номер провадження справи 6/104/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

07.07.2015 Справа № 908/3449/15

За позовом Публічного акціонерного товариства „Запорізький автомобілебудівний завод" (пр. Леніна, буд. 8, м. Запоріжжя, 69600)

До Товариства з обмеженою відповідальністю „Товари народного вжитку" (вул. Каховське шосе, буд. 27, м. Мелітополь Запорізької області, 72311)

Про стягнення 862 696 грн. 89 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: Томашевич І.О. - дов. № 24 від 02.02.2015р.

Від відповідача: не з'явився

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства „Запорізький автомобілебудівний завод" м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю „Товари народного вжитку" м. Мелітополь Запорізької області про стягнення 862 696 грн. 89 коп., суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача, на підставі договору № 777 від 12.12.2011 року, суму передплати в розмірі 862 696 грн. 89 коп.

Позивач надав суду письмові пояснення у справі вих. № 434/79 від 19.06.2015 року, в яких вказав наступне: між позивачем та відповідачем був укладений договір №777 від 12.12.2011р., у відповідності до якого останній узяв на себе зобов'язання поставити товар виробничо-технічного призначення. Вантажоотримувачем по цьому договору був виробничий підрозділ позивача у м. Мелітополі «Мелітопольський моторний завод». Згідно вимог договору, на рахунок відповідача платіжним дорученням № 98336 від 04.01.2012р. була перерахована перед плата у сумі 1 000 000 грн. У відповідності до умов договору, відповідач поставив на адресу позивача товар на загальну суму 15 905 889 грн. 79 коп. Поставлена продукція була сплачена на загальну суму 14 870 617 грн. 37 коп. На суму 2 601 969 грн. 30 коп. між сторонами проведено взаємозалік. У відповідності до акту взаємозаліку № 11 від 28.12.2012р. залік однорідних грошових вимог був проведений лише на суму 2 960 грн. У акті були зазначені рахунки № 521 від 17.12.2012р. та № 522 від 17.12.2012р., згідно яких позивач отримав продукцію у рахунок поставки за договором № 777 від 12.12.2011р. До заліку має братися лише сума 2 960 грн. за накладними № 794 від 17.12.2012р., № 797 від 17.12.2012р., № 796 від 17.12.2012р. та рахунком № 522 від 17.02.2012р. Відповідач провів заміну неякісної продукції за договором № 020/18 від 17.05.2011р., а не поставив продукцію за договором № 777 від 12.12.2011р., належне виконання якого і є предметом спору. Таким чином, загальна сума коштів, перерахованих за продукцію за договором № 777 від 12.12.2011р., з урахуванням взаємозаліку, склала 17 472 586 грн. 67 коп. Враховуючи вартість поставленої продукції та суми коштів, отриманих відповідачем, виникла заборгованість відповідача перед позивачем у сумі 1 566 696 грн. 88 коп. Між позивачем та відповідачем був укладений договір № 1 від 23.11.2012р. про заставу майна, згідно якого останній надав своє майно на суму 704 000 грн., як заставу виконання своїх зобов'язань за договором № 777 від 12.12.2011р. У зв'язку з невиконання останнім своїх зобов'язань, він передав у власність позивача заставне майно. За умовами договору застави відповідач повинен був надати майно на загальну суму 704 000 грн. без оплати. При відвантажені майна, відповідач надав накладні, зокрема: № 5 від 06.02.2013р., де вказала вартість окремого майна 70 000 грн. 01 коп. Пунктом 15 Додатку № 1 до договору застави майна № 1 від 23.11.2012р. в переліку зазначено модельний комплект А9121-400/401 і стержневий ящик для виробництва відливки 245.1303018-20 «коробка диференціала» вартістю 46 000 грн. з ПДВ. Тобто умовами договору було визначена вартість цього заставного майна. З незрозумілих підстав, під час його відвантаження за накладною № 5 від 06.02.2013р. відповідач окремо вказав кожну позицію цього майна і зазначив його вартість окремо: модельний комплект А-9121-280-281 відливка корпус диференціала 19 166 грн. 66 коп. та С-0277 стержневий ящик відливка 245.2303018 коробка диференціала. 19166 грн. 67 коп. Враховуючи те, що між сторонами було укладено договір № 1 від 23.11.2012р., де сторони дійшли згоди про вартість майна, позивач на безоплатній основі прийняв майно, до заліку має братися лише сума 70 000 грн. за накладної № 5 від 0б.02.2013р., а вартість усього наданого майна становить 704 000 грн. Враховуючи значні порушення узятих на себе зобов'язань з боку відповідача по поставці продукції, позивача було вимушено відмовитись від прийняття продукції від відповідача та вимагати повернення передплати. На адресу відповідача була надіслана претензія № 108 від 12.02.2013р. з відмовою від прийняття виконання та вимога про повернення передплати. Претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення. На підставі вищезазначеного позивач просить суд позов до відповідача задовольнити у повному обсязі.

Також, позивач надав суду письмові пояснення вих. № 434/89 від 23.06.2015 року щодо допущених невідповідностей при оформленні тексту позовної заяви та пакету документів, доданих до позову.

Відповідач надав суду заяву вих. № 033/29 від 09.06.2015 року, в якій вказав, що не визнає позовні вимоги у повному обсязі, зазначаючи одночасно про наявність зі своєї сторони заборгованості перед позивачем в сумі 862 696 грн. 89 коп. Крім того, відповідач просив суд розглянути справу без участі представника відповідача за наявними матеріалами.

Також, відповідач надав суду заяву вих. № 033/31 від 22.06.2015 року, в якій вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, підтверджує наявність заборгованості перед позивачем в сумі 862 696 грн. 89 коп. та просить суд розглянути справу по суті без участі представника відповідача.

Клопотання відповідача про розгляд справи без участі його представника задовольняється судом, оскільки не суперечить чинному законодавству.

Розгляд справи відкладався.

07.07.2015р. розгляд справи продовжений та прийнято рішення.

В матеріалах справи знаходиться Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 20646281 від 02.06.2015 року, в якому вказано, що Товариство з обмеженою відповідальністю „Товари народного вжитку" знаходиться за адресою: вул. Каховське шосе, буд. 27, м. Мелітополь Запорізької області, 72311.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 02.06.2015 року та про відкладення розгляду справи від 22.06.2015р. були надіслані відповідачу на вказану вище адресу, що підтверджується вихідними реєстраційними номерами, які зазначені на зворотній стороні ухвал, виписками з журналу реєстрації вихідних документів та реєстром на відправлення кореспонденції.

На день розгляду справи поштове відділення не повернуло до сулу примірники ухвал, які направлялись відповідачу.

Таким чином, у суду є достатні докази направлення даної ухвали відповідачу у справі.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судові засідання двічі не з'явився, витребувані судом документи не надав.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

12.12.2011 року між позивачем (покупцем за договором) та відповідачем (продавцем за договором) був укладений договір № 777, з додатками та додатковими угодами (надалі - договір).

За умовами п. 1.1 договору, відповідач зобов'язується передати у власність позивача товар, а позивач зобов'язується прийняти у власність та оплатити товар, найменування, кількість, ціна якого вказуються в додатку № 1, що є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з п. 1.2 договору, кількість, асортимент, ціна та строк поставок відповідачем позивачу товару визначаються в додатку № 1 до даного договору, який є невід'ємною частиною договору.

Згідно з умовами п. 4.1 договору (тексту договору), позивач здійснює разову попередню оплату товару, що підлягає поставці згідно з додатком № 1, в розмірі 1 000 000 грн. з урахуванням ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту підписання договору обома сторонами.

На виконання умов договору позивач платіжним дорученням № 98336 від 04.01.2012 року перерахував на користь відповідача передплату в сумі 1 000 000 грн.

11.06.2012 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 2 до договору (надалі - додаткова угода № 2), якою, зокрема, сторони змінили редакцію п. 4.1 договору. та визначили, що позивач додатково здійснює попередню оплату товару. що підлягає поставці згідно з додатком № 1 до даної додаткової угоди, в розмірі 8 511 600 грн. з урахуванням ПДВ, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача у чотири етапи: 2 194 600 грн. з ПДВ - в період з 18.06.2012р. по 22.06.2012р., 1 906 800 грн. з ПДВ - у період з 01.08.2012р. по 03.08.2012р., 1 913 000 грн. з ПДВ - у період з 03.09.2012р. по 06.09.2012р., 2 497 200 грн. з ПДВ - у період з 01.10.2012р. по 04.10.2012р…

Згідно з п. 4.2 договору, в редакції додаткової угоди № 2, вартість отриманого товару, за винятком товару, отриманого в рахунок передплати в загальній сумі 9 511 600 грн. з ПДВ, позивач оплачує протягом 5 (п'яти) банківських днів з моменту поставки кожної партії товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача. За погодженням сторін допускаються інші форми розрахунку.

На виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в загальній сумі 14 870 617 грн. 37 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Розділом 5 договору сторони погодили порядок, строки та умови поставки відповідачем товару позивачу.

За умовами п. 5.5 договору, право власності на товар переходить до позивача з моменту отримання (поставки) товару на складі позивача. Датою поставки вважається дата видаткової накладної. Відповідач надає позивачу пакет документів за підсумками поставки товару за кожний день відвантаження (поставки): видаткову накладну, податкову накладну та рахунок - фактуру, сертифікат (паспорт) якості.

На виконання умов договору відповідач поставив, а позивач прийняв товар по договору на загальну суму 15 905 889 грн. 79 коп., що підтверджується двосторонньо підписаними видатковими накладними, а також рахунками, копії яких залучені до матеріалів справи.

Як вже зазначалось, згідно з п. 4.2 договору, в редакції додаткової угоди № 2, за погодженням сторін допускаються інші форми розрахунку.

У зв'язку з наявними тривалими господарським відносинами між позивачем та відповідачем, сторонами було проведено, на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) взаємозалік зустрічних однорідних вимог.

Так, за актом взаємозаліку № 3 від 30.03.2012 року було проведено взаємозалік на суму 465 705 грн. 01 коп. за актом взаємозаліку № 6 від 31.08.2012 року - на суму 832 275 грн. 40 коп., за актом взаємозаліку № 8 від 30.09.2012 року - на суму 845 267 грн. 89 коп., за актом взаємозаліку № 9 від 31.10.2012р. - на суму 455 761 грн. та за актом взаємозаліку № 11 від 28.12.2012 року на суму 66 633 грн. 93 коп.

Проте, як вказується в акті взаємозаліку № 11 від 28.12.2012 року, по спірному договору сторонами було зарахована лише сума 2 960 грн. за рахунок № 521 від 17.12.2012 року, виставленому на оплату по спірному договору, про що прямо зазначено в тексті самого акту.

Отже, загальна сума проведеного сторонами взаємозаліку склала 2 601 969 грн. 31 коп.

23.11.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір про заставу майна № 1, з додатками (надалі - договір застави).

В р. 1 договору застави визначено, що цей договір забезпечує вимоги позивача (заставодержателя по договору застави), що виникли з договору № 777 від 12.12.2011 року, укладеного між відповідачем та позивачем, за умовами якого відповідач (заставодавець по договору застави) зобов'язується своєчасно постачати позивачу товар. Право застави виникає з моменту укладання цього договору застави.

Позивач, у випадку невиконання відповідачем своїх зобов'язань за основним договором (№ 777 від 12.12.2011 року) має право отримати задоволення за рахунок вартості майна, заставленого на умовах , визначених цим договором.

Відповідно до розділу 3 договору застави, предметом застави є майно, яке передбачено у переліку (додатку № 1), що є невід'ємною частиною цього договору застави… Вартість предмету застави - 704 000 грн. з ПДВ.

За умовами р. 5 договору, позивач набуває право звернення стягнення на предмет застави у разі, якщо зобов'язання за основним договором не буде виконано у строк у повному обсязі. Відповідач зобов'язаний негайно на вимогу позивача відшкодувати всі витрати, понесені у зв'язку з невиконанням умов договору. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється в позасудовому порядку шляхом передачі предмета застави у власність позивача.

Згідно з р. 7 договору застави, він набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

На виконання вимог договору застави сторонами був погоджений перелік майна, що може бути предметом застави, та який є додатком № 1 до договору застави.

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 777 від 12.12.2011 року, та на виконання умов договору застави, він передав, а позивач прийняв заставлене майно за накладними № 4 від 06.02.2013р., № 5 від 06.02.2013р., № 6 від 07.02.2013р., № 7 від 07.02.2013р., № 9 від 12.02.2013р., № 12 від 12.02.2013р. та № 13 від 13.02.2013р. на загальну суму 704 000 грн.

Накладні були підписані сторонами без будь-яких зауважень.

Таким чином, на суму проведеної відповідачем оплати (14 870 617 грн. 37 коп.) відповідачем було поставлено товару на суму 15 905 889 грн. 79 коп., зараховано в рахунок оплати по договору заборгованість позивача за взаємозаліками на суму 2 601 969 грн. 31 коп., та передано відповідачем в рахунок поставки позивачу по договору заставлене майно на суму 704 000 грн.

Внаслідок вказаних вище господарських операцій, відповідачем недопоставлено товару позивачу по договору № 777 від 12.12.2011 року на суму 862 696 грн. 89 коп. (14 870 617 грн. 37 коп. - 15 905 889 грн. 79 коп. + 2 601 969 грн. 31 коп. - 704 000 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки договором не передбачений строк повернення передплати, відповідач зобов'язаний повернути позивачу суму передплати у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України.

Позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 108 від 12.02.2013 року, в якій відмовився від прийняття зобов'язань відповідача по договору, та просив повернути суму передплати.

Претензія була направлена відповідачу поштою, про що свідчать надані суду копії фіскального чеку поштового відділення № 2366 від 18.02.2013 року та опис вкладення у цінний лист з відбитком календарного штемпеля від 18.02.2013 року.

За таких підстав, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідач зобов'язаний був повернути передплату позивачу у строк по 25.02.2015р. включно.

Відповідач передплату в сумі 862 696 грн. 89 коп. позивачу не повернув.

Згідно до статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню сума 862 696 грн. 89 коп.

Відповідач повністю визнав позовні вимоги, про що вказав у заяві вих. № 033/31 від 22.06.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

У суду не виникає сумніву щодо достовірності обставин та добровільності їх визнання відповідачем.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 44 - 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Товари народного вжитку" (вул. Каховське шосе, буд. 27, м. Мелітополь Запорізької області, 72311; ) на користь Публічного акціонерного товариства „Запорізький автомобілебудівний завод" (пр. Леніна, буд. 8, м. Запоріжжя, 69600; ) основний борг в сумі 862 696 грн. 89 коп., судовий збір в сумі 17 253 грн. 94 коп. Надати наказ.

Повне рішення складено : 07.07.2015р.

Суддя Л.С. Місюра