УХВАЛА

03.07.2015Справа № 53/369
За скаргою Дочірнього підприємства «Спеціалізоване управління №2» Публічного акціонерного товариства «Будмеханізація»

на дії ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 27.12.2010 у справі № 53/369

за позовом фізичної особи - підприємця Андрєєва Івана Володимировича

до Дочірнього підприємства «Спеціалізоване управління №2» Публічного акціонерного товариства «Будмеханізація»

про стягнення 45400,77 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.12.2010 у справі № 53/369 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з Дочірнього підприємства «Спеціалізоване управління № 2» Відкритого акціонерного товариства (найменування змінено на публічне акціонерне товариство) «Будмеханізація» на користь фізичної особи - підприємця Андрєєва Івана Володимировича 39794 грн. 50 коп. основного боргу, 397 грн. 94 коп. витрат по сплаті державного мита, 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, і 27.12.2010 на виконання вищевказаного рішення судом було видано відповідний наказ.

Через відділ діловодства суду від Дочірнього підприємства «Спеціалізоване управління №2» Публічного акціонерного товариства «Будмеханізація» надійшла скарга у порядку ст. 121-2 ГПК України на дії (бездіяльність) ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 27.12.2010 у справі № 53/369, у якій скаржник просить суд про зняття арешту, накладеного постановою ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 05.05.2011 у рамках ВП №23914267.

Подана скарга мотивована тим, що в зв'язку зі сплатою боргу та з метою зняття арешту з майна, накладеного постановою ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві від 05.05.2011 у рамках ВП №23914267, скаржник звернувся до вказаної державної виконавчої служби з листом від 09.04.2015 про надання постанови про закінчення виконавчого провадження та про зняття арешту з майна.

Але листом від 17.04.2015 за вих. 9964 державної виконавчої служби, хоча скаржнику і було підтверджено факт закінчення виконавчого провадження в зв'язку зі сплатою боргу, однак вказано, що надати більш детальну інформацію та вчинити певні дії не є можливим у зв'язку зі знищенням виконавчих проваджень за закінченням терміну зберігання, та вказано на право скаржника на звернення до суду.

При цьому, відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника, та за заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

За приписами ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як убачається з поданої скарги та доданих до неї письмових доказів, відомості, що постанова про закінчення виконавчого провадження та про зняття арешту з майна боржника у рамках ВП №23914267 не буде надана боржнику (скаржнику), останній дізнався з листа-відповіді державної виконавчої служби від 17.04.2015 за вих. 9964.

Тобто, з дати надання державною виконавчою служби відповіді (17.04.2015) скаржнику стало відомо про порушення його прав, проте зі скаргою на дії ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві він звернувся до суду лише 01.07.2015, тобто не у встановлений ст. 121-2 ГПК України десятиденний строк, а у строк понад 2,5 місяці.

Обґрунтованого клопотання щодо наявності поважних причин пропуску встановленого ст. 121-2 ГПК України десятиденного строку на звернення зі скаргою та про поновлення такого строку на підставі ст. 53 ГПК України скаржником не заявлялося.

У пункті 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» викладено процесуальну позицію, згідно з якою встановлений у ч. 1 ст. 121-2 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог ст. 53 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

З огляду на наведене, оскільки скаргу дії ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 27.12.2010 у справі № 53/369 скаржником було подано з пропуском встановленого ст. 121-2 ГПК України десятиденного строку та без заяви про його відновлення, суд виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що однак не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 53, 121-2 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Повернути Дочірньому підприємству «Спеціалізоване управління №2» Публічного акціонерного товариства «Будмеханізація» скаргу на дії ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 27.12.2010 у справі № 53/369 без розгляду.

Повернення скарги не перешкоджає повторному її поданню із заявою про відновлення строку такого подання.

Суддя Р.Б. Сташків