ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Справа № 915/811/15

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

з участю представників сторін:

від позивача: Хівріч М.В., за довіреністю від 09.07.2015;

від відповідача: представник не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 915/811/15

За позовом: Колективного підприємства "Миколаївліфт" (54030, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційний комплекс "Соляні" (юридична адреса: 54030, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 37/8, ; адреса, вказана позивачем: 54000, м. Миколаїв, вул. Архітектора Старова, 6)

про: стягнення 62301,82 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Колективне підприємство "Миколаївліфт" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційний комплекс "Соляні" 62301,82 грн. боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду від 01.10.2014 №17 та від 02.01.2015 №17 на технічне обслуговування ліфтів.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, на запитання суду вказав про відсутність намірів відмовлятись від позову, укладати з відповідачем мирову угоду або якимось іншим чином врегульовувати даний спір.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи, відзив на позовну заяву не надав, позов не спростував.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Розглянувши матеріали справ та заслухавши представників позивача, господарський суд встановив:

01.10.2014р. та 02.01.2015р. між Колективним підприємством "Миколаївліфт" (Підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційний комплекс "Соляні" (Замовник, відповідач) укладений договір підряду №17 на технічне обслуговування ліфтів, за умовами якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе організацію та виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів на об'єктах Замовника, згідно Додатку №1. Технічне обслуговування включає регламентні роботи (РР), місячний ремонт (МР), квартальний ремонт (КР).

Відповідно до п.2.1 договору № 17 від 01.10.2014 р. ціна по договору визначається на підставі Рішення виконкому Миколаївської міської ради №494 від 27 травня 2011 року "Про тарифи та послуги з технічного обслуговування ліфтів", відповідно до якого вартість обслуговування ліфтів з 01 вересня 2008 року становить 0,3589 грн. при умові відсутності диспетчерського контролю; 0,45382 грн. при умові наявності диспетчерського контролю (з урахуванням ПДВ) за 1 (один) квадратний метр загальної площі будинків на день підписання договору згідно додатку № 2, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.1 договору № 17 від 02.01.2015 р. ціна по договору визначається на підставі Рішення виконкому Миколаївської міської ради №494 від 27 травня 2011 року "Про тарифи та послуги з технічного обслуговування ліфтів", відповідно до якого вартість обслуговування ліфтів становить 0,3589 грн. при умові відсутності диспетчерського контролю; 0,45382 грн. при умові наявності диспетчерського контролю з урахуванням ПДВ за 1 квадратний метр загальної площі будинків на день підписання договору згідно додатку № 2.

Розділом 5 договорів сторони визначили порядок розрахунків. Так, у відповідності до п.5.1 договору, у строк до 25 числа поточного місяця підрядник надає Замовнику акти виконаних робіт за останній місяць зазначенням їх вартості. У відповідності до п.5.2 замовник підписує акт, засвідчує підпис печаткою і у 3-денний термін повертає акт підряднику. На підставі підписаних актів замовник самостійно оплачує виконані роботи не пізніше 10-го у відповідності до договорів. (п.5.3)

Строк дії договору № 17 від 01.10.2014 року, згідно п.8.1 до 31.12.2014, але в свою чергу п.8.2 передбачає продовження терміну на той термін і на тих же умовах.

Строк дії договору № 17 від 02.01.2015 року, згідно п.8.1 до 31.12.2015, але в свою чергу п.8.2 передбачає продовження терміну на той термін і на тих же умовах.

На виконання укладених договорів протягом листопада 2014 року - березеня 2015 року позивачем виконані свої договірні зобов'язання в повному обсязі, про що свідчать підписані сторонами та скріплені печатками сторін акти виконаних робіт за листопад 2014 року - березень 2015 року. (а.с. 23-26).

Натомість відповідач свої договірні зобов'язання за укладеними договорами належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 62301,82 грн.

Несплата відповідачем наявного боргу стала підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Господарським судом встановлений факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду від 01.10.2014р. №17 на технічне обслуговування ліфтів та договором підряду від 02.01.2015р. №17 на технічне обслуговування ліфтів внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 62301,82 грн.

За приписами ч. 1 ст. 32 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Будь - яких доказів того, що відповідач належним чином і в повному обсязі виконав свої зобов'язання за договорами, відповідач, у порушення приписів ст. 33 ГПК України, суду не надав, тобто не довів безпідставність позовних вимог, тоді як надані позивачем докази, як зазначалось вище, навпаки, підтверджують неналежне виконання відповідачем вимог договорів, а відтак і обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані чинним законодавством, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82, 821, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Колективного підприємства "Миколаївліфт" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Житлово-експлуатаційний комплекс "Соляні" (54030, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 37/8; ) на користь Колективного підприємства "Миколаївліфт" (54030, м. Миколаїв, вул. Адмірала Макарова, 7, ) 62301 (шістдесят дві тисячі триста одна) грн. 82 коп. боргу та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 10.07.15р.

Суддя С.М.Коваль