ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. Справа № 925/891/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: Білозор О.О., Козовий О.М. - за довіреностями;

від відповідача: Глийовий М.С. - голова, Алтунін М.Є., Мельник В.В. - за довіреностями;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Імпульс Плюс" до фермерського господарства "Джерело-Г" про стягнення 434 360 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 434 360,00 грн. збитків, як упущеної вигоди позивача, внаслідок перешкоджання відповідачем позивачу в обробітку поля за укладеними позивачем договорами підряду № 951 від 03.02.2014 року та № 1740 від 13.11.2014 року.

Заявою від 30.06.2015 року позивача свої вимоги зменшив до стягнення лише 148 050,71 грн. збитків та надав нові розрахунки.

Дану заяву суд ухвалив прийняти до розгляду як подану в порядку ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні представники позивача свої зменшені позовні вимоги підтримали повністю та просять їх задовольнити.

Представники відповідача проти позову заперечили повністю через його необґрунтованість та безпідставність.

Заслухавши доводи і пояснення представників сторін та дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з такого:

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається наступне:

Позивач вказує, що між ним та Фермерським господарством "Зерно життя" було укладено договір підряду № 951 від 03.02.2014 року (а.с. 9), а з Фермерським господарством "Зернятко плюс" - договір підряду № 1740 від 13.11.2014 року ( а.с. 13) із додатковими угодами до них.

За умовами обох вказаних договорів підряду, позивач на користь обох фермерських господарств зобов'язався надати послуги підряду з виконання сільськогосподарських робіт (обробіток ґрунту - дискування, культивація, оранка, посів сільськогосподарських культур, внесення міндобрив) на земельних ділянках, які належать фермерським господарствам на праві власності або на праві користування.

Пунктами 1.3. та 1.4. договорів підряду № 1740 та 951 визначено, що місцем виконання робіт є територія України. Конкретний перелік робіт, строки, місце виконання та вартість робіт погоджуються сторонами у додаткових угодах до договорів підряду, що є його невід'ємними частинами.

Позивач не надав у справу докази існування додаткових угод із вказівками про конкретні земельні ділянки, на яких позивачем повинні надаватися послуги із обробітку землі та посіву сільськогосподарських культур за вказаними договорами підряду.

Представники позивача пояснили це відсутністю доцільності та потреби складення таких додаткових угод, оскільки розпорядження про місце знаходження конкретних земельних ділянок для обробітку позивач отримував від кожного свого замовника усно, а також йому пред'являлися для огляду і договори оренди чи суборенди на такі ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що 19 та 20 квітня 2015 року, при спробі обробітку земельної ділянки на виконання вищевказаних договорів підряду № 1740 та 951 ( із кадастровим номером :01:001:0894, якою за договором суборенди від 05.11.2014 року користується ФГ "Зернятко Плюс" (а.с. 18), відповідач перешкодив діям позивача, вилучив та утримував в себе трактор позивача Джон Дір, який повинен був проводити роботи.

Свої дії представники відповідача пояснили тим, що ця ділянка знаходиться у безперервному користуванні ФГ "Джерело-Г" з лютого 2011 року і станом на час наміру проведення позивачем робіт з обробітку цієї ділянки, вона вже була оброблена та засіяна, а позивач своїм трактором знищував посіви зернових, які належать відповідачу.

За доводами представників позивача, внаслідок протиправного утримання відповідачем трактора Джон Дір, позивач не зміг виконати підрядні роботи по обробітку ґрунту за договорами підряду № 1740 та 951 і не отримав за це кошти в оплату робіт. Це спричинило збитки позивачу, які він при подачі позову оцінив в суму 434 360,00 грн.

Заявою від 30.06.2015 року № 388 позивач свої позовні вимоги зменшив до стягнення лише 148 050,71 грн., які позивач вважає своїм чистим доходом (упущена вигода) і які складаються із сукупної вартості послуг, обумовлених

додатками до договорів підряду № 1740 та 951, за мінусом визначеної позивачем собівартості цих послуг ( а.с. 138-141).

В обґрунтуванні позовних вимог позивач наполягає, що спірні кошти в сумі 148 050,71 грн., які він просить стягнути, є саме збитками позивача.

Суд не погоджується із таким твердженням і вважає, що якщо між сторонами у справі немає договірних стосунків, то у даному випадку може йти мова лише про стягнення позадоговірної шкоди на підставі ст. 1166 ЦК України.

Дана норма визначає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Суд погоджується, що позивач вправі посилатися на ст. 22 ЦК України, яка визначає право на стягнення упущеної вигоди, оскільки дана норма визначає правила відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, однак за умови доведення права на її стягнення.

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду - див. коментар до ст. 22 ЦК України).

в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди (Ухвала Верховного Суду України (судова колегія з цивільних справ) від 21.12.2005 р.)

Натомість, у поданому позові позивач навіть не ставить питання про доведення ним всіх чотирьох складових для стягнення шкоди із відповідача.

Представники відповідача звертають увагу суду, що перешкоджання діям позивача по обробітку земельної ділянки та затримання трактора Джон Дір відбулося виключно з метою припинення протиправних дій позивача. Відповідач вказує, що він правомірно користується земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0894 по договору оренди землі № 98 від 07.02.2011 року (а.с. 47) та по додатковій угоді до нього № 663 від 26.10.2011 року, яка укладена на період до 31.08.2016 року ( а.с. 85).

На доводи представників позивача про те, що ні вказаний договір оренди, ні додаткова угода до нього, укладені у 2011 році, станом на сьогодні не пройшли державну реєстрацію у місцевому відділі Держкомзему, що вбачається із долучених до справи копій цих документів, представники відповідача наголосили, що у реєстрації договору з додатковою угодою відповідачу вчинялася протидія. Договір оренди стосується кількох земельних ділянок, права на які зареєстровані у Державному реєстрі ( а.с. 88-96) крім ділянки з кадастровим № :01:001:0894. Однак відповідач просить врахувати, що він безперервно користується і вказаною земельною ділянкою теж та сплачує за неї орендну плату і боргу по орендній платі за земельну ділянку з кадастровим № :01:001:0894 площею 44,3463 кв.м. у відповідача немає, що підтверджено довідкою сільського голови (а.с. 97).

Суд погоджується із доводами представників відповідача про те, що відповідач лише 20.04.2015 року має причетність до затримання трактора позивача, оскільки з цієї дати після втручання у конфлікт між сторонами правоохоронних органів, трактор позивача Джон Дір з дисковою бороною перебував у відповідача на відповідальному зберіганні, про що представником відповідача заступнику начальника СВ Тальнівського РВ УМВС капіталу міліції Вовку О.В. видано зберігальну розписку (а.с. 110).

Питання про виїмку трактора та про його повернення позивачу було вирішено правоохоронними органами лише 06.05.2015 року, про що складено протокол тимчасового доступу до речей та документів ( а.с. 111).

Доказів про те, що в період після прийняття відповідачем 20.04.2015 року трактора на зберігання і до часу його виїмки 06.05.2015 року, відповідач протиправно та зловмисно утримував його у себе - сторонами у справу не подано.

Оскільки з 20.04.2015 року і по 06.05.2015 року трактор позивача з дисковою бороною фактично мав статус речового доказу у процедурі розслідування правоохоронними органами фактів звернення позивача та відповідача щодо порушення їх прав, то відповідач не може бути відповідальною особою за завдану позивачу шкоду в цей період.

Як вказано вище, згідно ч. 4 ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Таких норм позивач суду не вказав.

На запитання суду, чи міг позивач для відвернення своїх матеріальних втрат залучити до обробітку землі інші трактори, яких у позивача згідно статистичної звітності (а.с. 123) є 12 штук, представники позивача зауважили, що не всі інші трактори мають достатньо потужності для обробітку землі, крім того, вони вже були задіяні на інших земельних ділянках. Також всі роботи слід було провести у період з 19 по 24 квітня 2015 року і з 27 квітня по 01 травня 2015 року, що вказано у додатках до договорів підряду № 1740 та № 951.

Через невиконання підрядних робіт позивач не отримав у повній сумі плату за вказаними договорами підряду (йому сплачено було лише 200 001,93 грн. в рахунок майбутніх робіт (а.с. 104).

З пояснень представників сторін судом встановлено, що позивачу було відомо про проблемне право користування земельною ділянкою з кадастровим № :01:001:0894 площею 44,3463 кв.м., на якій було затримано трактор Джон Дір. Це випливає із листування позивача і його замовника ФГ "Зернятко Плюс".

Позивач листом від 17.04.2015 року № 189 (а.с. 41) звернувся до голови ФГ "Зернятко Плюс" і попередив про проблеми в обробітку земельних ділянок за договором підряду № 1740 та висловив стурбованість про не попередження позивача про спірність оренди земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту в адмінмежах Лісівської сільської ради Тальнівського району Черкаської області. Даним листом позивач також просив провести передоплату за роботи і вирішити всі спірні питання для належного виконання ним, як підрядником, робіт за договором.

За доводами відповідача, про передачу в користування земельної ділянки з кадастровим № :01:001:0894 площею 44,3463 кв.м. іншій особі (гр. Руденко Р.В.) ФГ "Джерело -Г" взнало лише у 2015 році. При цьому користування цією ж ділянкою збоку відповідача було безперервним з 2011 року і для передачі земельної ділянки іншій особі цю ділянку у відповідача не вилучали в установленому порядку.

До відповідача у справі новий орендар гр. Руденко Р.В. та суборендар ФГ "Зернятко Плюс" ніяких вимог чи позовів про звільнення ділянки, про усунення перешкод у користуванні нею чи інших позовів для захисту своїх прав, не пред'являли.

Суд вважає, що винною особою в тому, що позивач не зміг провести роботи на земельній ділянці з кадастровим № :01:001:0894 площею 44,3463 кв.м., а потім і на інших ділянках за договорами підряду № 1740 та 951, внаслідок затримання відповідачем його трактора, є виключно замовник робіт по договору підряду № 1740 - Фермерське господарство "Зернятко Плюс".

Дане підприємство не забезпечило підрядника-позивача фронтом робіт, до якого можна було б приступити безперешкодно.

Не заперечуючи як таке, право позивача на стягнення збитків і шкоди за наявності для цього відповідних підстав, суд вважає, що у виниклій між сторонами ситуації у позивача немає права на захист своїх порушених прав щодо забезпечення можливості обробітку земельної ділянки, безпосередньо проти відповідача у справі.

З обставин справи вбачається, що між відповідачем та ФГ "Зернятко Плюс" і гр. Руденко Р.В. фактично вже існує спір про право на користування земельною ділянкою з кадастровим № :01:001:0894 площею 44,3463 кв.м., бо за доводами відповідача, технічну документацію до договору оренди землі № 98 від 07.02.2011 року він розробляв в т.ч. і на ділянку із кадастровим № 124085800:01:001:0894 (а.с. 47-62).

Цей спір може бути вирішений виключно між цими особами.

Позивач у справі не є особою, яка має право власності чи користування земельною ділянкою з кадастровим № :01:001:0894 і не є особою, що має речові права на чуже майно ( ст. 395 ЦК). Позивач є лише підрядником, який виконує роботи за завданням замовника.

Це позбавляє позивача скористатися нормою ст. 396 ЦК України, яка визначає, що особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу, яка врегульовує захист права власності.

На думку суду, за таких умов позивач не має права доказувати відсутність у відповідача права на користування земельною ділянкою з кадастровим № :01:001:0894, вимагати надання доступу для проведення її обробітку та стягувати з цих підстав шкоду.

Порушене право у позивача, як вбачається із його доводів, виникло через неотримання доходу за договорами підряду № 1740 та № 951 через неможливість проведення робіт на земельній ділянці, якою, як виявилося користується інша особа. Однак вирішення питання про належного користувача і звільнення ділянки від присутності незаконного орендаря, знаходиться у компетенції не позивача, а відповідача та ФГ "Зернятко Плюс" і гр. Руденко Р.В.

Неправомірність користування земельною ділянкою з кадастровим № :01:001:0894 площею 44,3463 кв.м. з боку відповідача належними і допустимими доказами не доведено, земельна ділянка у відповідача не вилучена, позови про усунення перешкод у користуванні нею до відповідача не заявлені, тому затримання відповідачем на цій ділянці трактора позивача, який своєю роботою знищував посіви відповідача на обробленій ним ділянці, слід вважати правомірною дією, спрямованою на захист порушеного права відповідача.

У відповідності до ст. 19 ЦК України особа має право на самозахист свого цивільного права та права іншої особи від порушень і протиправних посягань. Самозахистом є застосування особою засобів протидії, які не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Способи самозахисту мають відповідати змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідкам, що спричинені цим порушенням. Способи самозахисту можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.

На думку суду, затримання трактора для перешкоджання знищенню посівів, є адекватною дією відповідача на противагу порушенню його права, що вчиняється позивачем.

Як вже встановлено судом, перебування трактора позивача у відповідача після 20.04.2015 року і до 06.05.2015 року пояснюється тим, що з приводу дій сторін вже проводилося розслідування правоохоронними органами і трактор було передано відповідачу на зберігання за зберігальною розпискою від 20.04.2015 року ( а.с. 110). Чому цей факт не знайшов свого відображення в ухвалі Тальнівського районного суду від 29.04.2015 року по справі № 704/562/5-к про надання доступу на тимчасовий доступ до речей ( а.с. 99), учасники процесу суду пояснити не змогли.

У главі ЦК України про підряд, статтею 837 визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно ст. 847, 848 ЦК України підрядник зобов'язаний своєчасно попередити замовника:

1) про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника;

2) про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи;

3) про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Якщо замовник, незважаючи на своєчасне попередження з боку підрядника, у відповідний строк не замінить недоброякісний або непридатний матеріал, не змінить вказівок про спосіб виконання роботи або не усуне інших обставин, що загрожують якості або придатності результату роботи, підрядник має право відмовитися від договору підряду та має право на відшкодування збитків.

Дані норми передбачають, що на відшкодування збитків підрядник має право лише стосовно свого замовника.

Глава 61 ЦК про підряд не передбачає права підрядника на вирішення будь-яких питань із іншими особами щодо правомірності володіння замовником фронтом робіт.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що з укладених позивачем договорів підряду № 1740 та 951 не випливає, на яких конкретно земельних ділянках повинні ці роботи проводитися і правомірність перебування трактора позивача на ділянці з кадастровим № :01:001:0894 площею 44,3463 кв.м. не доведена; перешкоджання підрядним роботам позивача з боку відповідача відбулося в межах правомірного здійснення відповідачем самозахисту своїх прав на земельну ділянку, на якій опинився трактор позивача, що знищував посіви; утримання трактора з 20.04.2015 по 05.06.2015 року здійснено відповідачем як відповідальне зберігання в ході розслідування правоохоронними органами скарг сторін про посягання на майно; позивач у позадоговірних відносинах із позивачем має право лише на стягнення шкоди, але не доводить існування 4х складових для її стягнення, то суд вважає, що правові підстави позову та його правомірність за обставинами справи не доведені, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

При відмові в позові судові витрати на відповідача не покладаються.

Керуючись ст. 49,82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 03 липня 2015 року

Суддя Н.М. Спаських