суди дійшли висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог щодо нарахування штрафних санкцій за отриману електроенергію за період другої та третьої декади січня 2014 року в сумі 9891,10 грн.; першої та третьої декади лютого року в сумі 3421,21 грн.; першої декади березня 2014 року в сумі 2310,58 грн. на загальну суму - 15622,89грн. Судові рішення у зазначеній частині не оскаржено.

При цьому, відмовляючи в задоволенні позову щодо стягнення штрафних санкцій в сумі 2026,73 грн. за порушення, допущене щодо платежів за першу декаду травня 2014 року, в сумі 2528,34 грн. щодо платежів за першу декаду червня 2014 року, в сумі 7457,87 грн. щодо платежів за першу, другу та третю декади серпня 2014 року, в сумі З0089,55 грн. щодо платежів за першу, другу та третю декади вересня 2014 року, суди послалися на відсутність підстав для застосування до відповідача визначеної договором відповідальності з огляду на настання визначених договором обставин форс-мажору з 14.04.2014, засвідчених належним чином.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Згідно з пунктом 1 статті 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За частиною 4 статті 219 Господарського кодексу України сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина друга статті 34 цього Кодексу).

За статтею 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" протягом дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Таким чином, висновки господарських судів попередніх інстанцій щодо настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які унеможливлюють виконання договірних зобов'язань, ґрунтуються на доказі, умовами договору та законодавчо визначеному як належного для засвідчення таких обставин; посилаючись на недоведеність та нез'ясованість причинно-наслідкового зв'язку цими обставинами та неможливістю виконання грошового зобов'язання, позивач залишив поза увагою досліджені судами та викладені в судових рішеннях зміст наданого Торгово-промисловою палатою України сертифікату, який зазначає на настання саме таких обставин, які передбачені умовами договору № 3969/02, та Розділу 9 договору, що визначає відповідні наслідки виникнення обставин форс-мажору за цим договором.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного та рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційний та місцевий господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, розглядаючи справу, розглянули всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізували правовідносини, що виникли та існували між сторонами, виклали відповідні обставини та мотиви застосування правових актів у судовому рішенні, а їх висновки щодо розгляду позову та апеляційної скарги є законними та обґрунтованими.

Доводи Державного підприємства "Енергоринок" про порушення місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального та процесуального права суперечать змісту судових рішень та не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи; підстав для скасування судових рішень з підстав, наведених у касаційних скаргах, не вбачається.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтями 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Енергоринок" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.04.2015 у справі № 922/80/15 Господарського суду Харківської області та рішення Господарського суду Харківської області від 17.02.2015 залишити без змін.

Головуючий Л. Рогач

Судді І. Алєєва

Г. Кравчук