ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Справа № 904/6332/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Владимиренко С.В.,

Козир Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві касаційну скаргу Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03 грудня 2014 року у справі № 904/6332/14 Господарського суду Дніпропетровської області за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ, до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", Дніпропетровська область, про врегулювання розбіжностей до додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії № 100050 від 27.02.2003,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Бібленко І.В. (дов. № 1527/01 від 06.04.15),

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року позивач ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" звернувся до господарського суду з позовом до відповідача ДП "Криворізька теплоцентраль" про врегулювання розбіжностей до додаткової угоди до договору про постачання електричної енергії № 100050 від 27.02.03.

Вказував, що 27.02.03 між ним (постачальником) та відповідачем (споживачем) був укладений договір № 100050 про постачання електричної енергії ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" для споживачів Дніпропетровської області, згідно якого він зобов'язався здійснювати постачання споживачу електричної енергії, а споживач - сплачувати вартість отриманої електричної енергії за ціною та на умовах, визначених договором.

Зазначав, що для приведення умов договору у відповідність до вимог діючого законодавства в сфері постачання та споживання електроенергії ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" було запропоновано ДП "Криворізька теплоцентраль" внести зміни до чинного договору № 100050 шляхом укладення додаткової угоди № 1, якою договір викласти в новій редакції.

ДП "Криворізька теплоцентраль" підписав додаткову угоду № 1 з протоколом розбіжностей відносно пунктів 3.1.8, 3.2.2., 4.1.1 та підпункту 2) пункту 4.1.4 договору.

06.06.14 ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" разом з листом № 20698/РВЕ107000 направив ДП "Криворізька теплоцентраль" протокол погодження розбіжностей, в якому погодився з запропонованою відповідачем редакцією пунктів 3.2.2., 4.1.1 договору та наполягав на викладенні пункту 3.1.8 та підпункту 2) пункту 4.1.4 договору в редакції постачальника.

23.06.14 ДП "Криворізька теплоцентраль" повідомив ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" про згоду на передачу неврегулюваних розбіжностей до договору до господарського суду.

Посилаючись на ту обставину, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо врегулювання розбіжностей в п. 3.1.8, п.п. 2) п. 4.1.4 додаткової угоди № 1 до договору про постачання електричної енергії № 100050 від 27.02.03, позивач, на підставі ч. 4 ст. 188 ГК України, просив врегулювати дані розбіжності, виклавши вказані пункти договору в наступній редакції:

"п. 3.1.8 надавати обов'язкові до виконання вимоги щодо приведення належних споживачу розрахункових засобів обліку і схем їх підключення у відповідність до вимог ПКЕЕ та нормативно-технічних документів";

"п.п. 2) п. 4.1.4 за порушення вимог пункту 2.2.2 - 2.2.3 цього договору та звільняється від відповідальності за порушення цього зобов'язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили, з вини споживача або вини третіх осіб".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2014 року (суддя Новікова Р.Г.) в позові відмовлено.

Рішення мотивоване посиланнями на те, що позивачем не було дотримано порядку врегулювання розбіжностей до договору, встановленого вимогами ст. 181 ГК України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03 грудня 2014 року (колегія суддів у складі: Широбокової Л.П. - головуючого, Пруднікова В.В., Орєшкіної Е.В.) рішення скасовано, постановлено нове рішення про задоволення позову.

Постановлено прийняти п. 3.1.8 та п.п. 2 п. 4.1.4 додаткової угоди № 1 до договору про постачання електричної енергії № 100050 від 27.02.03, укладеного між ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" та ДП "Криворізька теплоцентраль", в редакції позивача, а саме:

"п. 3.1.8 надавати обов'язкові до виконання вимоги щодо приведення належних споживачу розрахункових засобів обліку і схем їх підключення у відповідність до вимог ПКЕЕ та нормативно-технічних документів";

"п.п. 2) п. 4.1.4 за порушення вимог пункту 2.2.2 - 2.2.3 цього договору та звільняється від відповідальності за порушення цього зобов'язання, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили, з вини споживача або вини третіх осіб".

Постанова обґрунтована посиланнями на те, що запропоновані позивачем зміни до договору, з якими не погоджувався відповідач, відповідають положенням п.п. 10 п. 8.1, п. 8.6 Правил користування електричною енергією та п. 4.1.4 Типового договору, що є додатком № 3 до вказаних Правил.

У касаційній скарзі ДП "Криворізька теплоцентраль", посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції приписів п.п. 3, 4 ст. 179, ч.ч. 3-5, 7 ст. 181, ст. 654 ГК України, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи і доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 27.02.03 між позивачем (постачальником) та відповідачем (споживачем) був укладений договір № 100050 про постачання електричної енергії ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" для споживачів Дніпропетровської області, згідно якого постачальник зобов'язався здійснювати постачання споживачу електричної енергії, а споживач - сплачувати вартість отриманої електричної енергії за ціною та на умовах, визначених договором.

Водночас судами встановлено, що для приведення умов договору у відповідність до вимог діючого законодавства в сфері постачання та споживання електроенергії ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" було запропоновано ДП "Криворізька теплоцентраль" внести зміни до чинного договору № 100050 шляхом укладення додаткової угоди № 1, якою договір викласти в новій редакції.

ДП "Криворізька теплоцентраль" підписав додаткову угоду № 1 з протоколом розбіжностей відносно пунктів 3.1.8, 3.2.2., 4.1.1 та підпункту 2) пункту 4.1.4 договору.

06.06.14 ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" разом з листом № 20698/РВЕ107000 направив ДП "Криворізька теплоцентраль" протокол погодження розбіжностей, в якому погодився з запропонованою відповідачем редакцією пунктів 3.2.2., 4.1.1 договору та наполягав на викладенні пункту 3.1.8 та підпункту 2) пункту 4.1.4 договору в редакції постачальника.

23.06.14 ДП "Криворізька теплоцентраль" повідомив ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" про згоду на передачу неврегулюваних розбіжностей до договору до господарського суду.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 188 ГК України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Укладення договору на постачання електроенергії є обов'язковим (ст. 275 ГК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Порядок укладання, вимоги до договору про постачання електроенергії, його істотні умови встановлені Правилами користування електричною енергією, які затверджені постановою НКРЕ № 28 від 31.07.96 з подальшими змінами та доповненнями, якими також затверджено Типовий договір на постачання електричної енергії.

Приписами ч.ч. 1, 4 ст. 652 ЦК України встановлено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідних для виконання договору на умовах, змінених судом.

Встановивши, що з часу укладення між сторонами договору № 100050 від 27.02.03 були внесені суттєві зміни до Правил користування електричною енергією, а запропоновані позивачем зміни до договору, з якими не погоджувався відповідач, відповідають п.п. 10 п. 8.1, п. 8.6 цих Правил та п. 4.1.4 Типового договору, що є додатком № 3 до вказаних Правил, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованих висновків про задоволення позовних вимог.

Натомість, суд першої інстанції, дійшов помилкових висновків про те, що позивачем не було дотримано порядку врегулювання розбіжностей до договору, встановленого вимогами ст. 181 ГК України.

Враховуючи викладене, судом апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних обставин, з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін та правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим актом та не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, викладених в постанові, тому їх слід залишити поза увагою суду.

Суд дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, переоцінка доказів, відповідно до ст. 1117 ГПК України, не входить до меж перегляду справи в суді касаційної інстанції.

Постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального законодавства, доводи касаційної скарги правильності викладених у ній висновків не спростовують, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03 грудня 2014 року у справі № 904/6332/14 залишити без змін.

Головуючий суддя: Н.Г. Дунаєвська

Судді: С.В. Владимиренко

Т.П. Козир