ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа № 911/1754/15

За позовом прокурора Автономної Республіки Крим в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України,

Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго"

про стягнення 1208959,80грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від прокурора - Секретар В.В. (службове посвідчення №029901 від 21.10.2014);

від позивача 1 - Яковлєв О.І. (довіреність №67/2015 від 09.06.2015);

від позивача 2 - Чеботарьова І.Г. (довіреність №14-124 від 13.05.2014);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: прокурор Автономної Республіки Крим (далі - прокурор) в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості (далі - Міненерговугілля України) та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" (далі - ОП "Кримтеплокомуненерго") про стягнення 1208959,80грн, у тому числі:

- 288 355,65грн процентів за період з 20.04.2013 по 10.09.2014;

- 920 604,15грн втрат від інфляції за період травень 2013 року - серпень 2014 року.

В обґрунтування заявлених вимог, прокурор посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу №26/1-БО від 08.02.2012 в частині оплати за природний газ, поставлений у березні-квітні 2012 року, у встановлений договором строк.

Наявність підстав для представництва інтересів держави мотивовано прокурором ст.121 Конституції України, ст.361 Закону України "Про прокуратуру" (а.с. 3-7).

Позивач 1 - Міненерговугілля України у поясненні просить суд задовольнити позовні вимоги (а.с.49-51).

Позивач 2 - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пояснення по суті заявлених вимог не надала.

Відповідач у справі - ОП "Кримтеплокомуненерго" відзиву по суті заявлених вимог не надало.

Розгляд справи здійснювався без повноважного представника позивача, за відсутності його відзиву, за наявними у справі документами відповідно до ст. 75 ГПК України з наступних підстав:

- копія ухвали господарського суду Київської області від 29.05.2015 про відкладення розгляду справи направлена за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 28.04.2015 (а.с.40), що підтверджується накладною HAWB №00596474-AAWH(а.с.89);

- ухвала від 24.04.2015 про порушення провадження у даній справі внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень, а інформація про розгляд справи опублікована на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області в мережі Інтернет;

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Прокурор та представники позивачів позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, представників позивачів, суд

ВСТАНОВИВ:

08.02.2012 між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ОП "Кримтеплокомуненерго" укладено договір № 26/1-БО про закупівлю природного газу (а.с.12-17, далі - договір).

Укладений між позивачем 2 та відповідачем договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Не виконання відповідачем зобов'язань за цим договором щодо оплати поставленого природного газу у встановлений договором строк стало предметом розгляду у справі №901/2019/13 господарського суду Автономної Республіки Крим.

Так, рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 29.08.2013 у вказаній справі стягнуто з ОП «Кримтеплокомуненерго» на користь НАК «Нафтогаз України» 6 892 585,74грн основного боргу, 430 473,39грн процентів, 800 000,00грн штрафу, 900 000,00грн пені; в частині стягнення 93 029,73грн втрат від інфляції, 759 805,24грн штрафу, 329 824,79грн пені у задоволені позову відмовлено (а.с.62-67).

Вказаним рішенням встановлено факт поставки відповідачу природного газу, у т.ч. у період січень-квітень 2012 року на суму 23 752 585,74грн та факт допущення відповідачем порушення строку виконання зобов'язання з оплати природного газу, переданого за період січня-квітня 2012 року, а також наявність заборгованості за поставлений у відповідному періоді природний газ у розмірі 6 892 585,74грн.

Зазначене рішення, залишено без змін постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 21.10.2013, яка залишена в силі постановою Вищого господарського суду України від 12.12.2013.

Таким чином, відповідне рішення суду є таким, що набрало законної сили.

В силу ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, відповідні факти, встановлені вказаним рішення суду, не потребують доведення у даній справі.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої ст.625 ЦК України, за несвоєчасне виконання обов'язків з оплати поставленого природного газу, визначених зазначеним рішенням суду.

Як зазначено прокурором та підтверджено позивачем 2 відповідачем основний борг за вказаним рішенням суду не сплачений.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги щодо стягнення процентів у розмірі 288355,65грн заявлені прокурором з 20.04.2013 по 10.09.2014, а вимоги про стягнення втрат від інфляції за період - травень 2013 року - серпень 2014 року у розмірі 920604,15грн.

Зазначені вимоги не були предметом розгляду у справі № 901/2019/13.

Проте, за розрахунком суду розмір процентів за заявлені прокурором періоди становить за поставлений природний газ:

- у березні 2012 року за період з 20.04.2013 по 10.09.2014 на борг у розмірі 6 165 387,94грн - 275 932,81грн (а не 257 932,87грн як зазначено у розрахунку а.с.37);

- у квітні 2012 року за період з 20.04.2013 по 10.09.2014 на борг у розмірі 727 197,80грн - 30422,77грн (а не 30422,78грн як зазначено у розрахунку а.с.38).

Таким чином, вимоги про стягнення процентів підлягають задоволенню у розмірі 288355,58грн; у задоволенні вимог про стягнення 0,07грн процентів суд відмовляє.

Розмір втрат від інфляції за заявлені позивачем періоди за розрахунком суду складає 923 606,49грн, а саме за поставлений природний газ:

- у березні 2012 року за період травень 2013 року - серпень 2014 року на борг у розмірі 6 165 387,94грн - 826 161,98грн;

- у квітні 2012 року за період травень 2013 року - серпень 2014 року на борг у розмірі 727 197,80грн - 97 444,51грн.

Проте, враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню 920 604,15грн втрат від інфляції.

Відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України з відповідача в доход бюджету підлягає стягнення 24 179,19грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 288 355,58грн процентів, 920 604,15грн втрат від інфляції.

3. Стягнути з Орендного підприємства "Кримтеплокомуненерго" в доход державного бюджету України 24 179,19грн судового збору

4. В частині стягнення 0,07грн процентів у задоволенні позову відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.06.2015

Суддя Ейвазова А.Р.