ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.07.15р. Справа № 904/5124/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово промислова група Алвіс", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод", м. Першотравенськ Дніпропетровської області

про стягнення 26 935,82 грн. заборгованості за договором поставки

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Карпов І.О., довіреність №ББУ/ПРМЗ67/14 від 10.12.2014 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово промислова група Алвіс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" 26 935,82 грн. заборгованості за поставлений товар.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 78-ПЗ-ДЦ від 05.12.2014 року в частині оплати, а саме відповідачем здійснена часткова оплата у сумі 16 000,00 грн. за товар поставлений на загальну суму 42 935,82 грн. за видатковими накладними:

- № від 24.12.2014 року на суму 19 844,46 грн.;

- № від 24.12.2014 року на сума 13 924,56 грн.;

- № від 12.01.2015 року на суму 9 166,80 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Першотравенський ремонтно-механічний завод" заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що позивач по справі не довів належними та допустими доказами факт поставки продукції по договору, так як на підтвердження факту поставки продукції не надав до суду в повному обсязі документи, передбачені пунктом 4.3 договору, в тому числі податкову накладну, товаро-транспортну накладну, відповідні рахунки, копії документів, що підтверджують походження продукції.

Крім того, відповідач зазначає, що у відповідності до умов договору, а саме п.4.4 - сторони по справі визначили, що календарною датою початку строку на виконання грошового зобов'язання є дата, вказана представником покупця на видатковій накладній. У разі відсутності цієї дати, неможливо визначити певний період у часі, у відповідності до ст. 251 Цивільного кодексу України, так як наслідок цього - неможливо стверджувати, що відповідач не виконав зобов'язання по оплаті продукції в строк, передбачений договором. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не доведений факт порушення відповідачем строку на виконання грошового зобов'язання. А тому відсутні підстави для стягнення з відповідача суми за поставлену продукцію та судового збору.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду від 16.06.2015 року з призначенням розгляду справи на 07.07.2015 року.

До початку розгляду справи по суті позивач, посилаючись на статті 78, 80 Господарського процесуального кодексу України, а також на свої процесуальні права, передбачені статтею 22 цього Кодексу, факсом подав 30.06.2015 року до суду заяву за підписом директора Андреєва Г.О. про припинення провадження у справі у зв'язку з відмовою від позову.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги посилання позивача у поданій ним заяві про припинення провадження у справі на статті 22, 78, 80 Господарського процесуального кодексу України, наявні підстави дійти висновку, що позивач ознайомлений та усвідомлює наслідки частини другої статті 80 вказаного Кодексу, згідно з якою у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

За змістом частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Відповідно до приписів статті 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи. До прийняття відмови позивача від позову господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін. Про прийняття відмови позивача від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

За частиною шостою статті 22 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не приймає відмови від позову якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

За обставинами справи суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову. Правових ознак порушення прав і охоронюваних законом інтересів учасників судового процесу чи інших осіб внаслідок відмови позивача від позову не вбачається.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

У випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається (частина друга статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною третьою статті 80 цього Кодексу про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачені підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 Господарського процесуального кодексу України). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у пункті 5 частини першої цієї статті Закону як про одну із підстав для повернення судового збору, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно статтею 205 Цивільного процесуального кодексу України і статтею 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарськими судами у здійсненні судочинства не застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору (пункт 5.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Керуючись ст.ст. 22, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача від позову.

Припинити провадження у справі № 904/5124/15.

Суддя Е.М. Бондарєв