ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"03" липня 2015 р. Справа № 911/2796/15

Суддя Лутак Т.В., розглянувши

заяву Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-2007»

про порушення справи про банкрутство

встановила:

До господарського суду Київської області надійшла заява Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області № 1279/9/10-036 від 01.07.2015 (вх. № 2919/15 від 03.07.2015) про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-2007» в порядку статей 10, 11, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Дослідивши матеріали вищезазначеної заяви про порушення справи про банкрутство, суд дійшов висновку, що дана заява не може бути прийнята судом до розгляду з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви кредитора додаються докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно з положеннями постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» № 270 від 05.03.2009 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Так, належними доказами надіслання копії позовної заяви та доданих до неї документів іншій стороні у справі визнаються оригінали квитанцій, фінансових чеків та описи вкладень установ зв'язку.

Заявником до заяви про порушення справи про банкрутство № 1279/9/10-036 від 01.07.2015 (вх. № 2919/15 від 03.07.2015) додано фіскальний чек від 01.07.2015 та опис вкладення у цінний лист від 01.07.2015, з яких вбачається, що останнім направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Енерго-2007» лише заяву про порушення справи про банкрутство в 1 кількості, інші документи, що додані до заяви про порушення справи про банкрутство № 1279/9/10-036 від 01.07.2015 (вх. № 2919/15 від 03.07.2015) не направлялися, оскільки в описі вкладення у цінний лист від 01.07.2015 не зазначені.

Відповідно до абз. 7 п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви про порушення справи про банкрутство додається рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили, а згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви кредитора додаються копії виконавчих документів.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що безспірні вимоги кредиторів - це грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції. Отже, саме лише судове рішення за відсутності виданого на його підставі виконавчого документа та постанови органу Державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження не може бути підтвердженням безспірності грошових вимог. При цьому виконавчий напис нотаріуса не може вважатися доказом безспірності грошових вимог. Що ж до безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, то враховуючи, що стягнення з рахунків боржника - юридичної особи коштів у рахунок погашення податкового боргу здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України «Про виконавче провадження», доказами їх підтвердження є рішення суду про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасовані доручення для примусового стягнення коштів у дохід бюджету в рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів щодо отримання заборгованості за процедурою, передбаченою Податковим кодексом України (п. 8 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)»).

Проте, заявником до заяви про порушення справи про банкрутство № 1279/9/10-036 від 01.07.2015 (вх. № 2919/15 від 03.07.2015) не додано будь-яких доказів набрання законної сили постановою Київського окружного адміністративного суду від 19.12.2012 у справі № 2а-5854/12/1070, а також копії виконавчого документу до зазначеної постанови.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; з інших підстав, передбачених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку після усунення допущених порушень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 3, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву Вишгородської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області № 1279/9/10-036 від 01.07.2015 (вх. № 2919/15 від 03.07.2015) про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерго-2007» разом з доданими до неї документами (всього на 37 арк.) повернути заявнику без розгляду.

Суддя Т.В. Лутак