ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2015 р.Справа № 916/1733/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний банк";

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства "Евріка";

про спонукання до виконання мирової угоди шляхом стягнення 1 649 308,92 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Коваль К.П. - довіреність № 208 від 20.03.2015р.

від відповідача: Шестакова Ю.Д. - довіреність № б/н від 25.05.15р.

У судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний банк" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селянського (фермерського) господарства "Евріка", в якій просить суд спонукати останнє до виконання мирової угоди від 16.08.2011 року, затвердженої ухвалою господарського суду Одеської області від 05.09.2011 року по справі №16/26-09-968 шляхом стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 1 649 308,92 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов мирової угоди, яка була затверджена ухвалою господарського суду Одеської області від 05.09.2011 року в рамках справи № 16/26-09-968, а відтак вважає, що станом на 10.10.2014 року непогашеною, згідно із наданим розрахунком (а.с.71-74) є заборгованість у сумі 1 649 308,92 грн.:, у тому числі прострочена заборгованість по кредиту у сумі 687311,57 грн.; заборгованість за відсотками у сумі 803349,81 грн.; пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 74982,87 грн. та пеня за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту у сумі 83664,67 грн.

На думку позивача, вищевказана ухвала про затвердження мирової угода з огляду на відсутність у ній вказівки про строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, немає статусу виконавчого документу, у зв'язку з чим правомірним є заявлення позову про спонукання виконати її умови.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.04.2015 року було порушено провадження у справі № 916/1733/15 із призначенням розгляду справи в засіданні суду 27.05.2015 року.

25.05.2015 року до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (а.с.28-29), у якому останній просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що сума, заявлена до стягнення, складається як з суми, затвердженої мировою угодою, та і з суми, самостійно донарахованої позивачем вже після затвердження мирової угоди у розмірі 927842,08 грн.

Крім того, відповідач зазначає, що у постанові про відмову у відкритті виконавчого провадження відсутні жодні відомості щодо невідповідності ухвали про затвердження мирової угоди вимогам виконавчого документу, натомість вказано про пропущення строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання, що свідчить про те, що ухвала суду про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, у зв'язку з чим спір про спонукання до її виконання не підлягає розгляду у господарських судах.

З огляду на викладене, відповідачем в засіданні суду 27.05.2015 року було також надано клопотання про припинення провадження у справі (а.с.37-38).

Ухвалою суду від 27.05.2015 року у зв'язку із неподанням витребуваних ухвалою суду доказів, розгляд справи було відкладено на 10.06.2015 року.

У засіданні суду 10.06.2015 року, в якому позивачем були надані письмові пояснення та обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми (а.с.71-74), було оголошено перерву до 22.06.2015 року.

У судовому засіданні 22.06.2015 року представником відповідача було надано письмові пояснення (а.с.80-82), згідно яких останній не погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем, та заявляє про застосування строків позовної давності, а також зазначає, що з приводу донарахованої заборгованості у розмірі 927842,08 грн. позивач має право звернутися до суду з окремим позовом, оскільки в рамках позовних вимог щодо спонукання до виконання мирової угоди не може бути розглянуто питання щодо стягнення за кредитним договором.

У засіданні суду 22.06.2015 року представник позивача під час розгляду справи по суті підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, представник відповідача заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях.

Ухвалою суду від 22.06.2015 року строк розгляду справи за клопотанням представника позивача було продовжено на п'ятнадцять днів, а у засіданні суду оголошено перерву до 06.07.2015 року.

У судовому засіданні 06.07.2015 року представники сторін підтримали правові позиції, що викладалися ними у попередньому судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

Як встановлено судом, рішенням господарського суду Одеської області від 22.04.2009р. позов відкритого акціонерного товариства „Всеукраїнський Акціонерний Банк", назву якого на даний час було змінено на публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський Акціонерний Банк" (надалі за текстом -ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк") на виконання вимог Закону України „Про акціонерні товариства", було задоволено частково, стягнуто з селянського (фермерського) господарства „Евріка" (надалі за текстом -С(Ф)Г „Евріка") на користь ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" заборгованість за кредитним договором № 20/07-SME від 25.12.2007р. в сумі 1 000 000 грн., 10 000 грн. витрат на сплату держмита та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу, відстрочено виконання даного рішення строком до 01.12.2009р., у задоволенні позовних вимог ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" про стягнення пені в сумі 105 293,51 грн. було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2009р. рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2009р. в частині відмови у задоволенні позову про стягнення пені у розмірі 105 293,51 грн. та надання відстрочки виконання рішення суду від 01.12.2009р. було скасовано; в іншій частині рішення залишено без змін з викладенням резолютивної частини рішення в наступній редакції:

« 1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Селянського (фермерського) господарства „Евріка" на користь Відкритого акціонерного товариства Всеукраїнського Акціонерного Банку 1000000 грн. заборгованості за кредитом, 105293,51грн. пені, 11052,94грн. витрат по держмиту та 118 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.»

03.06.2009р. Одеським апеляційним господарським судом по даній справі було винесено додаткову постанову, якою стягнуто з С(Ф)Г „Евріка" на користь ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" 526,47 грн. витрат по держмиту за подання апеляційної скарги.

В свою чергу, господарському суду було доручено видати відповідні накази на примусове виконання вищезазначених постанов Одеського апеляційного господарського суду.

16.06.2009р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2009р., постанови Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2009р. та додаткової постанови Одеського апеляційного господарського суду від 03.06.2009р. у даній справі, господарським судом Одеської області були видані накази про стягнення з С(Ф)Г „Евріка" на користь ПАТ „Всеукраїнський Акціонерний Банк" 1 000 000 грн. заборгованості за кредитом, 105 293,51 грн. пені, 11 052,94 грн. витрат по держмиту, 118,00 грн. витрат на ІТЗ судового процесу, 526,47 грн. витрат по держмиту за подання апеляційної скарги.

Ухвалою суду від 05.09.2011 року по справі №16/26-09-968 (а.с.18-20), прийнятою в порядку ст. 121 ГПК України, було затверджено мирову угоду від 16.08.2011 року, укладену в процесі виконання судового рішення між ПАТ „Всеукраїнський акціонерний банк" та С(Ф)Г „Евріка".

Укладеною мировою угодою було встановлено, що:

- заборгованість селянського (фермерського) господарства „Евріка" (65650, Одеська область, Комінтернівський район, с. Кубанка, , п/р 690 в ОФ Пат „ВіЕйБі Банк", МФО 328726/ перед публічним акціонерним товариством „Всеукраїнський Акціонерний Банк" /04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, к/р 1 в Головному Управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, / за кредитним договором № 20/07-SME від 25.12.2007р. (зі змінами та доповненнями до нього) у відповідності до рішення господарського суду Одеської області від 22.04.2009р. та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 02.06.2009р. у справі №16/26- 09- 968, з урахуванням проведених погашень становить 1092152 грн. 49 коп. /один мільйон дев'яносто дві тисячі сто п'ятдесят дві грн. 49 коп./, з яких: заборгованість по кредиту складає 975 161 грн. 57 коп. /дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч сто шістдесят одна грн. 57 коп./; заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту складає 105 293 грн. 51 коп. /сто п'ять тисяч двісті дев'яносто три грн. 51 коп./; заборгованість з витрат по держмиту складає 11 052 грн. 94 коп. / одинадцять тисяч п'ятдесят дві грн. 94 коп./; заборгованість з витрат на ІТЗ судового процесу складає 118 грн. 00 коп. /сто вісімнадцять грн. 00 коп./, заборгованість з державного мита за подачу апеляційної скарги складає 526 грн. 47 коп. /п'ятсот двадцять шість грн. 47 коп./

- селянське (фермерське) господарство „Евріка" /65650, Одеська область, Комінтернівський район, с. Кубанка, , п/р 690 в ОФ Пат „ВіЕйБі Банк", МФО 328726/ зобов'язана погасити заборгованість по кредиту в сумі 975 161 грн. 57 коп. /дев'ятсот сімдесят п'ять тисяч сто шістдесят одна грн. 57 коп./ протягом 60 /шістдесяти/ місяців (5 /п'ять/ років), починаючи з 01.01.2012р. Погашення заборгованості по кредиту здійснюється селянським (фермерським) господарством „Евріка" не пізніше 10 /десятого/ числа поточного місяця у відповідності з наступним графіком:

з 01.01.2012р. по 30.11.2017р. -щомісячно по 16 500 грн. 00 коп. /шістнадцять тисяч п'ятсот грн. 00 коп./;

30.12.2017р. - 1 661 грн. 57 коп. / одна тисяча шістсот шістдесят одна грн. 57 коп./.

- публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський Акціонерний Банк" /04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, к/р 1 в Головному Управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, / відмовляється від стягнення пені за несвоєчасне погашення кредиту;

- заборгованість перед публічним акціонерним товариством „Всеукраїнський Акціонерний Банк" /04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, к/р 1 в Головному Управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, / з судових витрат у розмірі 11 697 грн. 41 коп. /одинадцять тисяч шістсот дев'яносто сім грн. 41 коп./ селянське (фермерське) господарство „Евріка" /65650, Одеська область, Комінтернівський район, с. Кубанка, , п/р 690 в ОФ Пат „ВіЕйБі Банк", МФО 328726/ зобов'язане погасити протягом 3/трьох/ банківських днів від дня затвердження мирової угоди судом;

- публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський Акціонерний Банк" /04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, к/р 1 в Головному Управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, / та селянське (фермерське) господарство „Евріка" /65650, Одеська область, Комінтернівський район, с. Кубанка, , п/р 690 в ОФ Пат „ВіЕйБі Банк", МФО 328726/ домовились, що з моменту підписання цієї мирової угоди, кредитні відносини за кредитним договором № 20/07-SME від 25.12.2007р. між ними продовжують діяти як такі, що не порушені;

- публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський Акціонерний Банк" /04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, к/р 1 в Головному Управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, / та селянське (фермерське) господарство „Евріка" /65650, Одеська область, Комінтернівський район, с. Кубанка, , п/р 690 в ОФ Пат „ВіЕйБі Банк", МФО 328726/ домовились, що у разі виникнення простроченої заборгованості за кредитним договором № 20/07-SME від 25.12.2007р. більш ніж на 15 /п'ятнадцять/ банківських днів з дати погашення за графіком, публічне акціонерне товариство „Всеукраїнський Акціонерний Банк" /04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, к/р 1 в Головному Управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, / має право вимагати погашення всієї суми заборгованості, сплати процентів за фактичний час користування кредитом, комісій та штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору № 20/07-SME від 25.12.2007р.;

- укладення цієї мирової угоди жодним чином не змінює чи скасовує чинність іпотечного договору від 25.12.2007р. за реєстровим № 6314, укладеного між публічним акціонерним товариством „Всеукраїнський Акціонерний Банк" /04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 5, к/р 1 в Головному Управлінні НБУ по м. Києву та Київській області, / (Іпотекодержателем) та селянським (фермерським) господарством „Евріка" /65650, Одеська область, Комінтернівський район, с. Кубанка, , п/р 690 в ОФ Пат „ВіЕйБі Банк", МФО 328726/ (Іпотекодавцем), та іпотечного договору від 25.12.2007р., за реєстровим № 6315, укладеного між публічним акціонерним товариством „Всеукраїнський Акціонерний Банк" (Іпотекодержателем) та Назаренко Олександрою Гнатівною (Іпотекодавцем)

- цю угоду укладено при повному розуміння сторонами її предмету і термінології у трьох примірниках, по одному примірнику для кожної із сторін, третій примірних разом із спільною заявою сторін про затвердження цієї угоди -для господарського суду Одеської області;

- сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі держави;

- мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом Одеської області і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за нею;

- жодна із сторін не вправі в односторонньому порядку розірвати угоду або змінити її умови.

Вказана ухвала, яка згідно до зазначених у неї відомостей, набрала законної сили 5.09.2011р., підписана суддею та скріплена гербовою печаткою суду.

При цьому, як слідує з матеріалів справи, з моменту затвердження мирової угоди, відповідач у справі - Селянське (фермерське) господарство «Евріка» погасив основну заборгованість лише частково у розмірі 287 850,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними квитанціями про внесення готівки(а.с.46-50).

З огляду на невиконання відповідачем домовленостей, встановлених мировою угодою, позивач 03.11.2014 року звернувся до відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області з заявою про відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій на підставі ухвали господарського суду Одеської області від 05.09.2011 року, якою була затверджена мирова угода у справі №16/26-09-968 (а.с.21).

11.11.2014 року державним виконавцем вказаного відділу ДВС Івановим І.В. у відповідності до п.1 ч.1 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження" було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з огляду на пропущення стягувачем строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання (а.с.22).

З огляду на викладене, вважаючи, що вищевказана мирова угода немає статусу виконавчого документу, позивач звернувся до суду із відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ГПК України, мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

У п. 3.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК).

Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Умови мирової угоди повинні безпосередньо стосуватися предмета позову, що виключає зазначення в ній дій, коштів чи майна, які не відносяться до цього предмета. У зв'язку з цим, зокрема, не можуть включатися до мирової угоди умови щодо застосування неустойки (штрафу, пені) за невиконання її умов.

У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов'язків за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Крім того, відповідно до п. 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Якщо ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження»), і державним виконавцем з цих підстав буде відмовлено у відкритті виконавчого провадження, заінтересована сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

Згідно ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно п. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Враховуючи вищевикладене, суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що ухвала господарського суду Одеської області від 05.09.2011 року по справі №16/26-09-968 про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» та є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону.

При цьому, невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження відповідно до п.6 ч.1 ст.26 Закону „Про виконавче провадження". Більш того, згідно до ч.3 ст.26 Закону „Про виконавче провадження" у разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

Натомість, як встановлено судом, органом ДВС у постанові від 11.11.2014 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання ухвали від 05.09.2011 року у справі №16/26-09-968 не у зв'язку із невідповідністю виконавчого документа вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а, виключно, з огляду на пропущенням позивачем строку для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання унормовані ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з вимогами вказаної статті виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, згідно до ч.ч.3,4 цієї статті рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред'явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред'явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Слід зазначити, що одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які скарги на дії державного виконавця та винесені ним процесуальні акти.

При цьому, з огляду на зміст правових позицій, викладених, зокрема, у постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21 травня 2014 р. у справі N 6-45цс14, від 25 червня 2014 р. у справі N 6-62цс14), суд вважає, що за вищенаведених обставин відсутність у виконавчому документі про стягнення періодичних платежів вказання про строк пред'явлення виконавчого документу до виконання, який повністю унормовано ст. 22 відповідного закону не позбавляє ухвалу від 5.09.2011р. статусу виконавчого документу, що також підтверджується і відсутністю постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження згідно з п.6 ч.1 ст.26 Закону.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку, що позовна вимога про спонукання до виконання мирової угоди в частині стягнення основної заборгованості у сумі 687311,57 грн. не може бути самостійним предметом позову та розглядатися в господарських судах в порядку окремого позовного провадження, а тому провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ст. 80 ГПК України.

Щодо вимоги позивача про спонукання до виконання мирової угоди шляхом стягнення заборгованості за відсотками у сумі 803349,81 грн.; пені за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 74982,87 грн. та пені за несвоєчасну сплату відсотків по кредиту у сумі 83664,67 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст.2 ГПК України, господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

За змістом положень вказаних норм, правом на пред'явлення позову до господарського суду наділені, зокрема, юридичні особи, а суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Так, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою -посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку (а.с.71-74), сплачені відповідачем суми були повністю віднесені на рахунок погашення тіла кредиту щодо сплати якого і було укладено мирову угоду. Натомість заявлені проценти та пеня нараховані у зв'язку з невиконанням зобов'язання за кредитним договором та не були включені до умов мирової угоди, спонукання виконати умови якої та її невиконання і є у даному випадку предметом та підставою позову.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

При цьому, суд не розглядає заяву про застосування строків позовної давності, оскільки у позові в цій частині відмовлено з інших підстав.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог та припинення провадження у справі, підстави для покладення на відповідача судових витрат згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Керуючись ст.ст. 44, 49, п. 1 ч. 1 ст. 80,ст.ст. 82- 85, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині спонукання до виконання мирової угоди шляхом стягнення основної заборгованості у розмірі 687311,57 грн. припинити.

2. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 13 липня 2015 р.

Суддя Ю.М. Щавинська