ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 р. Справа№ 914/1149/15

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

До відповідача: Приватного підприємства «Спеціалізований проектно-технологічний центр кондиціонер», м. Львів

Про стягнення 4 389 грн. 28 коп. неустойки та стягнення судових витрат.

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник

від відповідача: не зявився

Представнику позивача розяснено її права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: на розгляд господарського суду Львівської області подано позов Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до Приватного підприємства «Спеціалізований проектно-технологічний центр кондиціонер» про стягнення 4 389 грн. 28 коп. неустойки та стягнення судових витрат.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.04.2015 р. порушено провадження по справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.05.2015 року.

Судовий розгляд справи відкладався з підстав зазначених в попередніх ухвалах суду.

В звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Козак І.Б., згідно розпорядження керівника апарату № 316 від 12.05.2015 року призначено повторний автоматизований розподіл справи № 914/1149/15 та передано справу до розгляду судді Березяк Н.Є.

Представник позивача в судовому засіданні 06.07.2015 р. просив задоволити позовні вимоги з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях наданих в судовому засіданні. Ствердив, зокрема, що в травні 2011 року рішенням суду задоволено позовні вимоги Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та зобовязано Приватне підприємство Спеціалізований проектно-технологічний центр кондиціонер повернути Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Донцова, 7 загальною площею 85,0 кв.м., згідно з актом здачі-приймання та стягнуто з Приватного підприємства Спеціалізований проектно-технологічний центр кондиціонер на користь Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 1 679 грн. 66 коп. неустойки. Зважаючи на те, що рішення суду відповідачем в добровільному порядку не виконано, Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулось до суду із позовною заявою про стягнення неустойки в сумі 4 389,28 грн.

Відповідач в судові засідання не зявився, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду, які направлялись йому рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. За таких обставин суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України, може бути розглянута за відсутності відповідача.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, в яких достатньо доказів для прийняття рішення по суті спору, у відповідності до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України, судом створювались сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, у звязку із чим передбачені у ст.77 ГПК України підстави для відкладення розгляду справи не вбачаються.

В судовому засіданні 06.07.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.05.20112 р. по справі № 5015/1382/11 зобовязано Приватне підприємство Спеціалізований проектно-технологічний центр кондиціонер повернути Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою м. Львів, вул. Донцова, 7 загальною площею 85,0 кв.м., згідно з актом здачі-приймання, стягнуто з Приватного підприємства Спеціалізований проектно-технологічний центр кондиціонер на користь Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 1 679 грн. 66 коп. неустойки, 85 грн. 00 коп. державного мита за спір немайнового характеру, 102 грн. 00 коп. державного мита за спір майнового характеру та 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вищевказане рішення суду набрало законної сили та скеровано у Личаківський відділ ДВС Львівського МУЮ для забезпечення примусового виконання. Згідно акту державного виконавця від 23.02.2012 року рішення суду виконано, Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради повернуто нежитлові приміщення, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Донцова, 7 загальною площею 85,0 кв.м.

Зважаючи на те, що відповідач повернув обєкт оренди не у визначені законодавчими актами строки, що регулюють відносини оренди, відсутність належного реагування на повідомлення позивача наносить істотну шкоду майновим інтересам територіальної громади м. Львова та зумовило необхідність звернення з даним позовом і відповідно до ст. 785 ЦК України про стягнення за період з 02.12.2010 р. по 23.02.2012 р. неустойки, яка становить подвійний розмір нарахувань з орендної плати на загальну суму 4 389,28 грн.

При вирішенні спору суд виходив з наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Згідно ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Статтею 283 ГК України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності регулюються Законом України Про оренду державного та комунального майна від 10.04.1992р. № 2269-ХІІ із змінами та доповненнями.

За умовами ст.2 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст.17 Закону України Про оренду державного та комунального майна встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, ч. 3 ст. 35 ГПК України, передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, якщо наймач не виконує обовязку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Як вбачається з долученої до матеріалів справи довідки, за період з 02.12.2010 року по 23.02.2012 року з врахуванням положень ч. 2 ст. 785 ЦК України, до стягнення підлягає неустойка, яка становить подвійний розмір нарахувань на загальну суму 4 389,28 грн. (арк. 10).

Позовна вимога про стягнення 4 389,28 грн. неустойки, нарахованих за період з 02.12.2010 року по 23.02.2012 року включно, обґрунтована матеріалами справи, відповідачем не спростована та підлягає до задоволення в повному обсязі.

Пленумом Вищого господарського суду України у п. 5.4 Постанови № 12 від 29.05.2013 р. розяснено, що застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення, ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, оскільки, на відміну від приписів статті 549 ЦК України, її обчислення не здійснюється у відсотках від суми невиконання або неналежного виконання зобов'язання (штраф), а також у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (пеня).

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач в судове засідання не зявився, доказів оплати боргу чи заперечень на позов суду не представив.

Враховуючи відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 116 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Спеціалізований проектно-технологічний центр кондиціонер» (79014, м. Львів, вул. І.Вільде, 3/1, ) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ) 4 389,28 грн. неустойки та 1 827,00 грн. судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 07.07.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.