Господарський суд Чернігівської області
===================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"02" липня 2015 р. Справа № 927/704/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Наташа-Агро»,

вул. Циганівка, 27, с.Нова Басань, Бобровицький район, Чернігівська область,17461

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Світанок»,

вул. Червонопартизанська 75, м.Бобровиця, 17400

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Редакція Бобровицької районної газети «Наше життя» м. Бобровиця, вул.Лупицька,6.

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Мусаханов Вадим Закиржанович м. Київ, вул.Харківське шосе,58, кв.92

Третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Ганчев Сергій Іванович м. Бобровиця, вул.Червонопартизанська, б.75

про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди 30000 грн.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Захаренко Є.В. представник довіреність від 01.04.2015р.

Від відповідача: Мусаханов В.З. представник довіреність №89 від 26.05.2015р.

Від третьої особи-1: Мусаханов В.З. представник довіреність від 01.07.2015р.

Від третьої особи-2: Мусаханов Вадим Закиржанович особисто

Від третьої особи-3: не з'явився

Позивачем подано позов про:

1. визнання недостовірною, такою, що порушує право позивача на повагу його честі, гідності та ділової репутації, інформацію надруковану на шпальтах газети: «Наше життя» та «Чернігівщина», а саме:

«- Але не прозвучала жодна пропозиція про співпрацю з «Наташею-Агро». І в мене не було найменшого бажання мати якісь справи з холдингом. Бо не може бути довіри до тих, хто діє як злодій, з-під тишка, ще й «вишуканими» правовими методами»;

- «Тож свідомо відмовлялися від пропозицій грошових холдингів уступити їм господарство, звісно, за добру вигоду особисто для мене»;

- «Та представники «Наташі-Агро», як підколодні змії, кинулися шукати невдоволених пайовиків, щоб разом з ними загнати нам у спину ножа. Це такі методи «євро бізнесу», «євро конкуренції»;

- «Скажімо, про той же «Український аграрний холдинг», до якого входить і «Наташа-Агро» з центром на території Новобиківської сільради (донедавна той центр був у Новій Басані). Кажуть, три з чотирьох засновників розкошують десь за далеким кордоном. Втім, ні до них, ні навіть до офіційної інформації про них, пайовикам землі не добитися. А від тих, хто укладає договори оренди, мало що залежить, бо вони прості служаки грошових «мішків»;

- «Отямляться вже тоді, коли їх «ощасливлять» повідомленням, що земелька то вже не їхня, а якогось господаря ранчо чи плантатора».

2. Зобов'язання відповідача за власний рахунок спростувати недостовірну інформацію, поширену на шпальтах газет: «Наше життя» та «Чернігівщина» у такий же спосіб, у який вона була поширена шляхом озвучування: «Поширена мною інформація про те, що: «- Але не прозвучала жодна пропозиція про співпрацю з «Наташею-Агро». І в мене не було найменшого бажання мати якісь справи з холдингом. Бо не може бути довіри до тих, хто діє як злодій, з-під тишка, ще й «вишуканими» правовими методами»;

- «Тож свідомо відмовлялися від пропозицій грошових холдингів уступити їм господарство, звісно, за добру вигоду особисто для мене»;

- «Та представники «Наташі-Агро», як підколодні змії, кинулися шукати невдоволених пайовиків, щоб разом з ними загнати нам у спину ножа. Це такі методи «євро бізнесу», «євро конкуренції»;

- «Скажімо, про той же «Український аграрний холдинг», до якого входить і «Наташа-Агро» з центром на території Новобиківської сільради (донедавна той центр був у Новій Басані). Кажуть, три з чотирьох засновників розкошують десь за далеким кордоном. Втім, ні до них, ні навіть до офіційної інформації про них, пайовикам землі не добитися. А від тих, хто укладає договори оренди, мало що залежить, бо вони прості служаки грошових «мішків»;

- «Отямляться вже тоді, коли їх «ощасливлять» повідомленням, що земелька то вже не їхня, а якогось господаря ранчо чи плантатора» є недостовірною;

3. Стягнення з відповідача на користь позивача 30000,00грн. моральної шкоди.

Від відповідача надійшло клопотання від 28.05.2015р. про ведення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, яке задоволено судом. В судових засіданнях 28.05.2015р., 10.06.2015р., 17.06.2015р. здійснювалася технічна фіксація судового процесу.

Після оголошеної у судовому засіданні 17.06.2015р. перерви представниками позивача та відповідача були надані письмові клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, які судом задоволені та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 28.05.2015р. представник відповідача повідомив про допущену у клопотанні описку при зазначенні номерів листів громадян від 27.03.2015р., вірними є номери №184/1205, №185/1205.

Від відповідача надійшли письмові заперечення (відзив) на позовну заяву №92 від 28.05.2015р., в яких проти позову заперечував та зазначив, що відповідно до ст.277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідач зазначає, що проаналізувавши інформацію, яку позивач вважає недостовірною, такою, що порочить його репутацію, вбачає те, що вказані в позові факти є критичною оцінкою, тобто оціночні судження висловлені з використанням певних журналістських методів, зокрема: посилання, гіпербола, резюме (висновки). Окрім того, вбачається, що директор відповідача не висловлював фактичних даних, а резюмував результати своїх спостережень. Відповідач зазначив, що позивачем не доведено, що інформація, яка була поширена відповідачем порочить честь, гідність та ділову репутацію, порушує його особисті немайнові права, тому відсутні підстави для їх спростування та відновлення порушених прав відповідно до вимог ст. 277 ЦКУ.

У письмових поясненнях від 27.05.2015р. позивач зазначив, що поширена відповідачем неправдива інформація про позивача набрала великого розголосу серед мешканців як Бобровицького, так і Прилуцького районів. Як наслідок, особи, з якими позивач уклав договори оренди землі, почали звертатися до ТОВ «Наташа-Агро» з заява про розірвання договорів оренди землі. Своє бажання розірвати договори оренди землі пайовики мотивують тим, що прочитали про ТОВ «Наташа-Агро» негативну інформацію, після чого втратили довіру до товариства. У зв'язку з цим позивач несе значні збитки і ним було витрачено досить багато сил і засобів щоб переконати пайовиків, що прочитана ними інформація є неправдивою. Позивач був змушений бути завжди присутнім на зборах сіл, на території яких проводить господарську діяльність і пояснювати людям, що він не є злодієм, керівництвом позивача було затрачено надзвичайно багато зусиль для відновлення своєї ділової репутації, зазнавши при цьому моральних і душевних страждань, постійних хвилювань і тому позивач оцінює моральну шкоду, яку йому заподіяно відповідачем у розмірі 30000грн.

Від відповідача надійшли додаткові письмові заперечення (відзив) на позовну заяву №102 від 10.06.2015р., в яких зазначив, що подані позивачем письмові пояснення не ґрунтуються на доказах, що є в матеріалах справи, а тому стягнення моральної шкоди, як і задоволення самої позовної заяви є безпідставним.

Представник позивача в судовому засіданні 10.06.2015р заявив усне клопотання про залучення до матеріалів справи документів: а саме копії договору оренди земельної ділянки для сільськогосподарських потреб від 19.06.2013р., акта прийому-передачі земельної ділянки від 19.06.2013р., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 06.09.2013р.; копії договору оренди земельної ділянки для сільськогосподарських потреб від 30.10.2013р., акта прийому-передачі земельної ділянки від 30.10.2013р., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 24.12.2013р., копії першої та останньої сторінки газет "Наше життя" №8 від 21.02.2015р. і "Чернігівщина" №8(512) від 19.02.2015р. Суд задовольнив усне клопотання представника позивача про залучення документів до матеріалів справи, відповідні копії документів долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача просив суд критично оцінити подані представником позивача документи, оскільки вони зібрані для того щоб фальсифікувати справу, а розірвання договору оренди є утопічним.

В судовому засіданні 10.06.2015р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Від відповідача надійшли додаткові письмові заперечення (відзив) на позовну заяву №110 від 17.06.2015р., в яких зазначив, що видання «Чернігівщина» є друкованим засобом масової інформації, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації, однак редакція даної газети не має статусу юридичної особи та не входить, як структурний підрозділ, до будь-якої юридичної особи. Належними відповідачами є засновники друкованого засобу масової інформації. Відповідач зазначає, що засновниками газети «Наше життя» є Бобровицька районна рада, Бобровицька РДА, колектив редакції, тобто фізичні особи; засновником газети «Чернігівщина» є фізична особа Мусаханов В.З. Оскільки засновником газети «Чернігівщина» є фізична особа, відповідно спір не підлягає розгляду у господарських судах, оскільки законом України прямо не встановлено, що засновник ЗМІ - фізична особа має статус сторони у господарському процесі у справі про захист честі, гідності та ділової репутації. Відповідач зазначає, що у своїх позовних вимогах позивача просить суд зобов'язати відповідача за власний рахунок спростувати недостовірну інформацію, поширену на шпальтах газет «Наше життя» та «Чернігівщина» у такий же спосіб, у який вона була поширена, однак, такі вимоги на думку відповідача не можуть бути задоволені, так як відповідач не є засновником згаданих засобів масової інформації і немає впливу на засновників газет, а самі засновники не є сторонами у провадженні цієї справи і фактично бути не можуть, оскільки є фізичними особами. Відповідач в обґрунтування своєї позиції посилається на те, що у Пленумі ВСУ у постанові №1 від 27.02.2009р. зазначено, що якщо позов пред'явлено про спростування інформації, опублікованої в засобах масової інформації, то належними відповідачами є автор і редакція відповідного засобу масової інформації, оскільки без зобов'язання ЗМІ судовим рішенням спростувати інформацію, ЗМІ має право відмовити автору у такому спростуванні. Крім того, відповідач зазначив, що листи пайовиків, які подані позивачем до матеріалів справи написані під кальку та не відображають реального волевиявлення даних осіб, земельні ділянки зазначених осіб знаходяться не окремо від інших, а фактично посередині поля, яке обробляє позивач, що дані заяви подані не для настання реальних наслідків.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.06.2015р. надав пояснення №111 від 17.06.2015р., в якому просив суд врахувати, що у юридичної особи відсутні честь та гідність, яку намагається захистити позивач, а є лише ділова репутація, та підкреслив, що позивач не надав суду будь-яких документів, що підтверджують факт порушення відповідачем ділової репутації позивача.

Представник позивача в судовому засіданні 17.06.2015р. надав письмові пояснення щодо заперечень відповідача проти позову від 16.06.2015р., в яких зазначив, що аналіз висловлювань відповідача, викладених у спірних статтях дає можливість зробити висновок, що деякі фрази, зокрема, «свідомо відмовлялися від пропозицій грошових холдингів уступити їм господарство, звісно, за добру вигоду особисто для себе», «представники ТОВ «Наташі-Агро» кинулися шукати невдоволених пайовиків, щоб разом з ними загнати нам у спину ножа», «три з чотирьох засновників розкошують десь за далеким кордоном» і т.п. є фактичними твердженнями, які можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності. Але при перевірці даних тверджень на предмет їх відповідності дійсності прийдемо до висновку, що вони є неправдивими, так, представники ТОВ «Наташа-Агро» не пропонували добру вигоду директору відповідача за уступку господарства, представники ТОВ «Наташа-Агро» не проводили пошуку невдоволених пайовиків, засновники знаходяться в Україні. Крім того, порівняння ТОВ «Наташа-Агро» зі злодієм вживається як образа. Позивач в обґрунтування розміру моральної шкоди, зазначив, що після ознайомлення деяких орендодавців з газетними статтями і після отримання заяв на розірвання договорів оренди землі, керівництво ТОВ «Наташа-Агро» було змушене зустрічатися з громадами сіл для відстоювання свого чесного ім'я, відновлення ділової репутації, спростування неправдивих відомостей, викладених в газетних статтях, зняття соціальної напруги, яка виникла у зв'язку з ознайомленням орендодавців з газетними статтями, дані зустрічі з громадою проходили у постійній напрузі, керівництвом при цьому було затрачено надзвичайно багато моральних зусиль для відновлення своєї ділової репутації, зазнаючи при цьому моральних і душевних страждань, постійних хвилювань, дані страждання і хвилювання керівництва виникли внаслідок перебування у постійному стресі, отже розмір моральної шкоди оцінюється у 30000,00грн.

Згідно інформації отриманої на офіційному сайті Міністерства юстиції України «Інформаційно-ресурсний центр» в Єдиному державному реєстрі станом на 17.06.2015р. зареєстрована Редакція Бобровицької районної газети «Наше життя», ідентифікаційний код 02476184, місцезнаходження м. Бобровиця, вул.Лупицька,6.

Згідно наданої відповідачем копії Свідоцтва про державну реєстрацію друкованого засобу масової інформації Серія ЧГ №492-141ПР газета «Чернігівщина: новини і оголошення» зареєстрована 17.06.2011р., засновник Мусаханов Вадим Закиржанович.

Згідно інформації отриманої на офіційному сайті Міністерства юстиції України «Інформаційно-ресурсний центр» в Єдиному державному реєстрі станом на 27.05.2015р. значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Світанок», ідентифікаційний код 03795773, місцезнаходження м.Бобровиця, вул.Червонопартизанська,75, керівник Ганчев Сергій Іванович. Директор ТОВ «Світанок» Ганчев С.І. діє на підставі наказу №301 від 10.11.2010р., копія якого надана відповідачем до матеріалів справи.

Ухвалою від 17.06.2015р. суд відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучив до участі у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Редакцію Бобровицької районної газети «Наше життя», в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Мусаханова Вадима Закиржановича, в якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Ганчева Сергія Івановича.

Відповідно до приписів ст.28 Господарського процесуального кодексу України громадяни можуть вести свої справи в господарському суді особисто або через представників, повноваження яких підтверджуються нотаріально посвідченою довіреністю.

В судове засідання 02.07.2015р., як представник третьої особи-3 Ганчева С.І., з'явився гр.Мусаханов В.З., який не був допущений до участі у розгляд справи, оскільки подана ним довіреність від 01.07.2015р. не відповідає приписам чинного законодавства України, зокрема, нотаріально не засвідчена.

Представники позивача, відповідача, третьої особи-1, третьої особи-2 в судовому засіданні 02.07.2015р. надали клопотання про не здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні надав клопотання від 01.07.2015р. про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача та третьої особи-2 в судовому засіданні заявив усні клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості забезпечити особисту явку в судове засідання третьої особи-3- Ганчева С.І., або її уповноваженого представника для викладення своєї позиції стосовно предмету спору та фактичних обставин справи, які мають значення для розгляду справи по суті.

Представник позивача заперечував проти усного клопотання представника відповідача та третьої особи-2, посилаючись на належне повідомлення Ганчева С.І. про час і місце розгляду справи та на достатність часу для направлення ним повноважного представника для участі у судовому засіданні.

До початку судового засідання через канцелярію суду від третьої особи-1 надійшли письмові пояснення від 02.07.2015р., в яких проти позову заперечувала та зазначила, що редакція газети «Наше життя» не є особою у розумінні цивільного права, тобто ані фізичною, ані юридичною особою, тому залучення третьої особи-1 є не можливим з огляду на приписи ЦК та ГПК. Згідно політики газети вона не несе відповідальності за надруковані матеріали, якщо матеріали очевидно не порушують норми чинного законодавства України, стаття, цитати якої є предметом розгляду даної справи, очевидно не є протизаконною, вона висвітлює виключно суб'єктивну думку автора щодо тих подій, які відбуваються за участю позивача, що у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Тома проти Люксембурга» від 29.03.2011р., зокрема зазначено, що преса відіграє важливу роль у демократичному суспільстві, хоча вона не повинна переходити певні межі, зокрема по відношенню до репутації та прав інших, проте її обов'язок є передавати інформацію та ідеї з усіх питань, що становлять інтерес для громадськості, у такий спосіб, що є сумісним з її обов'язками та відповідальністю.

Згідно отриманого судом Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в реєстрі станом на 02.07.2015р. значиться Редакція Бобровицьої районної газети «Наше життя», ідентифікаційний код 02476184, місцезнаходження: с.Бобровиця, вул.Лупицька,6.

До початку судового засідання через канцелярію суду від третьої особи-2 надійшли письмові пояснення від 01.07.2015р., в яких проти позову заперечувала, посилаючись на ст.30, ч.2 ст.47-1 Закону України «Про інформацію», рішення Європейського суду з прав людини, та зазначила, що проаналізувавши цитати, які позивач вважає недостовірною інформацією, такою що порочить його репутацію, вбачається, що вказані в позові фрази є критичною оцінкою тобто оціночні судження висловлені з використанням певних журналістських методів, зокрема, посилання, гіпербола, резюме та які мають під собою досить вагомі підставі і автор статей не висловлював фактичних даних, а резюмував результати своїх спостережень. Третя особа-2 вважає, що позовні вимоги щодо визнання недостовірною, такою що порушує право позивача на повагу його честі, гідності та ділової репутації не підлягають задоволенню, оскільки це суперечило б сталій практиці ЄСПЛ та порушило б гарантовані Конституцією України права автора статті на свободу слова. Третя особа-2 повідомила, що засновник (Мусаханов В.З.) та видавець (ФОП Стук С.В.) діють на підставі договору на видання та розповсюдження газет від 12.08.2014р., яким регулюються фінансові, майнові взаємовідносини між засновником та видавцем газети «Чернігівщина».

Одночасно через канцелярію суду до початку судового засідання від третьої особи-3 надійшли письмові пояснення від 30.06.2015р., в яких проти позову заперечувала та зазначила, що по-перше, не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо визнання недостовірною, такою, що порушує право на повагу честі і гідності. По-друге, з цитат наведених позивачем у позовній заяві: «Тож свідомо відмовлялися від пропозицій грошових холдингів уступити їм господарство, звісно, за добру вигоду особисто для мене», «Отямляться вже тоді, коли їх «ощасливлять» повідомленням, що земелька то вже не їхня, а якогось господаря ранчо чи плантатора», «Скажімо, про той же «Український аграрний холдинг», до якого входить і «Наташа-Агро» з центром на території Новобиківської сільради (донедавна той центр був у Новій Басані). Кажуть, три з чотирьох засновників розкошують десь за далеким кордоном. Втім, ні до них, ні навіть до офіційної інформації про них, пайовикам землі не добитися. А від тих, хто укладає договори оренди, мало що залежить, бо вони прості служаки грошових «мішків», - не можна прийти до однозначного висновку, що вони стосуються саме позивача, а остання взагалі не стосується особи позивача. По-третє, цитати: « - Але не прозвучала жодна пропозиція про співпрацю з «Наташею-Агро». І в мене не було найменшого бажання мати якісь справи з холдингом. Бо не може бути довіри до тих, хто діє як злодій, з-під тишка, ще й «вишуканими» правовими методами», «Та представники «Наташі-Агро», як підколодні змії, кинулися шукати невдоволених пайовиків, щоб разом з ними загнати нам у спину ножа. Це такі методи «євро бізнесу», «євро конкуренції», - не відображають твердження, що порочать особу позивача, а є оціночними судженнями. Третя особа зазначила, що фактичною основою для оцінювання діяльності позивача є наступні факти: 1. Наявність зірваних представниками ТОВ «Наташа Агро» загальних зборів співвласників колишнього КСІІ ім. Леніна села Нова Басань, Бобровицького району, про що свідчать письмові докази, що додаються до даного пояснення, а саме Постанова про відмову в порушенні кримінальної справи від 10.04.2010 року, та відібрані пояснення з приводу події від ТОВ «Земля і воля» від 27.03.2010 р. та присутніх Конопляника О.І., Бородавко О.M., Дяченко О.II. Євтушенко Л.Я. Горяча В.В. 2. Порушення Бобровицьким РВ УМВС кримінальної справи № 02-6805 по факту відкритого викрадення групою осіб 13.04.2010 р. майна, що належить ТОВ «Земля і Воля» (акумуляторів з тракторів, що знаходились на землях ТОВ «Земля і Воля»). 3 пояснень колишнього начальника Бобровицького РВ УМВС України в Чернігівській області, який займав вказану посаду з 2008 по 2011 рік Луганського Сергія Миколайовича, що діяли вони, тобто група осіб, за наказом ТОВ «Наташа-Агро». 3. Досліджуючи та аналізуючи документи, що знаходять у розпорядженні третьої особи 3, а саме примірник договору оренди земельної ділянки для сільськогосподарських потреб та довіреності, критично висловитися щодо «вишуканих» правових методів, автор статті мав усі підстави. 4. У третьої особи 3 у розпорядженні є копія довіреності (відкликана), яка видавалась на представників ТОВ «Наташа-Агро» з безмежними можливостями у тому числі і отримувати грошові кошті, підписувати будь-які документи, у будь-якому органі влади, вчиняти будь-які дії тощо. Також третя особа-3 просила суд звернути увагу суду на той факт, що надані пояснення від імені Голови Новобиківської та Новобасанської сільських рад не можна вважати офіційними документами, оскільки вони виконані не на офіційних бланках рад, а якщо вони належать до власних думок та пояснень голів сільських рад, то відповідно, їх підписи повинні бути засвідчені відділом кадрів, а не печатками сільських рад. Не зрозуміло для кого були складені дані листи, якщо для суду, то чому про це не йдеться у звернені та просив суд критично поставитись до даних доказів та не враховувати їх при прийнятті рішення поданій справі.

Пояснення третіх осіб із доданими до них документами судом долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні отримав від представника відповідача примірники всіх письмових пояснень третіх осіб.

Представник відповідача в судовому засіданні надав клопотання про продовження терміну розгляду справи на 15 днів для надання можливості надати додаткові документи, пояснення по справі, що мають значення для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

В силу ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а якщо спір вирішується колегіально - більшістю голосів суддів.

При цьому, в силу ст.69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Однак відповідно до ч.3 зазначеної статті, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше як на п'ятнадцять днів.

Приймаючи до уваги обставини справи, неявку у судове засідання третьої особи-3 Ганчева С.І і те, що строк розгляду справи закінчується 13.07.2015р., з метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача та продовжити строк вирішення спору на 15 днів до 28.07.2015р. включно.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, неподання витребуваних доказів, необхідність витребування нових доказів.

Вислухавши пояснення та доводи представників позивача, відповідача, третьої особи-1, третьої особи-2, суд з метою повного та об'єктивного дослідження всіх обставин по даній справі, вважає за необхідне задовольнити усні клопотання представників відповідача та третьої особи-2 про відкладення розгляду справи та відкласти розгляд справи, зобов'язавши сторони та третіх осіб надати витребувані документи. За таких обставин розгляд справи підлягає відкладенню.

Керуючись ст. 22, 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України суд,

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк розгляду спору на 15 днів до 28.07.2015р. включно.

2. Розгляд справи відкласти на 15.07.2015р. о 11год. 00хв. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 14000 м. Чернігів, проспект Миру 20, к. № 23.

3. Зобов'язати позивача: письмово викласти свою позицію стосовно фактів (обставин), заперечень третіх осіб, викладених у письмових поясненнях; представнику в судовому засіданні мати документи, що підтверджують повноваження та посвідчують особу.

4. Зобов'язати відповідача: забезпечити явку Ганчева Сергія Івановича директора товариства; представнику відповідача в судовому засіданні мати документи, що підтверджують повноваження та посвідчують особу.

5. Зобов'язати третю особу-1 (Редакцію Бобровицької районної газети «Наше життя»): надати для огляду установчі документи, статут редакції, а їх копії належним чином засвідчені надати до матеріалів справи; представнику в судовому засіданні мати документи, що підтверджують повноваження та посвідчують особу.

6. Зобов'язати третю особу-2 (Мусаханова Вадима Закиржановича): надати текст статті, наданої директором ТОВ «Світанок» Ганчевим С.І. для друку (випуск газети «Чернігівщина» №8 (512) від 19.02.2015р.); надати для огляду установчі документи засобу масової інформації, а їх копії належним чином засвідчені надати до матеріалів справи; надати для огляду оригінал договору про видання та розповсюдження газет від 12.08.2014р. підписаний між Мусахановим В.З. та ФОП Стук С.В.; витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців стосовно ФОП Стук Сергія Валерійовича; третій особі в судовому засіданні мати документи, що посвідчують особу (представнику в судовому засіданні мати документи, що підтверджують повноваження та посвідчують особу).

7. Зобов'язати третю особу-3 (Ганчева Сергія Івановича): забезпечити особисту явку в судове засідання для дачі пояснень.

8. Повноваження представників сторін мають бути підтверджені довіреністю, оформленою в установленому порядку (засвідченою нотаріально або, якщо довіреність видає юридична особа - підписом її керівника та завірена печаткою цієї організації); у разі представництва інтересів сторони безпосередньо її керівництвом - відповідним документом, що підтверджує його призначення або обрання (або засвідчені належним чином витяги з них). Повноваження адвоката як представника можуть також посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордеру адвоката обов'язково додається витяг з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

9. Попередити сторони, що відповідно до п.5 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право стягнути до Державного бюджету України з винної сторони штраф у розмірі до 1700 грн. за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

Суддя Н.Ю.Книш