ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2015 р. Справа № 911/2051/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Київобленерго"

до відповідача Малого колективного підприємства "Фобос"

про стягнення 34 729,85грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Кошман В.О. (довіреність №113 від 20.05.2015);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство "Київобленерго" (далі - ПАТ "Київобленерго") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Малого колективного підприємства "Фобос" (далі - МКП "Фобос") про стягнення 34729,85грн, у тому числі:

- 33875,36грн основної заборгованості;

- 854,49грн пені за період з 01.01.2015 по 30.04.2015.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором № 1598 від 16.04.2009 про постачання електричної енергії в частині здійснення оплати у встановлений договором строк (а.с.3-6).

Відповідач у справі - МКП "Фобос" відзиву по суті заявлених вимог не надало.

Розгляд справи здійснено за відсутності повноважного представника відповідача, його відзиву з наступних пістав:

- копія ухвали від 14.05.2015 про порушення провадження у даній справі направлена відповідачу рекомендованим поштовим відправленням за адресою, яка вказана у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом 28.05.2015 (а.с.48-49), повернута до суду з довідкою відділення зв'язку, у якій причиною повернення вказано: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.44-47);

- ухвала про відкладення розгляду справи від 02.06.2015 направлена за тією ж адресою відповідача, що підтверджується відміткою на ухвалі (а.с.64, зворот), однак, також повернута у зв'язку з відсутністю адресата за відповідною адресою;

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.04.2009 між Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго», правонаступником якого, як вбачається з статуту (а.с.11), є Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі - постачальник) та МКП "Фобос" (далі - споживач), укладено договір № 1598 про постачання електричної енергії (а.с.23-27, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 30 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору.

Згідно п. 2.3.3 договору, споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку №4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та додатку №6 «Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку».

В силу п.1.1 додатку № 4 «Про порядок розрахунків за активну електроенергію», розрахунковий період встановлено споживачу з 12 числа календарного місяця до 12 числа наступного місяця. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється, як визначено п. 2.1 відповідного додатку, протягом 5 операційних днів з дати закінчення розрахункового періоду.

Згідно додатку №6 «Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку»:

- покази розрахункових приладів обліку електричної енергії (лічильників) знімаються станом на 8-00 годину на дату закінчення розрахункового періоду (п.1);

- споживач зобов'язаний протягом 8 годин з моменту зняття показів лічильників довести їх значення до постачальника електричної енергії (п.7);

- у разі неподання споживачем даних про покази лічильників, вказаних у п. 2 цього додатку - №63833050, та у разі відсутності показів цих лічильників, знятих постачальником, визначення обсягу спожитої електроенергії здійснюється у відповідності до ПКЕЕ;

- у випадку, коли постачальник зняв покази електролічильників, які відрізняються від наданих споживачем, обсяги споживання електроенергії розраховуються за показами, знятими постачальником.

У відповідності до п. 3.2.1 договору, споживач має право на зміну (корегування) договірних величин електричної енергії у порядку, визначеними умовами розділу 5 вказаного договору.

Згідно п. 4.2.2 договору, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених розділом 5 договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величин.

Відповідно до п. 5.1 договору, договірні величини споживання електричної енергії та потужності визначаються сторонами у додатку №2 «Обсяг постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу», що є невід'ємною частиною вказаного договору.

Як визначено п. 1.1 додатку №2 до договору «Обсяг постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу» (а.с.55, зворот), договірні величини споживання електроенергії подаються споживачем та узгоджуються постачальником електричної енергії. При цьому, у разі ненадання споживачем заявлених договірних величин на наступний рік, постачальник електроенергії має право встановити обсяг очікуваного споживання на рівні відповідних періодів минулого року (п. 1.2 додатку №2).

Відповідно до п. 1.4 додатку №2, при перевищенні договірної величини споживання електричної енергії споживач несе відповідальність згідно ст. 26 Закону України «Про електроенергетику».

Відповідно до п. 9.4 договору, він набирає чинності з дня підписання і укладається на термін до 01.01.2009; договір вважається продовжений на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов: договір продовжує діяти до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, які виникли відповідно до даного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з листопада 2014 року по квітень 2015 року позивачем постачалась відповідачу електрична енергія, що підтверджується наявними в матеріалах справи звітами про покази лічильників, які надавались відповідачем не кожного розрахункового період, що ним не спростовано під час розгляду даної справи (а.с.59-60).

Щодо оплати відповідних обсягів постачання електроенергії позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру за квітень 2014 на суму 33875,36грн (а.с.34).

При цьому, до вказаної суми позивачем включено 12334,33грн - нарахованих, у зв'язку з перевищенням обсягів споживання електричної енергії у період з 12.02.2015 по 12.03.2015.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем зобов'язань з оплати електричної енергії, а також застосування до нього відповідальності, встановленої умовами договору та чинним законодавством за порушення відповідного зобов'язання.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.6, 7 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону; оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Як визначено ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, оскільки відповідач не здійснив у повному обсязі розрахунки за спожиту електричну енергію у строки, встановлені порядком розрахунків за активну електроенергію (додаток №4 до договору), ним допущено порушення зобов'язання.

Між тим, суд не може погодитись з тим, що розмір заборгованості за спожиту електричну енергію протягом жовтня 2014 року - квітня 2015 року, з урахуванням донарахування за перевищення ліміту у березні 2015 року, складає 33 875,36грн.

Як пояснено позивачем у судових засіданнях, обсяги постачання на 2015 рік сторонами не узгоджувались, а у відповідний період минулого року - 12.02.2014 по 12.03.2014, як вбачається зі звіту споживача, ним спожито 3266 кВт/ год (а.с.92,94).

Між тим, суд не може погодитись з тим, що за відповідний період 2015 року, як вказує позивач, відповідачем спожито 10887кВт/год, у зв'язку з чим спожито понад встановлений ліміт - 7 617 кВт/год (фактично - 10887-3266=7621). Такий розрахунок обсягу споживання позивачем здійснено з урахуванням показників лічильника: попередні - 65185; поточні - 76072 (а.с.74).

Однак, як вбачається з звіту відповідача за грудень 2014 року - останнього, який поданий до 12.02.2015, поточні показники лічильника відповідача склали 71102 (як вказано у звіті на 30.12.2014, а.с.60). Таким чином, станом на 12.02.2015, з урахуванням даних поданого звіту за грудень 2014 року (поточні -71102) (а.с.60), попередні показники лічильника не могли становити 65185, як вказано позивачем у додатку до рахунку № за березень 2015 року, який виставлений відповідачу (а.с.74). При цьому, виходячи із звіту за березень 2015 року, наданого споживачем позивачу (а.с.59), поточні показники лічильника - 76900 (на 01.04.2015), що узгоджується з показниками, знятими позивачем при здійсненні контролю, - 76072 на 09.03.2015 (а.с.72).

Отже, з урахуванням того, що на дату закінчення розрахункового періоду - 12.03.2015 відповідачем не надано даних щодо спожитого обсягу електричної енергії, а надано лише на 30.03.2015, позивач при розрахунку вірно взяв дані, зняті ним 09.03.2015. З урахуванням відповідних даних, відповідачем за період з 12.02.2015 по 12.03.2015 спожито - 4970кВт/год (76072-71102), у зв'язку з чим перевищення ліміту споживання складає 1704кВт/год (4970-3266)

Відповідно до п. 6.16 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.96 № 28, обсяг перевищення договірних величин споживання електричної енергії та/або величини потужності протягом розрахункового періоду оплачується споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом відповідно до законодавства України та договору.

Так, ч. 6 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» встановлено, що споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Таким чином, враховуючи споживання електричної енергії споживачем понад встановлені договірні величини на 1704кВт/год, відповідачу за відповідний період мало бути нараховано додатково 2759,31грн, а не 12 334,33грн, як вказано у додатку до рахунку № за березень 2015 року.

Згідно з п.2.1 додатку № 4 порядок оплати за активну електроенергію проводиться у формі авансової оплати та планових платежів з остаточним розрахунком у строк 5 операційних днів з дати закінчення розрахункового періоду.

Проте, відповідачем, в порушення умов договору, оплата поставленої електроенергії здійснювалась не у строки та не у повному обсязі, що підтверджується випискою з рахунку (а.с.96).

Останні показники лічильника, зафіксовані на 28.04.2015 при здійсненні відкладення відповідача, становили 077600кВт/год (а.с.56), у зв'язку з чим позивачем виставлено додатковий рахунок № за квітень 2015 року.

Таким чином, заборгованість за спожиту електроенергію за заявлений період жовтень 2014 року - квітень 2015 року, з урахуванням нарахування за перевищення договірних величин споживання у березні 2015 року, та здійсненої оплати складає 24300,34грн.

За таких обставин, оскільки відповідачем під час розгляду даної справи не надано доказів погашення відповідної заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 24300,34грн основної заборгованості; в частині стягнення 9575,02грн основної заборгованості суд відмовляє.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача 854,49грн пені за прострочення оплати отриманої електричної енергії.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених п. 2.3.3-2.3.4 договору, з порушенням термінів, визначених у додатку № 4, споживач сплачує постачальнику пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день оплати.

Встановлений відповідним пунктом договору розмір пені не перевищує максимального розміру пені, встановленого Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

З наданого позивачем розрахунку (а.с.36) вбачається, що пеня нарахована ним за період з 01.01.2015 по 30.04.2015 на заборгованість відповідача за договором з дотриманням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України та з урахуванням обмежень розміру пені, встановлених ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Враховуючи те, що за розрахунком суду за відповідний період розмір пені складає більшу суму, з урахуванням відсутності підстав для виходу за межі позовних вимог, вимоги про стягнення пені у розмірі 854,49грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача - пропорційно розміру задоволених вимог, що становить 1323,30грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Малого колективного підприємства "Фобос" на користь Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" 24300,34грн основного боргу, 854,49грн пені, а також 1323,30 грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 9 575,02грн основної заборгованості у задоволенні позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.07.2015.

Суддя Ейвазова А.Р.