РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2015Справа №910/14286/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ад Шина»

до Фізичної особи - підприємця Медянікова Вячеслава Миколайовича

про стягнення 75477,51 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ад Шина» (далі - Позивач) про стягнення з Фізичної особи - підприємця Медянікова Вячеслава Миколайовича (далі - Відповідач) 75477,51 грн. заборгованості та санкцій за поставлений товар у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх обов'язків з його оплати.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП та матеріалів справи, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення повноважних представників покладаються на Відповідача відповідно.

За клопотанням Позивача у зв'язку з неможливістю направлення ним повноважного представника в минуле судове засідання, судом було відкладено розгляду справи.

У дане судове засідання Позивач своїх представників також не направив і подав друге клопотання про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника в дане судове засідання через участь у інших судових процесах.

Разом з цим суд зазначає, що Позивач, як учасник судового процесу не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні свого іншого представника згідно з ч.ч. 1 - 5 ст. 28 ГПК України, наприклад з числа осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами, оскільки про призначення судового засідання на 08.07.2015 Позивачу було відомо заздалегідь, з дати отримання поштового відправлення з ухвалою.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні (п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Суд також приймає до уваги, що явка представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась, та Позивачем не обґрунтовано підстав необхідності прийняття його представником особистої участі в судовому засіданні.

Крім того, Позивач не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) надати, якщо вважав за потрібне, будь-які додаткові пояснення та/або докази заздалегідь до судового засідання в письмовому вигляді через канцелярію суду, направити поштою, кур'єром тощо.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відмовляє в задоволенні клопотання. Судом також не встановлено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні, тому відповідно до статті 75 ГПК України суд здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

У відповідності з ч. 1 ст. 181 та ч. 2 ст. 265 ГК України, враховуючи викладені у позові пояснення Позивача, що договір поставки (купівлі-продажу) у формі єдиного документу між сторонами не укладався, та на підставі залучених до матеріалів справи накладних (підписані та скріплені печатками, повний перелік наведено в позові) Позивачем у період 30.09.2011 - 01.07.2014 поставлявся, а Відповідачем приймався товар.

Вказані накладні містять номенклатуру (асортимент) товару, кількість та ціну, містять підписи представників сторін, скріплені їх печатками. Залучені до справи виписки про рух коштів між сторонами містять відомості про часткову оплату поставок товару по згаданим накладним та підстави перерахування Відповідачем коштів.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір поставки у спрощений спосіб шляхом надання пропозиції товару та її прийняти, та зустрічного прийняття оплати.

Оскільки між сторонами не погоджувався інший строк оплати, то відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України Відповідач був зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якими у даному випадку є залучені до справи накладні, однак Відповідачем вчасної та повної оплати проведено не було.

Судом встановлено, що різниця між поставленим по вищеописаним накладним товаром та здійсненими Відповідачем оплатами становить 62643,65 грн.

Відповідач поставку товару по вищеописаним накладним та наявність заборгованості за товар не спростував, і при цьому доказів наявності у Відповідача претензій щодо якості та/або комплектності поставленого товару матеріали справи не містять.

Отже, наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 692 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована, тому позовні вимоги про стягнення 62643,65 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України за весь час прострочення.

Перевіривши наведений Позивачем у позові розрахунок вищевказаних санкцій, суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку, його арифметичну правильність, відповідність вимогам закону (розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), тому позовні вимоги про стягнення 6091,05 грн. інфляційних та 699,53 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Натомість з вимогами про стягнення 6043,28 грн. пені суд не погоджується, оскільки положення статей 546 та 547 ЦК України передбачають обов'язкове укладення правочину щодо забезпечення, в тому числі пенею, як видом неустойки, виконання зобов'язань між сторонами у письмовій формі, а сторонами даного спору всупереч ст. 547 ЦК України не укладалось у письмові формі правочину щодо забезпечення виконання зобов'язань з оплати наданих послуг пенею.

Статті 1 та 2 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» також вказують, що пеня за прострочення грошових зобов'язань встановлюється за згодою сторін, а її розмір, який повинен застосовуватись, не визначається даним законом, а натомість лише обмежується ним (подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня).

А відтак, у суду відсутні підстави покладати таку відповідальність на Відповідача та стягувати з нього 6043,28 грн. пені, тому в цій частині суд відмовляє.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Медянікова Вячеслава Миколайовича (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 74, кв. 66; ідентифікаційний номер ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ад Шина» (м. Київ, вул. Закревського, 16; ідентифікаційний код 35974863) 62643 (шістдесят дві тисячі шістсот сорок три) грн. 65 коп. заборгованості, 6091 (шість тисяч дев'яносто одну) грн. 05 коп. інфляційних, 699 (шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 53 коп. 3% річних, 1680 (одну тисячу шістсот вісімдесят) грн. 72 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.07.2015

Суддя Сташків Р.Б.