ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 липня 2015 року Справа № 922/5562/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Васищак І.М. і Харченко В.М. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної фінансової інспекції в Одеській області, м. Одеса

на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015

зі справи № 922/5562/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ", м. Одеса

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Вістол", м.Старобільськ, Старобільський район, Луганська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державна фінансова інспекція в Одеській області, м. Одеса, (далі - Інспекція)

про стягнення 896 143,36 грн.,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2015 Інспекція звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 14.05.2015 № 15-25-23-14/4635 на рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 у справі № 922/5562/14 разом з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку її подання.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення цієї касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання її копії іншій стороні у справі.

Згідно частини першої ст. 1111 ГПК України передбачено, що особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Додатки до касаційної скарги, як то: відповідні довіреності, платіжні документи, квитанції установ зв'язку, подаються до господарського суду тільки в оригіналі. Належним чином засвідченою вважається копія документа, яку, зокрема, засвідчила установа або особа, відповідальна за його видання.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, на підтвердження факта направлення копії скарги учасникам судового процесу, Інспекцією до скарги додані копії фіскальних чеків від 15.05.2015 № 3872 та № 3873, що не завірені особою, яка відповідальна за їх видання, а отже, Інспекцією не дотримано вказаних вище вимог чинного законодавства.

Крім того, зі змісту копії фіскального чека від 15.05.2015 № 3872 вбачається, що копію скарги третя особа направила ТОВ "ВИСТАЛ" за невідомою адресою, тоді як належним відповідачем у даній справі є товариство з обмеженою відповідальністю "Вістол".

Наведене не дає можливості дійти до певного висновку щодо належного виконання Інспекцією вимог частини четвертої ст. 111 ГПК України.

Згідно з приписами частини четвертої ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Як вбачається із матеріалів касаційної скарги, Інспекцією не додано доказів, підтверджуючих сплату судового збору в установлених законодавством порядку та розмірі.

Нормами ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон) встановлено вичерпний перелік державних органів, які звільняються від сплати судового збору у разі подання позовних заяв та апеляційних (касаційних) скарг на рішення чи ухвали господарських судів.

Відповідно до п. 21 частини першої ст. 5 Закону Міністерство фінансів України, місцеві фінансові органи, органи доходів і зборів, Державна казначейська служба України, Державна фінансова інспекція України та їх територіальні органи, Державна служба фінансового моніторингу України і Національний банк України звільняються від сплати судового збору тільки у справах, пов'язаних з питаннями, що стосуються повноважень цих органів.

Проте предметом спору у даній справі, який виник суто між господарюючими суб'єктами, є стягнення надмірно сплачених коштів за договором підряду у розмірі 896 143,36 грн., а отже цей спір не пов'язаний безпосередньо з тими питаннями, які стосуються повноважень Інспекції, а тому, виходячи з вищевказаних норм чинного законодавства та змісту вимог касаційної скарги, Інспекція повинна сплачувати судовий збір на загальних засадах у відповідності до норм Закону України "Про судовий збір".

В порушення зазначених норм, Інспекцією до касаційної скарги не додано доказів, підтверджуючих сплату судового збору в установлених порядку та розмірі.

Пунктами 3 та 4 частини першої ст. 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам) у справі та документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

У даному разі оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, згідно з частиною третьою ст. 105 ГПК України, набрала законної сили 20.04.2015, а строк її оскарження в касаційному порядку (з урахуванням приписів ст. 51 ГПК України) закінчився 12.05.2015. Касаційну скаргу Інспекція подала 15.05.2015, згідно штампу відділення поштового зв'язку на конверті, тобто з пропуском встановленого строку для її подання.

Клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку подання касаційної скарги Інспекція обґрунтовує тим, що копію оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції вона отримала 28.04.2015.

Заявлене Інспекцією клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої ст. 53 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з обов'язковою наявністю поважних причин, які обумовили неможливість своєчасного вчинення відповідної процесуальної дії.

Беручи до уваги наведене та враховуючи, що Інспекція, отримавши копію оскаржуваної постанови 28.04.2015, не навела ніяких причин, які об'єктивно заважали їй подати касаційну скаргу у строк до 12.05.2015, суд не вбачає підстав для відновлення пропущеного нею процесуального строку подання касаційної скарги.

Відповідно до п. 5 частини першої ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи викладене та керуючись пунктами 3, 4 та 5 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Державної фінансової інспекції в Одеській області про відновлення пропущеного процесуального строку подання касаційної скарги від 14.05.2015 № 15-25-23-14/4635 на рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 у справі № 922/5562/14 - відхилити.

2. Касаційну скаргу від 14.05.2015 № 15-25-23-14/4635 на рішення господарського суду Харківської області від 15.01.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 зі справи № 922/5562/14 повернути Державній фінансовій інспекції в Одеській області, а справу - господарському суду Харківської області.

Головуючий суддя Селіваненко В.П.

Суддя Васищак І.М.

Суддя Харченко В.М.