ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2015 р.Справа № 910/24805/14

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву;

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Грузинські традиції ЛТД"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Державне підприємство „Наш дім"

про розірвання договору оренди

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: -не з'явився;

Від відповідача: -не з'явився;

Від третьої особи позивача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву, звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Вікторія Трейд", відповідно до якого, просить розірвати договір оренди № 1069 нерухомого майна від 19.10.2004р.уклажений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та товариством з обмеженою відповідальністю „Вікторія Трейд".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.11.2014р. порушено провадження у справі №910/24805/14.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.01.2015р. передано справу №910/24805/14 за територіальною підсудністю до господарського суду Одеської області.

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя Оборотова О.Ю.) від 23.01.2015р. справу №910/24805/14 прийнято до провадження.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області №367 від 02.04.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/24805/14. Справу №910/24805/14 передано на розгляд судді Літвінову С.В..

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.04.2015р. справу 910/24085/14 прийнято до провадження суддею Літвіновим С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.05.2015 року замінено у справі № 910/24805/14 відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Вікторія Трейд" на належного відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю „Грузинські традиції ЛТД" (65111, м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, 44), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 19701025 від 02.12.2014 року.

Відповідач в судове засідання не з'являвся, хоча про час та місце судових засідань був повідомлений належним чином, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про поважність причин відсутності не повідомив, своє право на захист не використав, у зв'язку з чим справа розглядається по наявним в ній матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

В судовому засіданні 06.07.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, суд встановив:

19.10.2004 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву (Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „Вікторія Трейд" (Орендар) був укладений Договір № 1069 оренди нерухомого майна, згідно якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування держане нерухоме майно, площею 104,53 кв.м., що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 34, що знаходиться на балансі державного підприємства „Наш Дім". вартість якого становила 250 700 грн. за експертною оцінкою станом на 31.05.2004 р. Майно передавалось в оренду з метою розміщення офісу.

Відповідно до п. 10.1 цей Договір укладено строком на 3 три роки, що діє з 10.10.2004 року по 19.10.2007 року.

Згідно п. 2.1 договору оренди № 1069 від 19.10.2004р. Орендар вступає у строкове платне користування майном в термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна.

Згідно п. 3.3 Договору перерахування орендної плати здійснюються Орендарем самостійно до 10 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції таким чином: 70% орендної плати перераховуються Орендарем до державного бюджету; 30% орендної плати перераховуються Орендарем на розрахунковий рахунок Балансоутримувача.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що Орендар зобов'язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно п. 10.4 за ініціативою однієї із сторін цей договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом. 10.8 сторони погоджуються, що цей Договір може бути достроково розірваний на вимогу Орендодавця, якщо Орендар окрім іншого: систематично /більше трьох раз/ порушує терміни здійснення будь - яких платежів, у т.ч. пені за цим договором та не надав платіжні доручення до регіонального відділення.

19.10.2004 року актом приймання-передачі позивачем за участю державного підприємства "Наш Дім", як балансоутримувача орендованого майна було передано, а товариством з обмеженою відповідальністю „Вікторія Трейд" було прийнято у користування нерухоме майно загальною площею 104,53 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 34.

Крім того, 22.05.2007 року між Позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю „Вікторія Трейд" був укладений Додатковий договір № 1 про внесення змін до договору оренди № 1069 від 19.10.2004 року.

11.11.2010 року між тими ж сторонами було укладено договір № 1069/02 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 1069 від 19.10.2004 року. Згідно п. 1 договір оренди № 1069 від 19.10.2004 року, посвідчений Рудік І.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 19.10.2004 року за реєстровим № 2777, продовжено на 2 два роки, що діє з 19.10.2010 року до 10.10.2012 року включно.

08.02.2012 року між Позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю „Вікторія Трейд" був укладений Договір № 1069/03 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 1069 від 19.10.2004 року в частині змін до розрахунку орендної плати.

Згідно вказаного договору п. 5.14 договору оренди нерухомого майна № 1069 від 19.10.2004 року викладено у наступній редакції: „У разі розірвання за згодою сторін Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Крім того, 24.12.2012 року між тими ж сторонами був укладений Договір № 1069/04 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 1069 від 19.10.2004 року. Відповідно до п. 4 вказаного договору Договір оренди нерухомого майна № 1069 від 19.10.2004 року продовжено на три роки, що діє з 10.10.2012 року до 19.10.2015 року включно.

Відповідач свої зобов'язання щодо сплати орендної плати належним чином не виконує, що підтверджується рішенням господарського суду Одеської області від 05.01.2015 року по справі № 910/21108/14, відповідно до якого стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Грузинські традиції ЛТД" до державного бюджету України заборгованість із орендної плати в сумі 53 607 грн. 27 коп., збитки від інфляції в сумі 2 202 грн. 60 коп., пеню в сумі 3 295 грн. 88 коп., штраф в сумі 1 608 грн. 22 коп.

Крім того, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву було отримано лист ДП „Наш дім" від 09.07.2014 року № 314, відповідно до якого повідомлено про те, що приміщення які передано відповідачу згідно Договору № 1069 оренди нерухомого майна від 19.10.2004 року не використовуються та є вільними, що підтверджено актом обстеження від 01.07.2014 року.

07.10.2014 року Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулось до відповідача з письмовою пропозицією № 30-06/11229 про дострокове розірвання договору № 1069 оренди нерухомого майна від 19.10.2004 року.

Відповідачем на дану пропозицію відповіді не було надано.

Враховуючи невиконання відповідачем істотної умови Договору щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, позивач вважає, що наявні всі підстави для розірвання Договору.

Проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їх відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 11 Господарського процесуального кодексу України підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором. Підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді в установлений строк з урахуванням поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду.

Відповідно статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Частиною 3 статті 291 Господарського кодексу України встановлено, що Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги, що майно, яке виступає предметом договору, належить до державної власності, до спірних правовідносин застосовуються також норми Закону України „Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 3 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі, зокрема, невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Статтею 29 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що за невиконання зобов'язань за договором оренди, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобов'язань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем, в порушення вищезазначених приписів закону та договору, орендна плата не сплачувалася, що є істотним порушенням умов договору, внаслідок якого друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За таких обставин, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву щодо розірвання договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн. покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву - задовольнити.

2. Розірвати Договір оренди № 1069 нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.10.2004 року, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по місту Києву та товариством з обмеженою відповідальністю „Вікторія Трейд" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю „Грузинські традиції ЛТД" ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Грузинські традиції ЛТД" (65111, м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, 44, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (банк одержувача ГУ ДКСУ у м. Києві, код 19030825, МФО 820019, р/р 4093) витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10 липня 2015 р.

Суддя С.В. Літвінов