донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

08.07.2015 справа №908/1011/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддівТатенко В.М. Скакун О.А., Чернота Л.Ф.,

за участю представників сторін:
від позивача:Кулаковський О.М. - за довіреністю
від відповідача:не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвін-Сервіс", м. Донецьк
на рішення господарського судуЗапорізької області
від17.04.2015р.
по справі№ 908/1011/15-г (суддя: Науменко А.О..)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Курскрезинотехніка-Україна", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвін-Сервіс", м. Донецьк
простягнення 2' 798' 556,54 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Курскрезинотехніка-Україна" (далі - «Позивач») звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвін-Сервіс" (далі - «Відповідач») заборгованості за договором купівлі-продажу товару № ТД-006/14 від 03.02.2014 р. в розмірі 2' 553' 683,06 грн., пені в розмірі 76' 610,50 грн., суми втрат від інфляції в розмірі 151' 979,47 грн. та 3% річних в розмірі 16' 283,51 грн.

Письмовою заявою, яка надійшла до господарського суду 24.03.2015 р., Позивач зменшив позовні вимоги в частині основного боргу та просив стягнути з Відповідача заборгованість за договором купівлі-продажу товару № ТД-006/14 від 03.02.2014 р. в розмірі 2'353' 683,06 грн. основного боргу, 76' 610,50 грн. пені, 151' 979,47 грн. втрат від інфляції та 16' 283,51 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.04.2015р. у справі № 908/1011/15-г позов був задоволений частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 2' 353' 683,06 грн. основного боргу, 151' 979,47. втрат від інфляції, 16' 283,92 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення в частині стягнення інфляційних та річних - скасувати, у задоволенні позову в цій частині відмовити та - відстрочити стягнення суми основного боргу до закінчення дії не переробної сили або до підписання мирової угоди.

Заявник апеляційної скарги вважає, що при прийнятті спірного рішення судом не були враховані усі обставини справи. А саме, те, що Відповідач знаходиться у зоні проведення Антитерористичної операції (далі - «АТО»), що унеможливлює виконання умов згаданого договору через наявність форс-мажорних обставин, що підтверджується наявним у справі Сертифікатом Торгово-промислова палата України.

Сторони були належним чином повідомленні про дату, час та місце слухання справи.

Позивач надіслав відзив, усно звернувся до суду з проханням рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, мотивуючи це неспроможністю своєчасно прибути у засідання у зв`язку з закриттям "кордонів виїзду" з зони АТО в результаті поновлення бойових дій. Разом з цим, Відповідач надав клопотання в якому просить перенести судове засідання до отримання відповіді Позивача стосовно мирової угоди та витребувати у Позивача докази досудового врегулявання.

Суд не вважає за необхідне витребування цих доказів та враховуючи ті обставини, що в апеляційній скарзі заявник посилається лише на ті документи, які вже досліджувались судом, приймаючи до уваги те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника відповідача.

Відповідно до статей 44, 811 Господарського процесуального кодексу України здійснено фіксацію судового процесу технічними засобами та складено протокол судового засідання.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає рішення господарського суду таким, було прийнято при повному з'ясуванні усіх обставин справи, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи 03.02.2014 р. Сторонами був укладений договір купівлі-продажу товару № ТД-006/14 від (далі договір № ТД-006/14).

Згідно п. 1.1. договору № ТД-006/14 продавець зобов'язується передати у власність покупцеві товар гумотехнічні вироби в асортименті і в кількості, встановлені договором, а покупець зобов'язується прийняти цей товар та сплатити за нього певну грошову суму (ціну) згідно специфікації.

Відповідно до п. 1.2. договору № ТД-006/14 асортимент, кількість, ціна одиниці товару та загальна сума угоди визначаються у специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього договору.

За приписами п. 5.1. договору № ТД-006/14 гроші за проданий товар перераховуються на розрахунковий рахунок позивача на умовах 100% передоплати. Умови оплати за даним договором можуть змінюватися, і будуть вказуватися в специфікаціях до договору.

Згідно п. 10.2 договору № ТД-006/14 термін дії договору до 31 грудня 2015 року.

Додатковою угодою № 22 від 17.10.14 р. до договору № ТД-006/14 сторони погодили поставку товару на суму 1607265 грн. з умовою оплати: 100% на протязі 30 календарних днів з моменту відвантаження продукції згідно видаткової накладної.

За видатковою накладною № РН-0000360 від 17.10.2014 р. і товарно-транспортної накладної № 000050 від 17.10.14р. відповідачеві відвантажено товар на суму 1607265 грн. Останній день оплати товару - 17.11.2014 р.

Додатковою угодою № 23 від 17.10.14 р. до договору № ТД-006/14 сторони погодили поставку товару на суму 216513,36 грн. з умовою оплати: 100% на протязі 30 календарних днів з моменту відвантаження продукції згідно видаткової накладної.

За видатковою накладною № РН-0000374 від 28.10.2014 р. і товарно-транспортної накладної № 000052 від 28.10.14 р. відповідачеві відвантажено товар на суму 216513,36 грн. Останній день оплати товару - 17.11.2014 р.

Додатковою угодою № 24 від 17.10.2014 р. до договору № ТД-006/14 сторони погодили поставку товару на суму 202005 грн. з умовою оплати: 100% на протязі 30 календарних днів з моменту відвантаження продукції згідно видаткової накладної.

За видатковою накладною № РН-0000392 від 10.11.2014 р. відповідачеві відвантажено товар на суму 202005 грн. Останній день оплати товару - 10.12.2014 р.

Додатковою угодою № 25 від 17.10.2014 р. до договору № ТД-006/14 сторони погодили поставку товару на суму 849202,20 грн. з умовою оплати: 100% на протязі 30 календарних днів з моменту відвантаження продукції згідно видаткової накладної.

За видатковою накладною № РН-0000399 від 13.11.2014 р. і товарно-транспортної накладної № 000062 від 13.11.2014 р. відповідачеві відвантажено товар на суму 849202,20 грн. Останній день оплати товару - 13.12.2014 р.

Місцевий господарський суд цілком обґрунтовано визначив правову природу укладеного Сторонами як договір купівлі-продажу.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з нормою ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Зібрані у справі докази ґрунтовно підтверджують висновок місцевого господарського суду, що заборгованість відповідача на момент прийняття спірного рішення склала 2' 353' 683,06 грн. та - за відсутності доказів погашення вказаної суми боргу Відповідачем - обґрунтовано стягнув її з останнього.

Також обґрунтовано, на думку судової колегії, були задоволені вимоги Позивача щодо стягнення річних та інфляційних у сумах, відповідно 16' 448,34 грн. та 178' 047,85 грн. Адже згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки умовами згаданого Договору Сторони чітко не обумовили розмір пені - підстави для її стягнення відсутні. Отже рішення місцевого суду щодо відмови у стягненні пені цілком відповідає приписам діючого законодавства.

Судова колегія цілком погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність правових підстав у задоволення клопотання Відповідача про відстрочення виконання рішення, на думку судової колегії, є передчасним з огляду на таке.

Згідно ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 ГК України сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Згідно п. 8.1 договору № ТД-006/14 жодна із сторін не несе відповідальності перед іншою стороною за невиконання зобов'язань, що виникли мимо волі і бажання сторін і які не можна передбачити чи уникнути, включаючи оголошену або фактичну війну. Стягнення основного боргу, 3% річних та втрат від інфляції не відноситься до господарської відповідальності, і від виконання цих зобов'язань відповідача не може бути звільнено.

Договором № ТД-006/14 не передбачено відтермінування виконання основного зобов'язання на період дії обставин непереборної сили.

Крім того, згідно п. 8.3 договору № ТД-006/14 сторона, яка не виконує свого зобов'язання внаслідок дії непереборної сили, повинна негайно сповістити іншу сторону про перешкоду і її вплив на виконання зобов'язань за договором.

Відповідачем не надано доказів виконання п. 8.3 договору № ТД-006/14. Поставку спірних партій товару здійснено в період існування тих обставин, які покладені в основу сертифікату (висновку) № 2367/05-4 від 14.08.2014 р. А сам висновок стосується засвідчення обставин непереборної сили для сплати і справляння податків і обов'язкових платежів з відповідача, а не виконання договору № ТД-006/14

Тобто, факт наявності форс-мажорних обставин, які б звільняли Відповідача від виконання прийнятих ним зобов'язань саме за договором, у розумінні норм ч. 2 ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», документально не підтверджений.

Оскільки доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що під час розгляду справи місцевим господарським судом допущені порушення норм матеріального або процесуального права, які передбачені ст.ст. 103, 104 ГПК України як підстави для скасування рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати за подання апеляційної скарги відносяться на скаржника.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Олвін-Сервіс", м. Донецьк - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 17.04.2015р. у справі №908/1011/15-г - залишити без змін.

Головуючий суддя: Татенко В.М.

Судді: Скакун О.А.

Чернота Л.Ф.

Надруковано примірників:

1 - позивачу;

1 - відповідачу;

1 - у справу;

1 - ДАГС