ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015 року Справа №904/2642/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. доповідача,

суддів: Лисенко О.М., Паруснікова Ю.Б.

при секретарі судового засідання: Малику С.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 10.03.15;

представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/2642/15

за позовом Ленінської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України у м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», м. Дніпропетровськ

про розірвання договору та стягнення коштів у сумі 88 966, 57 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області у даній справі від 26.05.2015 року (суддя Ярошенко В.І.) позов задоволений повністю. Розірвано договір на розрахунково-касове обслуговування №2600.6.20408.01 від 03.11.2008 року, укладений між Ленінською районною організацією Профспілки працівників освіти і науки України у м. Дніпропетровську та публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит». Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь Ленінської районної організації Профспілки працівників освіти і науки України у м. Дніпропетровську грошові кошти у розмірі 88085, 71 грн., пеню у сумі 880, 86 грн.

Рішення мотивовано тим, що позивач повідомив відповідача про бажання розірвати договір на розрахунково-касове обслуговування № 2600.6.20408.01 від 03.11.2008 року, і закрити рахунок №01, у звязку з чим просив перерахувати залишок коштів, що обліковуються на його поточному рахунку, відкритому в ПАТ КБ ПриватБанк, про що до виконання було надане відповідне платіжне доручення від 10.03.2015 року №10). Однак, відповідач не виконав зазначене платіжне доручення та не закрив рахунок. Таким чином, господарський суд Дніпропетровської області встановив, що не виконавши платіжне доручення позивача від 10.03.2015 року №10 та не закривши рахунок, відповідач порушив взяті на себе зобовязання, передбачені ст. ст. 1066 1068, 1075 ЦК України, Законом України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні та п.п. 8.2, 8.3 Договору.

Не погодившись з рішенням господарського суду, до апеляційного господарського суду звернувся відповідач із апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуваний судовий акт. В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що:

- п.3.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління НБУ від 21.01.2004 року №22, передбачає що Банк приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки, а також на думку відповідача, він не має законних підстав виконувати платіжне доручення позивача від 10.03.2015 року №10, оскільки його строк дії минув;

- щодо стягнення суми штрафних санкцій (пені) в розмірі 880,86 грн., то умовами договору не передбачена відповідальність сторін за неналежне виконання його умов/зобовязань.

В матеріалах справи відсутній відзив позивача на апеляційну скаргу, згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

07.07.2015 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови. Представник позивача надав пояснення по справі навів обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства. Представник відповідача в судове засідання не зявився, в матеріалах справи відсутні обґрунтування поважності підстав його неявки в засідання апеляційного господарського суду.

Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення сторін у справі належним чином про розгляд господарської справи в апеляційній інстанції та реалізації ними права судового захисту своїх інтересів (див. пункт 3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Перевіривши доводи сторін і давши їм правову оцінку, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені оскаржуваного рішення, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» не підлягає задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що 03.11.2008 року між публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - банк) та Ленінською районною організацією профспілки працівників освіти і науки України в м. Дніпропетровську (далі - клієнт) укладено договір на розрахунково-касове обслуговування №2600.6.20408.01 (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті №01 (далі - рахунок) та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Сторони визначили, що договір може бути розірваний за заявою будь-якої сторони. При розірванні договору, клієнт зобовязаний закрити рахунок, подавши в банк документи, що передбачені чинним законодавством України для закриття рахунку. Закриття рахунку здійснюється виключно за умови повного розрахунку клієнта перед банком по сплаті послуг за розрахунково-касове обслуговування рахунку (п.п. 8.2, 8.3 Договору).

10.03.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору і закриття поточного рахунку №01, у звязку з чим просив перерахувати залишок коштів в сумі 88 085,71 грн. на рахунок, відкритий в ПАТ КБ «ПриватБанк», про що до виконання надав платіжне доручення від 10.03.2015 року №10 (а.с.18-19).

В матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем вимог заяви позивача, а саме докази виконання платіжного доручення від 10.03.2015 року №10.

Відповідно до пункту 1.9. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках або якщо договором між банком та платником передбачено їх приймання та виконання в разі відсутності/недостатності коштів на цих рахунках.

Місцевим господарським судом встановлено, що згідно банківської виписки станом на 27.02.2015 року на рахунку позивача обліковуються кошти в розмірі 88 085, 71 грн. (а.с.17).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до статті 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Аналогічне положення вміщено у п.2.1 Договору укладеного між сторонами, а саме банк здійснює розрахунково касові обслуговування Рахунків в операційний день Банку у порядку і на умовах, вищезазначених чинним законодавством України та банківськими правилами.

У п.3.3.3 Договору передбачений обовязок відповідача здійснювати розрахунково касове обслуговування рахунку позивача у визначений час з 09-00 год. до 18-00 год., крім суботи, неділі та святкових днів і неробочих днів, а саме:

- платежі за межі Банку по електронним розрахунковим документам, що надійшли від Клієнта до 16-00 год. виконуються протягом поточного банківського дня;

- платежі за межі Банку по електронним розрахунковим документам, що надійшли від Клієнта з 16-00 год. по 17-30 грн. (післяопераційний час) за бажанням Клієнта можуть виконуватись поточного банківського дня згідно з діючими тарифами;

- платежі в межах Банку, що надійшли до 18-00 год. банківського дня виконуються протягом цього банківського дня.

Таким чином, судом першої інстанції зафіксовано порушення відповідачем умов Договору, що спонукало позивача звернутись з заявою про його розірвання.

Статтею 1073 ЦК України передбачені правові наслідки невиконання (неналежного виконання) банком операцій за рахунком клієнта. Так ,у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Після розірвання договору банківського рахунка залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і порядку, встановлені банківськими правилами (ч.3 ст.1075 ЦК України).

Таким чином позовні вимоги про зобовязання виконати платіжне доручення, розірвання договору на розрахунково-касове обслуговування, вимога перерахувати залишок грошових коштів цілком узгоджується з вимогами ст.ст. 1073, 1075 ЦК України.

Згідно з статтею 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть банківські рахунки для юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті. Безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді. Банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти платіжні доручення, платіжні вимоги.

Як встановлено частиною 2 статті 59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" зупинення власних видаткових операцій банку за його рахунками, а також видаткових операцій за рахунками юридичних або фізичних осіб здійснюється лише в разі накладення арешту відповідно до частини першої цієї статті, крім випадків, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму". Зупинення видаткових операцій здійснюється в межах суми, на яку накладено арешт, крім випадків, коли арешт накладено без встановлення такої суми.

Відповідно до п.1.5., 1.12. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22, доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків банки приймають до виконання виключно в межах залишку коштів на цих рахунках. Банк, який не може виконати розрахунковий документ на списання коштів з рахунку клієнта банку в установлений законодавством України термін зобов'язаний узяти розрахунковий документ платника на обліковування за відповідним позабалансовим рахунком, надіслати письмове повідомлення платнику про невиконання його розрахункового документа із зазначенням причини.

Згідно з п.1.15. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті доручення платників про списання коштів зі своїх рахунків і зарахування коштів на рахунки отримувачів банки здійснюють у термін, установлений законодавством України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

За вказаних обставин місцевий суд обґрунтовано задовольнив вимоги позивача про розірвання Договору на розрахунково-касове обслуговування №2600.6.20408.01 від 03.11.2008 року, укладеного між сторонами та зобов'язання відповідача здійснити перерахування грошових коштів у розмірі 88 085,17 грн. з рахунку позивача №01 на рахунок відкритий у ПАТ КБ «ПриватБанк», оскільки в порушення чинного законодавства та умов Договору, відповідач не здійснив розрахунково-касове обслуговування рахунку позивача, обмежуючи таким чином право позивача на розпорядження належними йому грошовими коштами.

Щодо стягнення пені в розмірі 880,86 грн., нарахованої за період з 14.03.2015 року по 23.03.2015 року, то апеляційний господарський суд погоджується із висновком господарського суду Дніпропетровської області про задоволення даної вимоги, оскільки відповідно до ч.2 ст.32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Посилання скаржника на п.3.5. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, яким передбачено 30-денний термін виконання платіжних доручень по тій причині, що законом і Договором передбачено строк обслуговування у день звернення, а Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті є підзаконним нормативним актом, який наразі не може бути застосовано до спірних відносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у оскаржуваному судовому рішенні. Таким чином, рішення місцевого господарського суду відповідає встановленим ними фактичним обставинам, прийняте з дотриманням норм матеріального і процесуального права, передбачені законом підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 101-103, 105 ГПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Дніпропетровське регіональне управління публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/2642/15 відмовити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/2642/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складений 08.07.2015 року

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя О.М. Лисенко

Суддя Ю.Б. Парусніков