РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2015 року Справа № 924/942/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Гулова А.Г. ,

судді Гудак А.В.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - Стороженко Ю.В.;

органу ДВС - Дудка І.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.05.15 р. у справі № 924/942/14 (суддя Яроцький А.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго"

за участю Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про стягнення в сумі в сумі 50 681 044 грн. 38 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 26.05.2015 року у справі № 924/942/14 (суддя Яроцький А.М.) скаргу Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.12.2014 року про стягнення з боржника 543 929 грн. 81 коп. виконавчого збору у справі № 924/942/14 задоволено.

Визнано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.12.2014 року ВП № 44950377 про стягнення з Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" 543 929 грн. 81 коп. виконавчого збору, недійсною /т.3, а.с. 99-102/.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.05.2015 року у справі № 924/942/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги відповідача.

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- державний виконавець діяв у спосіб, визначений Законом України «про виконавче провадження»;

- державним виконавцем при виконанні зазначеного судового рішення вживалися заходи його примусового виконання, а саме 04.03.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів на рахунках боржника, якою накладено арешт на всі розрахункові рахунки, що є одним з етапів звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для визнання недійсною постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.12.2014 року ВП № 44950377 про стягнення з МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" 543 929 грн. 81 коп. виконавчого збору відсутні; просить скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.05.2015 року у справі № 924/942/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги відповідача /т.3, а.с. 116-123/.

МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Хмельницької області при винесенні ухвали правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю з'ясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законну та обґрунтовану ухвалу, а тому просить оскаржувану ухвалу залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити /т.3, а.с. 133-135/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.06.2015 року у справі № 924/942/14 апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії: головуючий суддя Сініцина Л.М., суддя Гудак А.В., суддя Гулова А.Г.; відстрочено сплату судового збору; призначено до розгляду на 24.06.2015 року /т.3, а.с. 113-115/.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року № 01-07/87, проведено повторний автоматичний розподіл даної справи в зв'язку з перебуванням у відпустці головуючого судді, яким визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Гудак А.В., суддя Гулова А.Г. /т.3, а.с. 138/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 календарних днів; розгляд справи відкладено на 09.07.2015 року /т.3, а.с. 147/.

Розпорядженням керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року № 01-07/99, проведено повторний автоматичний розподіл даної справи в зв'язку з перебуванням у відпустці головуючого судді, яким визначено колегію у складі суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Гудак А.В., суддя Гулова А.Г. /т.3, а.с. 152/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження /т.3, а.с. 153-154/.

08.07.2015 року скаржником долучено до матеріалів справи докази сплати судового збору - платіжне доручення від 22.06.2015 року № 1426 на суму 609,00 грн. /т.3, а.с. 157/.

09.07.2015 року в судовому засіданні відповідач та представник органу ДВС повністю підтримали вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї відповідно.

09.07.2015 року позивач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив; про причини неявки суд не повідомив. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, останній був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи /т.3, а.с. 149/.

Оскільки ухвалами Рівненського апеляційного господарського суду від 12.06.2015 року, від 23.06.2015 року, від 24.06.2015 року, від 06.07.2015 року явка представників сторін обов'язковою не визнавалась, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 року у справі № 924/942/14 задоволено позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" про стягнення 50 681 044, 38 грн. боргу.

Стягнуто з міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 45 314 826,26 грн. основного боргу, 3 728 129,04 грн. пені, 1 030 151 грн. 3 % річних, 607 938,08 грн. інфляційних нарахувань та 73 080 грн. судових витрат /т.1, а.с. 206-208/.

08.08.2014 року господарським судом Хмельницької області видано наказ на примусове виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 року у справі № 924/942/14 /т.1, а.с. 110/.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 12.11.2014 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 року /т.1, а.с. 173-176/ та постановою Вищого господарського суду України від 02.02.2015 року, заяву МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" про визнання наказу від 08.08.2014 року, виданого у справі № 924/942/14, таким, що не підлягає виконанню в частині задоволено частково.

Наказ господарського суду Хмельницької області від 08.08.2014 року, виданий у справі № 924/942/14 визнано таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення 45 314 826,26 грн основного боргу;

В задоволенні заяви про визнання наказу від 08.08.2014 року, виданого у справі № 924/942/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення інфляційних, річних і пені - відмовлено /т.1, а.с. 168-169/.

15.01.2015 року відповідач МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в якій просить скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 23.12.2014 року ВП №44950377 про стягнення 543 929,81 грн. виконавчого збору /т.1, а.с. 179-180/.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 28.01.2015 року у справі № 924/942/14, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року /т.2, а.с.3-6/, відмовлено в задоволенні скарги Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України по винесенню постанови від 23.12.2014 року ВП № 44950377 про стягнення 543 929,81 грн. виконавчого збору /т.1, а.с. 239-240/.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.04.2015 року у справі № 924/942/14 касаційну скаргу Міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго" задоволено частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року та ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.01.2015 року у справі № 924/942/14 скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області в іншому складі суду.

Постанова Вищого господарського судуУкраїни від 07.04.2015 року у справі № 924/942/14 вмотивована наступним:

- судами першої та апеляційної інстанції при розгляді скарги не було враховано постанову Верховного Суду України № 3-217гс14 від 28.01.2015 року, яка згідно зі ст.111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх судів, про те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника; виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

- судам першої і апеляційної інстанції необхідно було встановити, чи вчинялися головним державним виконавцем відділу ДВС України Бойком О.М. виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання наказу від 08.08.2014 року, виданого у справі № 924/942/14, і надати належну правову оцінку таким діям державного виконавця та постанові про стягнення з боржника - МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" 543 929,81 грн. виконавчого збору з урахуванням положень постанови Верховного Суду України № 3-217гс14 від 28.01.2015 року /т.2, а.с. 205-209/.

06.10.2014 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойком О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов'язано боржника - Міське комунальне підприємство "Хмельницьктеплокомуненерго" самостійно виконати рішення суду у 7-ми денний строк з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження; у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій /т.1, а.с. 184/.

Вказана постанова направлена сторонам, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення /т.3, а.с. 10, 38/.

17.10.2014 року головним державним виконавцем Бойком О.М. направлено на адресу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" вимогу № 600/1, якою просив повідомити відділ про залишок заборгованості за наказом господарського суду Хмельницької області від 08.08.2014р. № 924/942/14 /т.2, а.с. 78/.

22.10.2014 року головним державним виконавцем Бойком О.М. направлено на адресу МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" вимогу № 600/1, якою просив повідомити про виконання рішення суду у справі № 924/942/14, надати інформацію про розмір сплачених коштів, провести взаєморозрахунок із стягувачем за судовим рішенням з наданням належним чином засвідчених копій відповідних документів /т.2, а.с. 77/.

06.11.2014 року ПАТ "НАК "Нафтогаз України" направлено на адресу відділу примусового виконання рішень ДВС України лист № 14/2-4756, яким повідомило, що 15.10.2014 року на виконання умов договору від 24.09.2014 року про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п.2 ст.16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014р."), укладеного між МКП "Хмельницьктеплокомуненерго", ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ГУ ДКС України у Хмельницькій області, Департаментом фінансів Хмельницької облдержадміністрації, органами казначейства в рахунок погашення боргу МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за наказом господарського суду Хмельницької області від 08.08.2014 року у справі №924/942/14 перераховано 45 314 826, 26 грн. (суму основного боргу). Решта суми боргу за наказом суду, що складає 5 439 298, 12 грн. залишається не погашеною; просило здійснити всі можливі заходи для повного виконання судового наказу в межах строків, визначених ст.30 Закону України "Про виконавче провадження", а також провести опис майна боржника, накласти арешт на кошти та майно боржника в межах суми боргу /т.2, а.с. 79/.

28.10.2014 року МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" направлено на адресу відділу примусового виконання рішень ДВС України лист, яким повідомило про те, що боржником фактично перераховано стягувачу 45 314 826,26 грн. заборгованості, на підтвердження виконання якого додано платіжне доручення від 02.10.2014 року № 331 (оплату коштів здійснено 15.10.2014 року) /т.3, а.с. 28-29/.

Як зазначалося вище, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 12.11.2014 року, залишеною без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.11.2014 року /т.1, а.с. 173-176/ та постановою Вищого господарського суду України від 02.02.2015 року, заяву МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" про визнання наказу від 08.08.2014 року, виданого у справі № 924/942/14, таким, що не підлягає виконанню в частині задоволено частково.

Наказ господарського суду Хмельницької області від 08.08.2014 року, виданий у справі № 924/942/14 визнано таким, що не підлягає виконанню, в частині стягнення 45 314 826,26 грн основного боргу;

В задоволенні заяви про визнання наказу від 08.08.2014 року, виданого у справі № 924/942/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення інфляційних, річних і пені - відмовлено /т.1, а.с. 168-169/.

В подальшому, 23.12.2014 року головним державним виконавцем Бойком О.М. винесено постанову ВП № 44950377 про стягнення з боржника - МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" 543 929, 81 грн. виконавчого збору /т.3, а.с. 37/.

Як вбачається з матеріалів справи, МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" здійснювалось самостійне погашення заборгованості по рішенню № 924/942/14, що підтверджується наступними документами:

- платіжне доручення № 14715 від 30.12.2014 року на суму 10 000, 00 грн. /т.3, а.с. 85/;

- платіжне доручення № 14970 від 04.02.2015 року на суму 10 000, 00 грн. /т.3, а.с. 86/.

Згідно розпорядження про розподіл коштів № 44950377/1 від 05.01.2015 року, грошові кошти в сумі 10 000, 00 грн., що надійшли 30.12.2014 року необхідно перерахувати:

- 8 839, 01 грн. на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України";

- 982,11 грн. виконавчого збору;

- 178,88 грн. витрат на проведення виконавчих дій /т.3, а.с. 39/.

Згідно розпорядження про розподіл коштів № 44950377/1 від 09.02.2015 року, грошові кошти в сумі 180 140,58 грн. та 10 000,00 грн., що надійшли 04.02.2015 року необхідно перерахувати:

- 10 426,10 грн. на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України";

- 1 158,46 грн. грн. виконавчого збору /т.3, а.с. 50/.

04.03.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Бойком О.М., після звернення боржника зі скаргою 15.01.2015 року про скасування постанови від 23.12.2014 року ВП № 44950377 про стягнення 543 929,81 грн. виконавчого збору, винесено постанову про арешт коштів боржника /т.3, а.с. 59/.

Відсутність будь-яких дій державного виконавця з примусового виконання рішення суду від 24.07.2014 року слугувало підставою для звернення до суду боржника із скаргою на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в якій просить скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України від 23.12.2014 року ВП № 44950377 про стягнення 543 929,81 грн. виконавчого збору.

При прийнятті рішення, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 124 Конституції України та статті 115 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Закон України "Про виконавче провадження" визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до част.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до част.2 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Водночас, част.1 ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Згідно п.7 ст.28 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Відповідно п.3.7.4 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затверлденої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Крім того, виконавчий збір стягується за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконано примусово (п.20 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26.12.03 року № 14).

Сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.01.2015 року у справі № 3-217гс14.

Вивчивши матеріали справи, судом не встановлено факту вчинення відділом державної виконавчої служби в межах виконавчого провадження заходів примусового виконання рішення, передбачених ст.32 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої заходами примусового виконання рішення є:

звернення стягнення на кошти та інше майно боржника,

звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника,

вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

інші заходи, передбачені рішенням.

Таким чином, правові підстави для стягнення виконавчого збору в сумі 543 929, 81 грн. - відсутні, оскільки державним виконавцем не вживалися заходи щодо примусового виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014 року по справі № 924/942/14. При цьому постанова про арешт коштів на рахунках, винесена після звернення боржника зі скаргою, без виявлення та вилучення в боржника грошових коштів, з послідуючим зарахування на рахунок стягувача, не може бути достатнім доказом вчинення заходів примусового виконання рішення.

Окрім того, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, залишивши поза увагою розпорядження про розподіл коштів, оскільки останні були сплачені боржником самостійно та до винесення постанови про арешт коштів на рахунках боржника, а тому не можуть бути доказами примусового виконання рішення по справі № 924/942/14.

Відповідно до п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними, документально необґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді справи. Ухвала господарського суду Хмельницької області у даній справі ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 26.05.15 р. у справі № 924/942/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 924/942/14 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Гудак А.В.