РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2015Справа №910/9244/15

За позовомПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»
доПублічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»
провнесення змін до договору

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Бублик В.М. - представник за довіреністю № 30/229 від 30.12.2014;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.04.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про внесення змін до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 шляхом викладення вказаного договору в редакції Додаткової угоди № 1.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що 01.09.2004 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» було укладено Договір оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1. Однак, 01.01.2013 набули чинності зміни до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», згідно з якими експлуатація складових Єдиної газотранспортної системи України здійснюється виключно газорозподільними або газотранспортними підприємствами. При цьому, власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані передати належні їм складові Єдиної газотранспортної системи України у власність, господарське відання чи користування газотранспортному або газорозподільному підприємству чи укласти з такими підприємствами договір про експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України. Такі договори укладаються відповідно до типових договорів, затверджених постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання енергетики України. Так, постановою НКРЕ № 226 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 за № 493/23026, затверджено Типовий договір на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами). Постановою НКРЕ № 227 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 року за № 493/23024, затверджено Типовий договір на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами). Постановою НКРЕ № 228 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 року за № 493/23025, затверджено Типовий договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами).

Позивач зауважив, що в силу обмежень, встановлених ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт», а саме щодо неможливості передання в оренду газопроводів Єдиної газотранспортної системи України недержавному підприємству, єдиним належним способом використання позивачем газопроводів є їх експлуатація на підставі типового договору, затвердженого Постановою НКРЕ № 228 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)».

При цьому, позивач зазначив, що відповідач відмовляється змінювати умови укладеного між сторонами Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, з огляду на що позивач звернувся до суду із вимогою про внесення змін до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 шляхом викладення вказаного договору в редакції Додаткової угоди № 1, у зв'язку із істотною зміною обставин (ст. 652 Цивільного кодексу України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2015 порушено провадження у справі № 910/9244/15; розгляд справи призначено на 18.05.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 05.06.2015.

02.06.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що він повністю забезпечує надійну та безпечну експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України, як це передбачено Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу», а тому підстави вносити зміни до укладеного між сторонами договору оренди відсутні. При цьому, відповідач зазначив, що позивачем не обґрунтовано та не доведено наявності тих складових, існування яких є обов'язковим для зміни договору на підставі статті 652 Цивільного кодексу України. Також, відповідач наголосив на тому, що чинне законодавство не містить обов'язку відповідача укладати з позивачем виключно договору на експлуатацію, а оскільки позивач користується газорозподільними складовими Єдиної газотранспортної системи України на підставі Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, то будь-які порушення норм чинного законодавства відсутні.

У судовому засіданні 05.06.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 19.06.2015 та, відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів.

У судовому засіданні 19.06.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 22.06.2015.

У судовому засіданні 22.06.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 26.06.2015.

У судовому засіданні 26.06.2015 представник позивача подав письмові пояснення, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 26.06.2015 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 26.06.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

01.09.2004 між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (орендодавець) та Відкритим акціонерними товариством по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», яке змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (орендар), укладено Договір оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, перелік якого наведений у додатку, вартість якого визначена згідно з актом про оцінку вартості основних засобів, і становить 365479 грн. 00 коп. Майно передається в оренду з метою забезпечення безперебійного та безаварійного постачання природного газу споживачам міста Глухова Сумської області та отримання на цій основі прибутку.

Відповідно до п. 2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування майном з дати підписання сторонами цього Договору та акту приймання-передачі майна.

Згідно з п.п. 5.1 - 5.4 Договору, орендар зобов'язується використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього Договору; своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату; забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки; забезпечити технічну експлуатацію майна в порядку, передбаченому Правилами безпеки систем газопостачання України, які затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 01.10.1997 № 254 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.05.1998 № 318/2758, та Правилами технічної експлуатації систем газопостачання України (Державний реєстр міжгалузевих і галузевих нормативних актів про охорону праці НАОП.1.23-1.18-80).

Відповідно до п. 6.1 Договору, орендар має право використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього Договору.

Згідно з п.п. 7.1, 7.2 Договору, орендодавець зобов'язується передати орендарю в оренду майно згідно з цим Договором по акту приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим Договором; не вчиняти дій, які б перешкоджали орендарю користуватися орендованим майном на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 10.1 Договору, він укладений строком на 260 днів, що діє з 01.09.2004 до 26.08.2005 включно.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення дії цього Договору або його зміну після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором (п. 10.5 Договору).

Згідно з п. 10.3 Договору, зміни і доповнення вносяться до цього Договору за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Судом встановлено, що за актом приймання-передачі майна, яке передається в оренду Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», відповідач передав, а позивач прийняв в оренду майно - інвентарні об'єкти, перелік якого визначений в акті приймання-передачі, а саме: газопроводи у місті Глухові, із зазначенням року випуску (побудови), загальної довжини та балансової (первісної) вартості.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» оператор Єдиної газотранспортної системи України - газотранспортне підприємство, на яке рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в нафтогазовому комплексі, покладено функції оперативно-диспетчерського управління з видобутку, транспортування, зберігання та розподілу природного газу з метою забезпечення безперебійного та безаварійного газопостачання споживачів України; функції оператора Єдиної газотранспортної системи України закріплюються за суб'єктом господарювання, засновником та власником якого може бути виключно держава, у тому числі через Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», або (у разі створення спільного підприємства) держава, у тому числі через Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (володіння не менше 51 відсотком корпоративних прав).

Таким чином, відповідно до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» є оператором Єдиної газотранспортної системи України.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу» від 08.07.2010.

Статтею 3 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» встановлено, що державне управління у сфері функціонування ринку природного газу здійснює Кабінет Міністрів України та центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в нафтогазовому комплексі, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику в нафтогазовому комплексі, у межах повноважень, визначених законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» суб'єкти ринку природного газу мають рівні права доступу до Єдиної газотранспортної системи України.

Частина 3 статті 7 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» визначає, що газотранспортні, газорозподільні та газодобувні підприємства під час здійснення транспортування та розподілу природного газу газопроводами, які перебувають у їхній власності чи користуванні на законних підставах, зобов'язані за зверненням суб'єктів ринку природного газу забезпечити їм доступ до цих мереж на підставі укладених договорів.

Згідно ч. 4 ст. 7-1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані забезпечити надійну та безпечну експлуатацію Єдиної газотранспортної системи України згідно з вимогами законодавства та правилами технічної експлуатації. У разі невиконання зазначених вимог власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані передати належні їм складові Єдиної газотранспортної системи України у власність, господарське відання чи користування газотранспортному або газорозподільному підприємству чи укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством договір про експлуатацію таких складових.

Положеннями ч. 5 ст. 7-1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» встановлено, що експлуатація Єдиної газотранспортної системи України здійснюється виключно газотранспортними або газорозподільними підприємствами.

Державне регулювання діяльності суб'єктів ринку природного газу, в тому числі суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, які діють на суміжних ринках, здійснюється Кабінетом Міністрів України, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, та центральними органами виконавчої влади в межах їх повноважень (стаття 4 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу»).

Згідно з пунктом 6 Положення про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, затвердженого Указом Президента України від 23.11.2011 року N 1059, НКРЕ для забезпечення виконання покладених на неї завдань і функцій має право приймати з питань, що належать до її компетенції, нормативно-правові акти, контролювати їх виконання.

Також, абзацом 15 підпункту 5 пункту 4 Положення встановлено, що Комісія відповідно до покладених на неї завдань розробляє і затверджує, зокрема, типові форми господарських договорів.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст. 179 Господарського кодексу України Кабінет Міністрів України, уповноважені ним органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках - затверджувати типові договори. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Постановою НКРЕ № 226 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 за № 493/23026, затверджено Типовий договір на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами).

Постановою НКРЕ № 227 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 року за № 493/23024, затверджено Типовий договір на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами).

Постановою НКРЕ № 228 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 року за № 493/23025, затверджено Типовий договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами).

Відповідно до ч. 5. ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт», відчуження основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, а також підприємств, установ, організацій, утворених внаслідок їх реорганізації, передача їх з балансу на баланс, у концесію, оренду, лізинг, заставу, управління, до статутного фонду інших юридичних осіб, вчинення інших правочинів, що можуть призвести до відчуження основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі цих підприємств, а також основних фондів та акцій Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", дочірніх та заснованих нею підприємств, забороняється, крім випадків, коли результатом таких дій є: передача основних фондів, акцій та часток у статутному капіталі таких підприємств виключно бюджетній установі, державному підприємству або акціонерному товариству, 100 відсотків акцій якого перебуває в державній власності України; створення державних підприємств або акціонерних товариств, 100 відсотків акцій та часток у статутному капіталі яких перебуває в державній власності України.

Таким чином, оскільки відповідач є власником складових Єдиної газотранспортної системи України та при цьому не є газотранспортним або газорозподільним підприємством, згідно положень частин 4 та 5 статті 7-1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» відповідач зобов'язаний укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством договір на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України, або договір на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України, або договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України.

Разом з тим, оскільки позивач не є державним підприємством, в силу обмежень, встановлених ч. 5 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт», між ним та відповідачем може бути укладений лише договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України.

Згідно з ч.ч 2, 3, 4 ст. 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Судом встановлено, що позивач неодноразово листами вих. № 30/519 від 03.09.2014, вих. № 30/187 від 06.02.2015 та вих. № 30/1772 від 11.12.2013 звертався до відповідача з метою приведення договірних відносин між сторонами у відповідність до норм чинного законодавства України, та у додатках до вказаних листів надсилав відповідачу проект додаткової угоди, проте, відповідач додаткову угоду не підписав.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 188 Господарського кодексу України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Разом з тим, суд зазначає, що надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору.

Зазначеного висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 20.11.2012 року у справі № 28/5005/640/2012 з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002, де визначено, що надсилання відповідачу про внесення змін до спірного договору є виключно правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання вимог ст. 188 Господарського кодексу України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Згідно з ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 652 Цивільного кодексу України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Існування одночасно умов, що відповідно до ч. 2 ст. 652 є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору вимагає з'ясування змісту кожної окремо взятої умови. По-перше, в момент укладення договору сторони мають виходити з того, що така зміна обставин не настане. У відповідності до даної умови, події, що викликали ускладнення у виконанні договору, і які можна назвати "істотною зміною обставин" повинні мати місце або стати відомими сторонам (заінтересованій стороні) після укладення договору. По-друге, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагаються. Тобто, події, які викликають ускладнення не могли стороною бути розумно прийняті до уваги. По-третє, виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала б при укладенні договору. Мова йде про зменшення цінності отримуваного стороною за договором, включаючи випадки коли виконання взагалі більш не має ніякої цінності для сторони, що отримує виконання. Зменшення цінності отримуваного стороною за договором відбувається у випадку, коли суттєво змінюється договірна рівновага у силу істотного підвищення вартості виконуваного або у силу зменшення отримуваного стороною за договором. По-четверте, із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Виходячи із змісту названої умови, випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин не обов'язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може бути слідувати із самого характеру та змісту зобов'язання.

По-перше, суд зазначає, що на дату укладення між сторонами Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 ані позивач, ані відповідач не могли передбачити внесення змін до законодавства, що регулює їх відносини, та набрання 01.01.2013 чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо плати за приєднання до мереж суб'єктів природних монополій» від 22.06.2012, яким внесено зміни до Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» щодо обов'язку приведення договірних відносин власників складових Єдиної газотранспортної системи України та газорозподільних (газотранспортних) підприємств щодо використання газопроводів та споруд на них у відповідність до положень Постанови НКРЕ № 226 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 за № 493/23026, якою затверджено Типовий договір на господарське відання складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами); Постанови НКРЕ № 227 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 року за № 493/23024, якою затверджено Типовий договір на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами); Постанови НКРЕ № 228 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 року за № 493/23025, якою затверджено Типовий договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами).

Згідно з ч. 4 ст. 71 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані забезпечити надійну та безпечну експлуатацію Єдиної газотранспортної системи України згідно з вимогами законодавства та правилами технічної експлуатації. У разі невиконання зазначених вимог власники складових Єдиної газотранспортної системи України зобов'язані передати належні їм складові Єдиної газотранспортної системи України у власність, господарське відання чи користування газотранспортному або газорозподільному підприємству чи укласти з газотранспортним або газорозподільним підприємством договір про експлуатацію таких складових.

Як зазначав позивач, відповідач не має можливості самостійно забезпечувати експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України, оскільки не має ані ліцензії, ані відповідних служб для фактичного здійснення капітального, поточного та інших видів ремонтів орендованого позивачем майна, відтак зобов'язаний передати такі складові спеціалізованому підприємству.

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, який подано до відділу діловодства суду 02.06.2015, що відповідач самостійно в змозі забезпечувати надійну та безпечну експлуатацію Єдиної газотранспортної системи України згідно з вимогами законодавства та правилами технічної експлуатації, оскільки відповідачем на підтвердження такого факту, а саме: наявної можливості фактичного здійснення капітального, поточного та інших видів ремонтів орендованого позивачем майна, не надано суду жодних доказів.

Суд також вважає необґрунтованими твердження відповідача щодо відсутності встановленого законодавством обов'язку приведення договірних відносин між власниками складових Єдиної газотранспортної системи України та газорозподільними (газотранспортними) підприємствами у відповідність до вищевказаних постанов НКРЕ з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 4 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» державне регулювання діяльності суб'єктів ринку природного газу, в тому числі суб'єктів природних монополій та суб'єктів господарювання, які діють на суміжних ринках, здійснюється Кабінетом Міністрів України, національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (НКРЕ), та центральними органами виконавчої влади в межах їх повноважень. Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики, при прийнятті своїх рішень діє за принципом незалежності від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб'єктів господарювання, а також політичних партій та інших об'єднань громадян чи їх органів.

Зокрема, пунктом 2 постанови НКРЕ № 228 від 07.03.2013 року «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)» постановлено про приведення власниками складових Єдиної газотранспортної системи України та газотранспортним і газорозподільними підприємствами своїх договірних відносин у відповідність до вимог Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), затвердженого цією постановою, у місячний строк з дня набрання нею чинності.

Відповідно до п. 4 вказаної постанови остання набирає чинності з 01.04.2013, але не раніше дня її офіційного опублікування.

Відповідно до інформації, яка розміщена на офіційному веб-порталі Верховної ради України за адресою http://zakon4.rada.gov.ua/laws/card/z0493-13 постанова НКРЕ № 228 від 07.03.2013 року «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)» набрала чинності 12.04.2013.

Однак, станом на час розгляду даної справи господарським судом Договір оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, укладений між сторонами, не приведений у відповідність до Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами).

По-друге, суд зазначає, що зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не змогла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися.

Так, позивач у даній справі є природним монополістом з надання послуг газопостачання на території Сумської області й на підставі, зокрема, спірного договору на оренду у відповідача газопроводів до великої кількості споживачів даної області здійснює ліцензійну діяльність з транспортування (розподілу) газу по цих газопроводах для споживачів вказаної області.

За таких обставин, позивач зобов'язаний дотримуватися положень чинного законодавства України та здійснювати свою діяльність у відповідності до його вимог, в даному випадку позивач не може не привести у відповідність до Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) свої відносини з відповідачем.

По третє, що стосується порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавлення заінтересованої сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору, у випадку виконання Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, суд зазначає наступне.

Як вбачається з п.п. 5.1 - 5.4 Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, орендар зобов'язується використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього Договору; своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату; забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки; забезпечити технічну експлуатацію майна в порядку, передбаченому Правилами безпеки систем газопостачання України, які затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 01.10.1997 № 254 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.05.1998 № 318/2758, та Правилами технічної експлуатації систем газопостачання України (Державний реєстр міжгалузевих і галузевих нормативних актів про охорону праці НАОП.1.23-1.18-80).

Як пояснив позивач у судових засіданнях та письмових поясненнях, поданих до суду 25.06.2015, за роботи позивача щодо забезпечення збереження орендованого майна, запобігання його пошкодження і псування, здійснення заходів протипожежної безпеки та забезпечення технічної експлуатації майна, позивач отримував відшкодування, яке було закладено у тарифи Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» з постачання природного газу, тобто, позивач отримував газ за нижчими тарифами, куди була врахована плата позивачу за роботи, перелік яких визначений у п.п. 5.1 - 5.4 Договору.

Тобто, укладаючи Договір оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 позивач, як заінтересована сторона, розраховував на отримання природного газу за нижчими тарифами (у зв'язку із зарахуванням оплати за виконані позивачем вищевказані роботи у тариф на газ).

Однак, з моменту укладення спірного договору істотно змінились обставини у зв'язку зі змінами у нормативно-правовому регулюванні правовідносин у галузі постачання газу (позбавлення позивача як недержавного підприємства можливості орендувати газопроводи Єдиної газотранспортної системи України в силу обмежень, встановлених ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт»), у зв'язку з чим позивач позбавляється можливості отримувати природний газ на нижчими тарифами, тобто виконання договору оренди порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладенні договору оренди.

По-четверте, із суті укладеного між сторонами Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 та звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (позивач).

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що судом встановлено наявність всіх умов, необхідних для зміни Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 в судовому порядку, суд вважає позовні вимоги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 1.3 Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), затвердженого Постановою НКРЕ № 228 від 07.03.2013 «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)», (зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 року за № 493/23025), надання послуг з експлуатації об'єкта включає здійснення виконавцем комплексу технічних заходів, необхідних для забезпечення розподілу (транспортування) природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту, в строки та порядку, що передбачені цим Договором та чинними нормативно-правовими актами (далі - послуги (роботи).

Відповідно до п. 3.1.1 Типового договору, виконавець має право експлуатувати об'єкт, використовуючи його для провадження своєї господарської діяльності з розподілу (транспортування) природного газу, та здійснювати технічне обслуговування об'єкта

Згідно з п. 4.1.1 Типового договору, виконавець зобов'язується якісно надавати послуги (роботи), визначені цим Договором, гарантувати безпечні умови експлуатації об'єктів газопостачання за умови додержання Замовником Правил безпеки.

Відповідно до п. 2.1 Типового договору, вартість послуг (робіт) визначається сторонами відповідно до переліку послуг (робіт) з експлуатації об'єкта газопостачання, що надаються виконавцем замовнику.

Згідно з п. 2.5 Типового договору, остаточний розрахунок за послуги (роботи), визначені пунктом 2.3 цього розділу, а також за надання додаткових послуг (робіт) власнику, пов'язаних з експлуатацією об'єкта здійснюється не пізніше п'яти календарних днів після підписання акта наданих послуг (робіт) на підставі рахунка виконавця.

Відповідно до умов Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, орендар (позивач), отримавши у строкове платне користування майно, зобов'язаний був використовувати його відповідно до призначення та умов цього Договору; своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату; забезпечувати збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки; забезпечувати технічну експлуатацію майна в порядку, передбаченому Правилами безпеки систем газопостачання України, які затверджено наказом Держнаглядохоронпраці України від 01.10.1997 № 254 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.05.1998 № 318/2758, та Правилами технічної експлуатації систем газопостачання України (Державний реєстр міжгалузевих і галузевих нормативних актів про охорону праці НАОП.1.23-1.18-80).

Водночас, Типовим договором, відповідно до умов якого замовник (відповідач) передає виконавцю (позивачу) в експлуатацію складові Єдиної газотранспортної системи, передбачено право позивача експлуатувати об'єкт, використовувати його для провадження своєї господарської діяльності з розподілу (транспортування) природного газу та здійснювати технічне обслуговування об'єкта, а також обов'язок позивача якісно надавати послуги (роботи), визначені цим Договором, гарантувати безпечні умови експлуатації об'єктів газопостачання.

Таким чином, договором оренди, як і договором на експлуатацію, передбачено право позивача на користування складовими Єдиної газотранспортної системи України для провадження своєї господарської діяльності та обов'язок їх безпечної експлуатації, однак, відповідно до умов Типового договору на експлуатацію, виконавець (позивач) надає послуги з експлуатації об'єкта (здійснює комплекс технічних заходів, необхідних для забезпечення розподілу (транспортування) природного газу, виконує роботи з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту) та вже замовник (відповідач) сплачує виконавцю (позивачу) винагороду за виконані роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.

Таким чином, чинним законодавством не встановлено будь-яких обмежень щодо зміни договору в частині предмету, місця, строків виконання, тощо.

При цьому, дослідивши умови Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 та умови, які викладені у проекті Додатковій угоді № 1, щодо яких позивач просить внести зміни в Договір оренди, суд дійшов висновку, що позовні вимоги полягають саме у внесенні змін до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, а не в укладенні нового договору.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи, що шляхом укладення Додаткової угоди № 1 до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 в редакції, запропонованій позивачем, не змінюються сторони договору та предмет договору - забезпечення безпечного експлуатування об'єктів газопостачання та використання об'єктів газопостачання для провадження господарської діяльності позивача, а частково змінюються права та обов'язки сторін, ціна договору та строк дії договору, суд вважає за можливе внести зміни до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, укладеного між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та викласти його в редакції Додаткової угоди № 1, запропонованої позивачем.

При цьому, у судовому засіданні 26.06.2015 представником позивача був поданий детальний розрахунок Додатку № 2 до Договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), в якому позивач, керуючись Типовими нормами часу на технічне обслуговування і ремонт систем газопостачання, які затверджені наказом НАК «Нафтогаз України» від 29.12.2006 № 679 та погоджені головою Ради профспілки працівників газових господарств України, та Порядком технічного огляду, обстеження, оцінки та паспортизації технічного стану, здійснення запобіжних заходів для безаварійного експлуатування систем газопостачання, які затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 24.10.2011 № 640 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 21.11.2011 за № 1326/20064, детально навів та обґрунтував ціну договору, зазначивши найменування робіт, строк їх виконання, кількість та вартість.

Судом встановлено, що у п. 6.1 проекту Додаткової угоди № 1 позивач зазначив, що цей Договір є укладеним і набирає чинності з 01.01.2015 та діє до 31.12.2019.

Однак, відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно з ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо внесення змін до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 шляхом викладення п. 1 Додаткової угоди № 1 (Договір на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) в частині п. 6.1 Договору на експлуатацію у редакції, запропонованій позивачем, а саме, щодо дати укладення та набрання чинності Договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) - з 01.01.2015, оскільки з урахуванням положень норм ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо договір змінено у судовому порядку, договір вважається зміненим з дня набрання рішенням законної сили.

Аналогічно, з тих самих підстав, керуючись ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо внесення змін до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 в частині дати укладення Додаткової угоди № 1 (06.02.2015) та дати укладення Договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) (01.01.2015), з огляду на що також відсутні підстави для зазначення дати укладення Договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами) - 01.01.2015 у Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами), які викладені у проекті Додаткової угоди № 1 до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004.

При цьому, суд дійшов висновку про відмову у внесенні змін до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 в частині викладення п. 3 Додаткової угоди № 1 до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 в редакції, запропонованій позивачем, відповідно до якого зазначено, що ця Додаткова угода набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками та скріплення печатками сторін, оскільки, як вже було зазначено судом, Додаткова угода № 1 до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 набирає чинності з моменту набрання рішенням суду законної сили; та її підписання уповноваженими представниками і скріплення печатками сторін не передбачено законодавством (так як відповідний порядок укладення договору застосовується у випадку добровільного позасудового укладення договору сторонами).

Так само, суд зазначає, що вказані у проекті Додаткової угоди № 1 до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 представники сторін, які мають повноваження на підписання договору (та підстави їх повноважень), а також вільні місця (прочерки) для зазначення прізвища та посади представників юридичних осіб позивача та відповідача, їх підписів та скріплення печатками сторін, та інші вільні місця (прочерки) у проекті Додаткової угоди № 1 до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004 не можуть бути викладені судом у додатковій угоді, так як при внесенні змін до договору у судовому порядку, так само як і при укладенні договору у судовому порядку, суд оцінює відповідність запропонованих позивачем умов договору приписам закону, та умови договору повинні бути чітко сформульовані позивачем у відповідному проекті, та, відповідно, бути чітко викладеними судом у резолютивній частині рішення. Тобто, суд наголошує на тому, що порядок укладення договору, який передбачає підписання сторонами договору та скріплення його печатками (при наявності вільного волевиявлення обох сторін), не може бути застосований при укладенні договору у судовому порядку.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Змінити Договір оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, укладений між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» та Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», та викласти його у редакції Додаткової угоди № 1 до Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01.09.2004, а саме:

«

ДОДАТКОВА УГОДА № 1

до Договору оренди газопроводів та споруд на них

№ 14/1166/04-1 від 01 вересня 2004 р.

м. Суми

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (надалі - Орендодавець), з однієї сторони, та

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ «СУМИГАЗ» (надалі - «Орендар»), з іншої сторони, (в подальшому разом іменуються «Сторони», а кожна окремо - «Сторона»),

відповідно до ст. ст. 651, 653, 654 Цивільного кодексу України, Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», постанови НКРЕ України «Про затвердження Типового договору на експлуатацію складовими Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)» №228 від 07.03.2013 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.03.2013 року за №493/23025, іншими нормативними актами уклали цю Додаткову угоду про таке:

1. Викласти умови Договору оренди газопроводів та споруд на них № 14/1166/04-1 від 01 вересня 2004 року у наступній редакції:

ДОГОВІР

на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України (між власниками та газотранспортними або газорозподільними підприємствами)

м. Суми

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «НАФТОГАЗ УКРАЇНИ» (далі - Замовник), з однієї сторони, і

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО ПО ГАЗОПОСТАЧАННЮ ТА ГАЗИФІКАЦІЇ «СУМИГАЗ» (далі - Виконавець), з другої сторони (далі - Сторони), керуючись Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу" та іншими нормативно-правовими актами, уклали цей договір (далі - Договір) про таке:

I. Предмет Договору

1.1. За цим Договором Замовник передає Виконавцю в експлуатацію складові Єдиної газотранспортної системи, які безпосередньо приєднані до газових мереж Виконавця, який є газорозподільним підприємством, та використовуються для забезпечення розподілу природного газу (Договір укладається з газорозподільним підприємством), або

які призначені для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам (Договір укладається з газорозподільним підприємством), або

які призначені для транзитного, міждержавного, міжрегіонального транспортування природного газу (Договір укладається з газотранспортним підприємством).

1.2. Під складовими Єдиної газотранспортної системи розуміється об'єкт газопостачання, наданий Замовником для експлуатації Виконавцем, що перебуває у власності Замовника, вказаний Сторонами в додатку 1 до цього Договору (далі - об'єкт).

1.3. Надання послуг з експлуатації об'єкта включає здійснення Виконавцем комплексу технічних заходів, необхідних для забезпечення розподілу (транспортування) природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту, в строки та порядку, що передбачені цим Договором та чинними нормативно-правовими актами (далі - послуги (роботи)).

1.4. Перелік послуг (робіт) з експлуатації об'єкта газопостачання, що надаються Виконавцем (додаток 2), у якому вказується, зокрема, графік виконання та вартість таких послуг (робіт), є невід'ємною частиною цього Договору.

1.5. Надання послуг (робіт) здійснюється за умови наявності у Замовника документів, що підтверджують право власності на об'єкт, а також:

виконавчо-технічної документації на об'єкт згідно з вимогами нормативно-правових актів та нормативних документів;

акта розмежування меж балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності Сторін;

відповідності об'єктів газопостачання правилам технічної експлуатації і вимогам Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01 жовтня 1997 року № 254, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15 травня 1998 року за № 318/2758 (далі - Правила безпеки).

ІІ. Вартість послуг (робіт) та порядок розрахунків

2.1. Вартість послуг (робіт) визначається Сторонами відповідно до переліку послуг (робіт) з експлуатації об'єкта газопостачання, що надаються Виконавцем Замовнику та становить на один календарний рік 62173,07 (шістдесят дві тисячі сто сімдесят три грн., 07 коп), крім того, податок на додану вартість (20%) 12434,61 грн. Вартість послуг (робіт) є динамічною та може коригуватись залежно від зміни цін, обсягів послуг (робіт), інфляційних процесів, нових нормативних актів, які діють на момент надання послуг (виконання робіт).

2.2. Замовник сплачує Виконавцю вартість послуг (робіт) з експлуатації об'єкта Замовника, визначену в пункті 2.1 цього розділу, на поточний рахунок Виконавця з урахуванням податку на додану вартість в такому порядку: Замовник сплачує щоквартально рівними частинами вартість послуг в розмірі визначеному п.2.1. на підставі виставлених рахунків. Оплата проводиться протягом п`яти банківських днів з дати видачі рахунку.

2.3. У разі необхідності проведення капітального ремонту об'єкта чи його частини Виконавець надсилає Замовнику повідомлення. Замовник повинен протягом 10 робочих днів з дати отримання повідомлення повідомити Виконавця про спосіб проведення капітального ремонту (Виконавцем чи із залученням спеціалізованих організацій), або про відмову від його проведення.

2.4. Фактичні обсяги наданих послуг (робіт) оформлюються щокварталу актом наданих послуг (робіт), який складається протягом 10 днів від дати передачі актів наданих послуг (робіт) Замовнику необхідно підписати їх та повернути один примірник кожного акта Виконавцю або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання такого акта. У випадку неповернення Замовником акта наданих послуг (робіт) та ненадання обґрунтованих заперечень щодо нього у визначений строк, цей акт вважається погодженим Замовником в редакції Виконавця.

2.5. Остаточний розрахунок за послуги (роботи), визначені пунктом 2.3 цього розділу, а також за надання додаткових послуг (робіт) Власнику, пов'язаних з експлуатацією об'єкта здійснюється не пізніше п'яти календарних днів після підписання акта наданих послуг (робіт) на підставі рахунка Виконавця.

ІІІ. Права Сторін

3.1. Виконавець має право:

3.1.1. Експлуатувати об'єкт, використовуючи його для провадження своєї господарської діяльності з розподілу (транспортування) природного газу, та здійснювати технічне обслуговування об'єкта.

3.1.2. За погодженням із Замовником укласти договір страхування об'єкта на користь Замовника за рахунок Замовника.

3.2. Замовник має право:

3.2.1. Контролювати своєчасність та якість надання послуг (робіт) за цим Договором.

3.2.2. Вимагати від Виконавця надання обґрунтування застосованих цін на послуги (роботи).

3.2.3. За письмовим запитом щокварталу отримувати від Виконавця інформацію про технічний стан об'єкта, умови його експлуатації.

3.2.4. Вимагати від Виконавця належної експлуатації об'єкта, дотримання вимог нормативних документів та нормативно-правових актів щодо ведення необхідної документації, журналів, відомостей тощо.

3.2.5. За попереднім письмовим погодженням з Виконавцем залучати до виконання поточного та/або капітального ремонту об'єкта спеціалізовані організації.

ІV. Обов'язки Сторін

4.1. Виконавець зобов'язується:

4.1.1. Якісно надавати послуги (роботи), визначені цим Договором, гарантувати безпечні умови експлуатації об'єктів газопостачання за умови додержання Замовником Правил безпеки.

4.1.2. Додержуватись строків виконання послуг (робіт) згідно з узгодженим Сторонами графіком.

4.1.3. Надавати Замовнику на його прохання необхідну інформацію про хід надання послуг (робіт).

4.1.4. При наданні послуг (робіт) дотримуватись Правил безпеки, державних будівельних норм та правил, інших нормативних документів та нормативно-правових актів щодо порядку, строків та якості виконання робіт, порядку їх оформлення.

4.1.5. У разі зміни ринкової ціни на певні види послуг (робіт), необхідних для надання Замовнику передбачених цим Договором послуг, повідомляти Замовника про такі зміни одночасно з пропозицією щодо зміни вартості послуг (робіт) з експлуатації об'єкта газопостачання, що надаються Виконавцем.

4.1.6. Приєднувати до об'єкта газопроводи третіх осіб виключно за погодженням із Замовником.

4.2. Замовник зобов'язується:

4.2.1. Надати Виконавцю документи, що підтверджують право власності Замовника на об'єкт, виконавчо-технічну документацію на об'єкт, акт розмежування меж балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності Сторін, документи про відповідність газоспоживаючого обладнання правилам технічної експлуатації і вимогам Правил безпеки.

4.2.2. Своєчасно оформити акти виконаних послуг (робіт) та розраховуватись з Виконавцем.

4.2.3. Забезпечити проведення капітального ремонту об'єкта власними силами або відшкодувати витрати на його проведення Виконавцем.

4.2.4. Брати участь у розслідуванні нещасних випадків та аварій, що стались на об'єкті, чи у зв'язку з його використанням.

V. Відповідальність Сторін

5.1. За невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

5.2. За несвоєчасну оплату послуг (робіт) Виконавця Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення.

VІ. Строк дії Договору

6.1. Цей Договір діє до 31.12.2019 року.

Якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього Договору жодна із Сторін не заявляє про припинення його дії, цей Договір вважається укладеним на такий самий новий строк та на тих самих умовах.

6.2. Одностороння зміна чи розірвання цього Договору не допускається, крім випадку, передбаченого підпунктом "б" пункту 6.3 цього розділу. Розірвання цього Договору у випадках, не передбачених пунктом 6.3 цього розділу, здійснюється в судовому порядку на вимогу однієї із Сторін.

6.3. Цей Договір може бути достроково розірваний:

а) за взаємною згодою Сторін;

б) у випадку припинення Виконавця.

VІІ. Прикінцеві положення

7.1. Цей Договір укладений у двох примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу, один з яких зберігається у Замовника, другий - у Виконавця.

7.2. Усі зміни та доповнення до цього Договору оформляються додатковими угодами до цього Договору.

7.3. Додаткові угоди, додатки до цього Договору є його невід'ємною частиною і мають юридичну силу, якщо вони укладені з дотриманням вимог законодавства та підписані уповноваженими представниками Сторін.

7.4. Сторони зобов'язуються вчасно повідомляти одна одну про зміни свого місцезнаходження (місця проживання), банківських реквізитів, номерів телефонів, факсів, установчих документів шляхом направлення листа.

VIII. Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін

Виконавець ПАТ "СУМИГАЗ" Адреса: 40021,м.Суми, вул.Лебединська, б.13, Р/р в АБ «КЛІРІНГОВИЙ ДІМ», МФО 300647, , ІПН 96 Свідоцтво пл.ПДВ 100294237 Тел./факс 659-900 Замовник ПАТ «НАК «Нафтогаз України» Адреса: 01001, м. Київ, вул.Б.Хмельницького,6 Р/р 4109 В ПАБ Промінвестбанк м.Києва МФО 300012

Додаток 1

до Договору на експлуатацію складових

Єдиної газотранспортної системи України

ІНФОРМАЦІЯ

про об'єкт газопостачання, наданий Замовником

для експлуатації Виконавцем

Цей додаток є невід'ємною частиною Договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України.

№Найменування об'єкту Місцезнаходження, протяжність (км)Інвентарний номерПервісна вартість, грн.Залишкова вартість, грн.
1Газопроводи по вулицях Гагаріна, Куйбишева, Пархоменко, С.Ковалевської, Осипенко, Котовського, Колгоспна, Черняховського, Київський шлях, Матросова, Зарічна, Мічуріна, Рудченко Заводська, Комунальна, Б.Хмельницького, Жужоми, проспектах Гагаріна, Пожежний, Котовського в м. Глухів Сумської областіСумськая область, м. Глухів: - вулиці Гагаріна, Куйбишева, Пархоменко, С.Ковалевської, Осипенко, Котовського, Колгоспна, Черняховського, Київський шлях, Матросова, Зарічна, Мічуріна, Рудченко, Заводська, Комунальна, Б.Хмельницького, Жужоми; - проспекти Гагаріна, Пожежний, Котовського. Протяжність газопроводів L = 12,4859

Цей додаток є невід'ємною частиною Договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України.

Додаток № 2

до Договору на експлуатацію складових

Єдиної газотранспортної системи України

ПЕРЕЛІК

послуг (робіт) з експлуатації об'єкта газопостачання «Газопроводи по вулицях Гагаріна, Куйбишева, Пархоменко, С.Ковалевської, Осипенко, Котовського, Колгоспна, Черняховського, Київський шлях, Матросова, Зарічна, Мічуріна, Рудченко, Заводська, Комунальна, Б.Хмельницького, Жужоми, проспектах Гагаріна, Пожежний, Котовського в м.Глухів Сумської області», що надає Виконавець Замовнику на один календарний рік

№Назва послуг (робіт) Строк виконанняВартість, без ПДВ, грн ПДВ (20%), грн
дата початку дата закінчення
01 січня кожного поточного року 31 грудня кожного поточного року
Періодичність надання послуг (виконання робіт)
1Технічний огляд ШРПне рідше 1 разу на 7 днів27298,445459,69
2Регулювання обладнання ШРП і перевірка параметрів спрацювання ЗСК і ЗЗКне рідше 1 разу на 3 місяці4882,41976,48
3Технічне обслуговування ШРПне рідше 1 разу на 12 місяців8857,531771,51
4Технічний огляд газопроводу: - високого і середнього тисків в забудованій частині населеного пункту; - низького тиску в забудованій частині населеного пункту не рідше 1 разу на тиждень не рідше 1 разу на 2 тижні 14041,46 2808,29
5Технічне обслуговування вимикаючих пристроївщорічно2115,00423,00
6Перевірка щільності газопроводу за допомогою контрольної трубки: - високого і середнього тисків в забудованій частині населеного пункту - низького тиску в забудованій частині населеного пункту не рідше 1 разу на тиждень не рідше 1 разу на 2 тижні 1442,48 288,50
7Періодичний технічний огляд та обслуговування станції катодного захисту не рідше 1 разу на 2 тижні2179,92435,98
8Періодичний технічний огляд та обслуговування анодного заземлення станції катодного захисту не рідше 1 разу на рік48,339,67
9Регулювання режимів роботи станції катодного захистуне рідше 1 разу на квартал343,3268,66
10Перевірка ефективності роботи станції катодного захисту не рідше 1 разу на квартал636,68127,34
11Плановий ремонт станції катодного захистущорічно327,5065,50
Всього: 62173,0712434,62
ВСЬОГО З ПДВ, грн. 74607,69

Примітка: вартість матеріалів, запасних частин та інших витрат, використаних при ремонті та виконанні робіт, визначається по факту.

Цей додаток є невід'ємною частиною Договору на експлуатацію складових Єдиної газотранспортної системи України.

2. Ця Додаткова угода складена при повному розумінні Сторонами її умов та термінології українською мовою у двох автентичних примірниках, які мають однакову юридичну силу, - по одному для кожної із Сторін».

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариств «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 6, ідентифікаційний код 20077720) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газопостачанню та газифікації «Сумигаз» (40021, м. Суми, вул. Лебединська, 13, ідентифікаційний код 03352432) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 06.07.2015

Суддя І.М. Отрош