РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2015Справа №910/11052/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"
про відшкодування шкоди в порядку регресу 49 500,00 грн.
Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 25 червня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (надалі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 49 500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2015 року порушено провадження у справі № 910/11052/15, слухання справи призначено на 02.06.2015 року.

25.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника.

26.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 05.05.2015 року.

Представники сторін в судове засідання 02.06.2015 року не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 року розгляд справи було відкладено на 25.06.2015 року.

02.06.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло повідомлення телеграфом, в якому останній спросить суд відкласти розгляд справи, у зв'язку з неможливістю Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" забезпечити явку представника.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва 18.06.2015 року від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група".

У судове засідання 25.06.2015 року представники сторін не з'явились.

Представник відповідача у судове засідання 29.01.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та дату судового засідання відповідач був повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, на яку було відправлено ухвали суду, вказана в позові та підтверджується відомостями з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки, про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд -

В С Т А Н О В И В:

24.04.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УніКредитЛізинг" (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-01/5326, відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням або знищенням автомобіля марки "Volkswagen", державний номер АА 1676 МТ.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.02.2015 року на Кирилівському шляхопроводі в районі вул. Янтарної, 16 сталась дорожньо - транспортна пригода (надалі по тексту - ДТП) за участю автомобіля марки "Volkswagen", державний номер АА 1676 МТ та автомобіля марки "ВАЗ 2107", державний номер 761-05 АА, яким керував Окуджава Г.Г.

ДТП сталася в результаті порушення Окуджава Г.Г. правил дорожнього руху України, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04.03.2015 року у справі № 199/1291/15-п.

Цивільно-правова відповідальність Окуджави Г.Г. за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю автомобіля марки "ВАЗ 2107", державний номер 761-05 АА, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5938865 від 21.01.2015 року.

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки "Volkswagen", державний номер АА 1676 МТ, отримав механічні пошкодження.

11.02.2015 року позивач, виходячи з рахунку № С000042220 від 06.02.2015 року та враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 78 637,41 грн., про що склав страховий акт № ССКА-3719 та розрахунок до суми страхового відшкодування.

Відповідно до умов договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-01/5326 від 24.04.2014 року, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в сумі 78 637,41 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2932 від 13.02.2015 року (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача та розмір франшизи, які передбачені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі № АІ/5938865 від 21.01.2015 року, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 49 500,00 грн.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортним засобом "ВАЗ 2107", державний номер 761-05 АА, яким керував Окуджава Г.Г., спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому позивачем автомобілю марки "Volkswagen", державний номер АА 1676 МТ.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Вина водія, який керував автомобілем "ВАЗ 2107", державний номер 761-05 АА, встановлена у судовому порядку, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 04.03.2015 року у справі № 199/1291/15-п.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки "ВАЗ 2107", державний номер 761-05 АА, за шкоду завдану майну третіх осіб під час ДТП, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5938865 від 21.01.2015 року. Вказаним полісом передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза -500,00 грн., строк дії полісу з 21.01.2015 року до 20.01.2016 року.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля марки "Volkswagen", державний номер АА 1676 МТ відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5938865 від 21.01.2015 року, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-01/5326 від 24.04.2014 року, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Враховуючи визначені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5938865 від 21.01.2015 року розміри лімітів відповідальності та франшизи, а також встановлену судом вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати у розмірі 49 500,00 грн.

Приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 49 500,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем, в порядку статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України не спростований, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" 49 500,00 грн. страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати з судового збору покладаються на відповідача, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32-А, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 119, ) 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн., 00 коп. страхового відшкодування, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 30.06.2015 року

Суддя С.В. Стасюк