ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"03" липня 2015 р. Справа № 10/Б-5022/1319/2011
УХВАЛА

У складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання Клим Т.П.

Розглянув у відкритому судовому засіданні

заяву кредитора: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал", м. Львів, вул. Сахарова, 43

до боржника: Приватного підприємства Тернопільська фірма "Будівельник, м. Тернопіль вул. Миру, 3а

За участю представників:

Кредитора: ОСОБА_1 представника ТОВ, довіреність № 185 від 15.09.2014 року; ОСОБА_2 голови комітету кредиторів;

Боржника: ОСОБА_3- розпорядника майна; ухвала господарського суду від 02.03.2015 року;

В судовому засіданні представникам сторін розяснено процесуальні права та обовязки, встановлені статтями 22,81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Документообіг господарського суду".

Суть справи: До господарського суду Тернопільської області звернулося з заявою №396/1/2012-2015/7 від 28.05.2015 року (вх. № 13093) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал", м. Львів, вул. Сахарова, 43 про визнання конкурсним кредитором з грошовими вимогами заставного кредитора відносно Приватного підприємства Тернопільська фірма "Будівельник в сумі 2 333 968,79 грн.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на кредитний договір №382/2006 від 08.12. 2006 р; рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2011 року у справі №2-8363/2011; Іпотечний договір від 08.12.2006 року; договір факторингу № 06 від 25.03. 2014 р., інші документи, що знаходяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду від 03 червня 2015 року призначено судове засідання для розгляду заяви о 11 год. 19 червня 2015 року.

Ухвала господарського суду про призначення судового засідання була направлена сторонам по справі (кредитору та боржнику) рекомендованою кореспонденцією.

Представник боржника (розпорядник майна ,в. о. керівника ОСОБА_3В.) у судове засідання 19.06.2015 року прибув та визнав заявлені вимоги кредитора у повному обсязі.

Представник кредитора у судовому засіданні 19.06.2015 року у підтримав заявлені вимоги повністю.

В судовому засіданні голова комітету кредиторів частково заперечив щодо задоволення вимог кредитора і вважає, що підлягає до задоволення сума в розмірі 2 228 639,20 грн. (два мільйони двісті двадцять вісім тисяч шістсот тридцять дев'ять гривень) (в частині щодо непогашеного кредиту, несплачених процентів за користування кредитом , комісії), оскільки п. 2.1.4.Договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами , укладеного з кредитором 25 березня 2014 року визначено, що станом на дату укладення цього Договору Банку належить права вимоги за заборгованістю, що виникла з кредитного договору, на загальну суму 2 228 639,20 грн.

В порядку статті 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалася перерва до 12 годин 30 хвилин 03 липня 2015 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника кредитора та боржника, суд встановив наступне:

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Стаття 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дає визначення кредитора як юридичну або фізичну особу, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; Абзац шостий статті 1 із змінами, внесеними згідно із Законом Nna025697-98 (na024697-98) від 07.03.2002; в редакції Закону Nv1091563-03 (3-222/556) від 03.04.2003 - набуває чинності 31.05.2003 року; із змінами, внесеними згідно із Законами N 11/4-18/14289-ЕП (v4289342-05) від 17.11.2005, N v0212737-11 (n0386500-11) від 22.09.2011.

Посилаючись у поданій до суду заяві на вимоги статті 14 Закону про банкрутство, заявник таким чином вказує, що заявлені вимоги є за своєю суттю конкурсними вимогами.

Частиною 2 статті 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Відповідно до частини 2 п. 6 статті 14 Закону про банкрутство розпорядник майна зобовязаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав. Відповідно до пп. "а" п.п.1 статті 31 Закону вимоги кредиторів, забезпечені заставою, задовольняються в першу чергу.

Отже, вимоги кредиторів, забезпечені заставою майна боржника, які за своїми ознаками (моментом виникнення) також можуть відноситися до вимог конкурсних кредиторів, вносяться окремо до реєстру вимог кредиторів незалежно від подання ними заяв із вимогами та на будь-якій стадії процедури банкрутства. Тобто, навіть після спливу встановленого Законом строку звернення із заявою про визнання кредиторами до боржника.

Такої ж правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України у своїй постанові від 24 листопада 2009 року № 4202-31/127.

З матеріалів справи вбачається , що Ухвалою господарського суду від 26 квітня 2011 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ласка Лізинг", 03150, м. Київ, вул. Димитрова, 5 корп. 2, Бізнес-Центр "Реноме", порушено провадження у справі про визнання банкрутом Приватного підприємства Тернопільська фірма "Будівельник", 46018, м. Тернопіль вул. Миру ,3-а , ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, протягом дії якого заборонити стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно законодавства (крім випадків, передбачених п.4 статті 12 Закону); не нараховувати неустойку (штраф, пеню), інші фінансові (економічні) санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів); введено процедуру розпорядження майном боржника: приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник", м. Тернопіль, вул. Миру, 3-а.

Згідно інформації ініціюючого кредитора в газеті Голос України, м. Київ, від 20.01.2012 року №11 було опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник", м. Тернопіль, вул. Миру, 3а, .

Відповідно до приписів статей 14,15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника визначає суд незалежно від того чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна чи ні. При цьому, обов'язок кредитора полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом . В силу положень статті 14 Закону конкурсні кредитори одночасно з з заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують. Розпорядник майна зобовязаний внести окремо до реєстру вимог кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно дог частини 1 статті 31 Закону у першу чергу задовольняються вимоги, забезпечені заставою, а в четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів , які не забезпечені заставою, у тому числі вимоги кредиторів, що виникли із зобовязань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.

Затверджуючи реєстр вимог кредиторів та зазначаючи в ньому відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав, суду належить встановити фактичну наявність майна (майнових прав), якими забезпечується задоволення заставних грошових вимог. А у випадку встановлення фактичної відсутності заставного майна (майнових прав) або припинення (погашення) зобов'язань, забезпечених заставою майна боржника, такі вимоги конкурсних кредиторів до боржника не можуть включатися до реєстру вимог кредиторів у першу чергу.

Такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові № Б8/086-10 від 17 січня 2012 року.

З матеріалів справи не вбачається , що керівник боржника приймав участь з розпорядником майна у формуванні Реєстру вимог кредиторів по справі щодо ПП "ТФ "Будівельник"; жодних документів господарської та фінансової діяльності розпоряднику майна не надавав.

А тому, ухвалою господарського суду Тернопільської області від 02 грудня 2011 року в Реєстр вимог кредиторів по справі № 10/Б-5022/1319/2011 відносно Приватного підприємства Тернопільська фірма "Будівельник", м. Тернопіль не були включені грошові вимоги Публічного акціонерного товариства " Кредобанк " як такі, що забезпечені іпотекою.

З матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2006 року між Відкритим Акціонерним Товариством «КРЕДОБАНК» та ОСОБА_4 в письмовій формі укладено Кредитний договір №382/2006, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у сумі 410 000,00 доларів США, а Позичальник зобов'язався у термін включно до 06 грудня 2013 року повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та комісії.

06 листопада 2009 року між Банком та Позичальником було укладено додатковий договір до кредитного договору №382/2006 від 08 грудня 2006 року (надалі за текстом - Додатковий договір), відповідно до умов якого, кредитний договір №382/2006 від 08 грудня 2006 року викладався у новій редакції. Так, згідно умов останнього, строк кредитування було продовжено до 24 серпня 2015 року.

Прийняті на себе зобов'язання по Кредитному договору Банк виконав у повному обсязі, надавши Позичальнику кредит у готівковій формі, що підтверджується меморіальними ордерами: №791372 від 11 грудня 2006 року на суму 200000,00 доларів США, № 792010 від 12 грудня 2006 року на суму 100000,00 доларів США, №792600 від 13 грудня 2006 року на суму 110000,00 доларів США.

Позичальник не виконав умов Договору, а саме в частині щомісячного повернення суми наданого кредиту, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за управління кредитом.

Відповідно до Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 грудня 2011 року у справі №2-8363/2011, позов Публічного акціонерного товариства «КРЕДОБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕДОБАНК» заборгованість за кредитним договором №382/2006 від 08 грудня 2006 року, в розмірі 2 333 968,79 грн. два мільйони триста тридцять три тисячі дев'ятсот шістдесят вісім гривень 79 копійок.). Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «КРЕОБАНК» сплачений судовий збір в розмірі 1 700,00 грн. (ОСОБА_6 тисяча сімсот гривень 00 копійок) та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судового процесу в розмірі 120,00 грн. (Сто двадцять гривень 00 копійок). У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед Банком по Кредитному договору, між ВАТ «КРЕДОБАНК» та Приватним підприємством «Тернопільська фірма «Будівельник» (надалі по тексту - Боржник) 08.12.2006 року укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу ОСОБА_6 08 грудня 2006 року, зареєстровано в реєстрі за №4284 (надалі за текстом - Іпотечний договір).

Відповідно до даного Іпотечного договору, із врахуванням змін, внесених згідно Договору про внесення змін до іпотечного договору, посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу 08 грудня 2006 року по реєстру №4284, укладеного 26.02.2008 року, зареєстровано в реєстрі за 819, Боржником було передано в іпотеку нерухоме майно: нежиле приміщення площею 261,2 кв. м., що знаходиться в м. Тернополі по вул. Миру, ЗА, а саме: 101-1 кор. пл. 2,5 кв. м., 101-2 прим. пл. 56,1 кв. м., 101-3 каб. пл. 14,3 кв. м., 101-4 каб. пл. 10,3 кв. м., 101-5 каб. пл. 11,2 кв. м., 101-6 каб. пл. 11,5 кв. м.. 101-7 клад. пл. 1.1 кв. м., 101-8 кор. пл. 1.6 кв. м., 101-9 кор. пл. 18,6 кв. м., 101-10 кор. пл. 2,7 кв. м., 101-11 каб. пл. 13,7 кв. м., 101-12 прим. пл. 14,7 кв. м., 101-13 умив. пл. 7,1 кв. м., 101-14 туал. пл. 1,4 кв. м., 101-15 туал. пл. 1,4 кв. м., 101-16 каб. пл. 28,1 кв. м., 101-17 каб. пл. 33,6 кв. м., 101-18 каб. пл. 31,3 кв. м., яке належить Приватному малому підприємству «Тернопільська фірма «Будівельник» на праві власності на підставі договору купівлі - продажу приміщення, посвідченого Першою тернопільською державною нотаріальною конторою 16 травня 2005 року за реєстром №1508, акту передачі комунального майна від 16 травня 2005 року та зареєстрованих Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 06.06.2005 року за реєстровим №1866 (надалі за текстом - Предмет іпотеки).

Відомості про іпотеку внесено до Державного реєстру іпотек згідно ОСОБА_2 пре реєстрацію у Державному реєстрі іпотек №10419261 від 12.12.2006 року, реєстраційний номер запису - 4202651.

25 березня 2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» з однієї сторони і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ» (надалі по тексту - Новий кредитор, Кредитор) укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитним договором та прав за забезпечувальними документами №06 (надалі за текстом - Договір факторингу).

Згідно з Договором факторингу, право грошової вимоги до Позичальника - ОСОБА_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, за Кредитним договором №382/2006 від 08 грудня 2006 року перейшло від ПАТ «КРЕДОБАНК» до Нового кредитора.

Пунктом 2.1.4. Договору сторони встановили, що станом на дату укладання цього договору Банку належать права вимоги за заборгованістю, що виникла з кредитного договору, на загальну суму (в частині щодо непогашеного кредиту, несплачених процентів за користування кредитом, комісії) в розмірі 2 228 639,20 грн. (два мільйони двісті двадцять вісім тисяч шістсот тридцять дев'ять гривень), в тому числі 2 085 637,04 грн. непогашеного кредиту, 142 702,16 грн. несплачених процентів за користування кредитом, 300,00 грн. несплаченої комісії. При цьому Банк , як і новий кредитор підтверджують , що оскільки вищевказана конкретна сума заборгованості може не включати наявні на дату укладення цього договору певні частини заборгованості, права вимоги щодо таких частин заборгованості також (безумовно та в повному обсязі) відступаються на умовах цього договору Банком Новому кредитору, як і Права вимоги, які виникнуть у майбутньому.

Отже, сторони підтвердили, що станом на 25.03.2014 року борг становить загальну суму (в частині щодо непогашеного кредиту, несплачених процентів за користування кредитом, комісії) в розмірі 2 228 639,20 грн. (два мільйони двісті двадцять вісім тисяч шістсот тридцять дев'ять гривень).

25 березня 2014 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» (Превісний Іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІДЕА КАПІТАЛ» (Новий Іпотекодержатель) укладено Договір відступлення прав за забезпечувальними документами, посвідчений ОСОБА_8, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №287, 288 (надалі за текстом - Договір про відступлення прав за забезпечувальними документами).

Відповідно до п. 2.1. Договору про відступлення прав за забезпечувальними документами, у зв'язку з укладенням Договору факторингу ОСОБА_9 (ПАТ «КРЕДОБАНК») відступає Цесіонарієві (TOB «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ»), а Цесіонарій набуває від ОСОБА_9 всі права заставодержателя /іпотекодержателя за Забезпечувальними документами (з визначеного Договором факторингу дня переходу від ОСОБА_9 до Цесіонарія прав вимоги за Кредитним договором).

Права за Забезпечувальними документами, що відступаються згідно з цим Договором, охоплюють, зокрема, але не виключно:всі права ОСОБА_9 як заставодержателя / іпотекодержателя за Забезпечувальними документами щодо задоволення за рахунок предмету застави за Забезпечувальними документами вимог до Позичальника за Кредитним договором та вимог до Заставодавця за Забезпечувальними документами; всі права вимоги ОСОБА_9 до Заставодавця за Забезпечувальними документами щодо сплати Заставодавцем ОСОБА_9 грошових коштів, зобов'язання щодо якої (сплати) не виконанні Заставодавцем станом на день переходу прав, визначений вище в пункті 2.1. цього Договору, або виникнуть в майбутньому (щодо відшкодування витрат на утримання, збереження і страхування предмету застави, на звернення стягнення на предмет застави, на його реалізацію, відшкодування збитків тощо); всі права ОСОБА_9 як заставодержателя / іпотекодержателя за Забезпечувальними документами ініціювати державну реєстрацію в державних реєстрах відомостей щодо застави, заборони відчуження предмету застави за Забезпечувальними документами, змін у відомостях про такі заставу, заборону відчуження та відомостей про припинення обтяжень предмету застави за Забезпечувальними документами.

Пунктом 3.2. Договору про відступлення прав за забезпечувальними документами встановлено, що шляхом укладення (підписання) цього Договору Сторонами підтверджується фактичний перехід від ОСОБА_9 до Цесіонарія (фактичне відступлення) прав заставодержателя / іпотекодержателя за Забезпечувальними документами з визначеного Договором факторингу дня переходу від ОСОБА_9 до Цесіонарія прав вимоги за Кредитним договором. Не вимагається підписання, оформлення будь-яких інших документів, вчинення будь-яких додаткових дій, правочинів для підтвердження фактичного переходу від ОСОБА_9 до Цесіонарія (фактичного відступлення) прав заставодержателя / іпотекодержателя за Забезпечувальними документами.

Згідно п. 3.3. Договору про відступлення прав за забезпечувальними документами, з дня переходу від ОСОБА_9 до Цесіонарія прав заставодержателя/іпотекодержателя за Забезпечувальними документами, які відступаються згідно з цим Договором, ОСОБА_9 вибуває з відповідних правовідносин, які склалися між ним (ОСОБА_9) та Заставодавцем за Забезпечувальними документами, а Цесіонарій заміняє ОСОБА_9 в таких правовідносинах.

Згідно частини 2 пункту 2 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори зобовязані подавати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Частиною другою пункту 8 статті 23 визначено, що розпорядник майна зобовязаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності згідно з даними обліку боржника , а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Отже, вимоги кредиторів, забезпечені заставою майна боржника, які за своїми ознаками (моментом виникнення) також можуть відноситися до вимог конкурсних кредиторів, вносяться окремо до реєстру вимог кредиторів незалежно від подання ними заяв із вимогами та на будь-якій стадії процедури банкрутства. Тобто, навіть після спливу встановленого Законом строку звернення із заявою про визнання кредиторами до боржника.

Такої ж правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України у своїй постанові від 24 листопада 2009 року № 4202-31/127.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону у першу чергу задовольняються вимоги, забезпечені заставою, а в четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, які не забезпечені заставою, у тому числі вимоги кредиторів, що виникли із зобовязань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.

Затверджуючи реєстр вимог кредиторів та зазначаючи в ньому відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав, суду належить встановити фактичну наявність майна (майнових прав), якими забезпечується задоволення заставних грошових вимог. А у випадку встановлення фактичної відсутності заставного майна (майнових прав) або припинення (погашення) зобов'язань, забезпечених заставою майна боржника, такі вимоги конкурсних кредиторів до боржника не можуть включатися до реєстру вимог кредиторів у першу чергу.

Такої правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема, у своїй постанові № Б8/086-10 від 17 січня 2012 року.

Кредитор стверджує, що розпорядник майна ПП "ТФ "Будівельник" не виконав вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" і не вніс до Реєстру вимог кредиторів вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІДЕА КАПІТАЛ" у розмірі 2 333 968,79 грн., що виникли на підставі кредитного договору № 382/2006 від 08 грудня 2006 року, та які забезпечені заставою майна боржника.

Товариством з обмеженою відповідальністю отримано заяву розпорядника майна ОСОБА_10 від 10.03.2015 року із змісту якої випливає, що розпорядник обізнаний з тим, що майно Приватного підприємства "Тернопільська фірма "Будівельник" перебуває в іпотеці кредитора.

Кредитор посилається на правову позицію Верховного Суду України, що викладена у постанові Судової палати у господарських справах від 09 вересня 2014 року у справі № 3-72гс14.

З огляду на наведене, заявлені вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ», м. Львів, вул. Сахарова, 43, підлягають до часткового задоволення в сумі 2 228 639,20 грн. (два мільйони двісті двадцять вісім тисяч шістсот тридцять дев'ять гривень двадцять копійок) як обґрунтовано заявлені та документально підтверджені.

На підставі наведеного та керуючись статтями 43, 86 Господарського процесуального Кодексу України, ст.ст.14, 23, 31 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, господарський суд,-

У Х В А Л И В:

1.Визнати частково вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ», м. Львів, вул. Сахарова, 43, код СДРПОУ 37854056, кредитором по справі №10/6-5022/1319/2011 відносно Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник», м. Тернопіль, вул. Миру, З в сумі 2 228 639,20 грн. (два мільйони двісті двадцять вісім тисяч шістсот тридцять дев'ять гривень двадцять копійок) як такі, що забезпечені заставою.

2.В задоволенні решти вимог відхилити.

3.Зобов'язати ліквідатора Приватного підприємства «Тернопільська фірма «Будівельник», м. Тернопіль Окряка ОСОБА_11, м. Тернопіль внести вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІДЕА КАПІТАЛ», м. Львів, вул. Сахарова, 43 в сумі 2 228 639,20 грн. до реєстру вимог кредиторів окремо, а також внести відомості про заставне майно боржника, яке є предметом застави.

4.Ухвалу направити кредитору та розпоряднику майна ОСОБА_3, м. Тернопіль.

Суддя М.Є. Півторак