ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.07.15р. Справа № 904/4895/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САММІТ", м.Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМАШ", м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за договором поставки у розмірі 369 346,86 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - Лесюк Л.А., довіреність від 02.06.15р.,

- Максименко В.І., довіреність від 02.06.15р.;

від відповідача - представник не з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САММІТ" (далі - позивач) звернулась до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМАШ" (далі - відповідач) суму 205 200,00 грн. основного боргу, 18 349, 94 грн. 3% річних, 145 796,92 грн. інфляційних, а всього суму 369 346,86 грн. заборгованості за порушення виконання зобов'язань за договором поставки №431/12 від 07.02.11р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач вдруге у судове засідання не з'явився, відзив на позов та документи на вимоги суду не надав. Про час та дату розгляду спору повідомлений належним чином, оскільки в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, що підтверджує отримання відповідачем ухвали про виклик у судове засідання (а.с.63).

Згідно ст. 75 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

07.02.2014 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (покупцем) було укладено договір постачання №431/12 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця зварювальне обладнання та комплектуючі до нього (далі - товар), а покупець зобов'язується сплатити та прийняти товар на умовах даного Договору. Найменування, асортимент, кількість та ціна товару встановлюються відповідною Специфікацією на погоджену партію товару, яка є невід'ємною частиною Договору (п.1.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України).

За умовами абз.7 Договору товар постачається по передплаті, розмір та порядок проведення передплати встановлюється відповідною підписаною Специфікацією на відповідну партію такого товару. Після підписання Специфікації на відповідну партію товару, ціна, зазначена в Специфікації на дану партію товару, зміні не підлягає. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з рахунка покупця.

Згідно п.2 Специфікації №80 від 23.05.12р. розмір передплати за товар становить 456 000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд зазначає, що позивачем поставлено відповідачу товар на суму 456 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1365 від 28.05.12р. з відбитками печаток та підписами представників підприємств обох сторін (а.с.38), проте відповідачем здійснено лише часткову передплату товару на суму 250 800, 00 грн., у зв'язку з чим у останнього виникла основна заборгованість перед позивачем в розмірі 205 200, 00 грн., що підтверджується матеріалами справи.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував відповідачу інфляційні за період з червня 2012 року по квітень 2015 року на суму 145 796,92 грн., а також 3% річних за період з 29.05.12р. по 21.05.15р. на суму 18 349,94 грн., що відображається в розрахунку позивача (а.с.4-6).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру 3% річних, суд визнає їх обґрунтованими частково, а саме задовольняє за такий же період, що взятий позивачем на суму 18 339, 94 грн., тоді як в решті нарахувань розміру 3% річних відмовляє за безпідставністю.

Щодо нарахування розміру інфляційних, суд визнає їх обґрунтованими, вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМАШ" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Дзержинського, буд.15А-3, кв.3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САММІТ" (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Суворова, буд.35; ) суму 205 200,00 грн. (двісті п'ять тисяч двісті грн. 30 коп.) основного боргу, 18 339,94 грн. (вісімнадцять триста тридцять дев'ять грн. 94 коп.) 3% річних, 145 796,92 грн. (сто сорок сім тисяч сімсот дев'яносто дві грн. 92 коп.) інфляційних, 7 386,74 грн. (сім тисяч триста вісімдесят шість грн. 74 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров
Повний текст підписаний - 13.07.2015р.