УХВАЛА

08.07.2015Справа № 910/26566/14

За заявоюСпільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю
пророзстрочку виконання рішення
у справі №910/26566/14
за позовомПриватного акціонерного товариства "Квіти України"
доСпільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю
простягнення 1 011 675,37 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:
від позивача:Бойко С.О. представник за довіреністю;
від відповідача (заявника):Куделя Д.Ю. представник за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Квіти України" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення заборгованості в сумі 1 011 675,37 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 06.02.2015 р., яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 р., позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Квіти України" задоволено частково, стягнуто з Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю на користь Приватного акціонерного товариства "Квіти України" заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №1-11/13-1 від 01.11.2013 р. та додатковою угодо №1 від 01.06.2014 р. в сумі 1 001 675,37 грн. та судовий збір в сумі 20 033,51 грн.

07.04.2015 р. на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

25.06.2015 р. до канцелярії суду надійшла заява Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю від 25.06.2015 р. про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 06.02.2015 р. строком на 2 роки.

Заяву про надання розстрочки виконання судового рішення строком на 2 роки, боржник обґрунтовував важким фінансовим становищем підприємства, що унеможливлює повне фактичне виконання зазначеного вище рішення господарського суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.06.2015 р. розгляд заяви відповідача призначено на 08.07.2015 р.

07.07.2015 р. до канцелярії суду від Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю надійшли пояснення стосовно підстав поданої ним заяви.

В ході проведення судового засідання 08.07.2015 р. представник позивача проти задоволення заяви від 25.06.2015 р. про розстрочку виконання рішення від 06.02.2015 р. у справі №910/26566/14 заперечив з тих підстав, що заявником не наведено та не додано жодних доказів, які унеможливлюють виконання судового рішення по даній справі, а відтак, просив залишити її без задоволення.

Представник заявника (відповідача) в судовому засіданні 08.07.2015 р. заяву від 25.06.2015 р. підтримав та просив суд її задовольнити.

Отже, відповідач просив розстрочити присуджену до стягнення з підприємства суму заборгованості рівними частинами по 42 571,21 грн. кожного місяця протягом наступних 2 років.

Розглянувши заяву Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю від 25.06.2015 р. про розстрочку виконання рішення від 06.02.2015 р. у справі №910/26566/14, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За приписом ст. 43 вказаного Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи положення вказаних вище норм процесуального законодавства, при зверненні до суду з заявою про розстрочку виконання судового рішення заявником повинні бути доведені конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений строк.

Як вказувалось вище, в обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на відсутність грошових коштів для оплати заборгованості перед Приватним акціонерним товариством "Квіти України".

Статтею 218 Господарського кодексу України передбачено, що не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

В силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 42 та абзацу 5 ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

З огляду на це, за висновками суду, обставини наведені заявником у розглядуваній заяві не виключають наявність підстав вважати, що наведені боржником обставини передусім є наслідком господарської діяльності самого відповідача, його власного комерційного розрахунку та ризику, а не виникли в силу якихось об'єктивних та незалежних від боржника обставин.

Сама по собі соціально-економічна напруга в суспільстві та важке становище одного з суб'єктів господарювання не є підставою для розстрочення виконання судового рішення, оскільки негативні фінансові наслідки соціально-економічної кризи в державі стосуються всіх господарюючих суб'єктів, насамперед стягувача.

Відтак, за висновками суду, розстрочка сплати заборгованості на 2 роки призведе також до збільшення втрат стягувача через суттєвий вплив інфляції та значного знецінення заборгованості за судовим рішенням №910/26566/14.

Обґрунтовуючи подану заяву відповідач також посилається на фінансові труднощі, які викликані, насамперед, накладенням арешту на його рахунки та недостатністю в останнього майна для задоволення прийнятих судами рішень.

Між тим, п. 7.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. визначено, що якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно.

Тобто, недостатність обігових коштів боржника не можна вважати безумовною, винятковою обставиною, за наявності якої виконання рішення суду має бути відстрочено.

При цьому, господарський суд зауважує, що відповідачем на підтвердження обставин, викладених у розглядуваній заяві не надано жодних довідок про рух коштів та залишок коштів на всіх відкритих банківських рахунках.

Виняткова сукупність обставин, які могли б свідчити про тяжкий фінансово-економічний стан відповідача та унеможливлення примусового виконання судового рішення протягом строків, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", а саме суцільна збитковість господарської діяльності боржника, Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, заявником не доведена, а відтак, обставини, на які посилається відповідач, не є винятковими та такими, що відповідають визначеним в ст. 121 Господарського процесуального кодексу України обставинам, при яких надається відстрочка виконання рішення.

Крім того, сума, яка підлягає стягненню з відповідача відповідно до судового рішення по справі, є досить значною, внаслідок чого, надання відстрочки виконання судового рішення призведе до порушення матеріальних інтересів самого позивача.

Одночасно, як слідує з матеріалів справи, Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю вже неодноразово зверталось до господарського суду міста Києва із аналогічними заявами, за наслідками розгляду яких ухвалами суду від 22.05.2015 р. та 24.06.2015 р. було відмовлено у їх задоволенні.

За таких обставин, враховуючи все вищенаведене, з огляду на те, що вимоги заявника позбавлені належного доказового обґрунтування та правових підстав, приймаючи до уваги приписи чинного законодавства та позицію Вищого господарського суду України щодо умов, за яких може бути розстрочене виконання судового рішення, суд відмовляє у задоволенні заяви Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про розстрочку виконання судового рішення по справі №910/26566/14.

Суд звертає увагу заявника на те, що Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю не позбавлене права та можливості повторно звернутися до господарського суду з клопотанням про розстрочку виконання судового рішення у разі виникнення обставин, що дійсно ускладнюють виконання рішення або роблять його виконання неможливим з наданням належних доказів існування вказаних обставин.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України суд -,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю про розстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 25.06.2015 р. по справі №910/26566/14 строком на 2 роки - відмовити.

Суддя Ю.О. Підченко