ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.07.2015 р. Справа№ 914/1996/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі», м.Київ

до відповідача-1: Закритого акціонерного товариства «Артанія», м.Львів

до відповідача-2: ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача-3: Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», м.Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, м.Львів

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2007р., укладеного між ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством «Артанія», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №10370; визнання недійсним договору іпотеки (нерухомого майна нежитлової нерухомості) від 25.12.2007р., укладений між ОСОБА_1 та Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк», посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №10389; зобовязання ОСОБА_1 повернути Закритому акціонерному товариству «Артанія» нерухоме майно нежитлові приміщення в підвалі І; ІІ, IV, приміщення на 1-му поверсі 14-1 по 14-7, 15-1 по 15-3, 1-1 по 1-3, 16-1 загальною площею 333,4 кв.м. в будинку №20 по вул.Галицькій у м.Львові.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 представник за довіреністю

від відповідача-1: ОСОБА_4 ліквідатор, арбітражний керуючий

від відповідача-2: не зявився

від відповідача-3: ОСОБА_5 представник за довіреністю

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: не зявився

Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі», м.Київ заявлено позов до Закритого акціонерного товариства «Артанія», м.Львів, до ОСОБА_1, м.Львів, до Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», м.Київ, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, м.Львів про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 25.12.2007р., укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «Артанія», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №10370; визнання недійсним договору іпотеки (нерухомого майна нежитлової нерухомості) від 25.12.2007р., укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за №10389; зобовязання ОСОБА_1 повернути ЗАТ «Артанія» нерухоме майно нежитлові приміщення в підвалі I, II, IY; приміщення на 1-му поверсі 14-1 по 14-7, 15-1 по 15-3, 1-1 по 1-3, 16-1 загальною площею 333,4 кв.м в будинку №20 по вул.Галицькій у м.Львові.

Ухвалою суду від 24.06.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 06.07.2015р., виключено з числа відповідачів по справі приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів.

Разом з позовною заявою ТзОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» подано заяву про забезпечення позову (вх.№2596/15 від 18.06.2015р.), в якій просить накласти арешт на нерухоме майно нежитлові приміщення в підвалі I,II, IV; приміщення на 1-му поверсі 14-1 по 14-7, 15-1 по 15-3, 1-1 по 1-3, 16-1 загальною площею 333,4 кв.м в будинку №20 по вул. Галицькій у м.Львові; заборонити будь-яким особам, зокрема, але не виключно, ОСОБА_1 (місцепроживання: 79070, м.Львів, вул.Хуторівка, 30/183, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1), Публічному акціонерному товариству «Універсал Банк» (), органам Міністерства юстиції України, Державній виконавчій службі та її органам і підрозділам, Державній реєстраційній службі України та її органам і підрозділам вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження), спрямовані на зміну власника, або дії, які можуть призвести до зміни власника нерухомого майна - нежитлових приміщень в підвалі I,II, IV; приміщення на 1-му поверсі 14-1 по 14-7, 15-1 по 15-3, 1-1 по 1-3, 16-1 загальною площею 333,4 кв.м в будинку №20 по вул. Галицькій у м.Львові.

Вказану заяву представник позивача в судовому засіданні 06.07.2015р. підтримав повністю з викладених в ній підстав. Зокрема, зазначив, що, як стало відомо, відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України 09.10.2014р. за заявою ПАТ «Універсал Банк» відкрито виконавче провадження №ВП 45015852 зі звернення стягнення на майно, що є предметом спірних договорів, шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових вимог останнього. Відтак, відповідач-3 вчиняє активні дії, спрямовані на відчуження майна третім особам, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 06.07.2015р. підтримав заяву позивача про забезпечення позову та просив суд її задоволити.

Відповідач-2 явки повноважного представника в судове засідання 06.07.2015р. не забезпечив, пояснень з приводу вказаної заяви не надав.

Представник відповідача-3 в судовому засіданні 06.07.2015р. проти задоволення заяви про забезпечення позову усно заперечив, зазначивши про безпідставність тверджень позивача.

Розглянувши вказану заяву, суд вважає за необхідне в її задоволенні відмовити виходячи із наступного.

Відповідно до статті 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.1 Постанови №16 від 26.12.2011р. розяснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У поданій заяві ТзОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» зазначено, що очевидно, отримавши копію позовної заяви про визнання недійсними договорів та зобов'язання вчинити дії, відповідач-2 вживатиме заходи, спрямовані на відчуження майна іншим особам, зокрема, шляхом укладення договорів купівлі-продажу, міни, дарування, передачі в заставу, розпорядження, управління чи передачі до статутного капіталу іншим особам, що в майбутньому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі та проведення реєстрації права власності на майно за відповідачем-1. Окрім того, звертає увагу на те, що як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, майно перебуває в іпотеці відповідача-3. Таким чином, існує висока вірогідність, що відповідач-3, керуючись ст.20 Закону України «Про заставу», ст.ст. 33, 36-39 Закону України «Про іпотеку», п.46 Постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2013 року № 868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вживатиме заходів щодо звернення стягнення на майно, в тому числі, й у позасудовому порядку, що в майбутньому зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі та проведення реєстрації права власності на майно за відповідачем-1.

У п.3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України зазначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Зважаючи на це, судом відхилено вищенаведені твердження позивача, оскільки вони є необґрунтованими припущеннями щодо можливих дій п. Кедик Н.В. та ПАТ «Універсал Банк». Доказів на те, що п.Кедик Н.В. вчиняються дії, спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, зокрема реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо, позивачем не надано.

Водночас, на підтвердження того, що станом на сьогодні відповідачем-3 вчиняються активні дії, спрямовані на відчуження майна третім особам, а відтак існує висока ймовірність, що до моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі майно буде відчужено третій особі, що в свою чергу утруднить або навіть унеможливить виконання цього рішення, ТзОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» зазначає, що 09.10.2014р. постановою Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України за заявою відповідача-3 відкрито виконавче провадження зі звернення стягнення на майно шляхом продажу майна на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження для задоволення грошових вимог відповідача-3.

Із матеріалів справи вбачається, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 09.10.2014р. відкрито виконавче провадження ВП №45015852 із виконання виконавчого листа №2-287/11, виданого 22.01.2014р. Галицьким районним судом м.Львова, про звернення стягнення на обєкт нерухомого майна цегляні нежитлові приміщення в підвалі: I; IІ; IV; та на цегляні нежитлові приміщення на першому поверсі: від 1-1 по 1-3, від 14-1 по 14-7, від 15-1 по 15-3, 16-1, загальною площею 333,4 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Галицька, буд.20, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 25.12.2007р., посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за №10388, укладеним між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 (15.02.201970 року народження, місце реєстрації: 79000, м.Львів, вул.Хуторівка, 30/183, ідентифікаційний код НОМЕР_1), шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою (стартовою) ціною 5573078грн. 00коп. для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, 54/19, ) в розмірі 4190719,94 дол. США, що еквівалентно в національній валюті за курсом НБУ України 33411352,87 гривень, що виникла відповідно до договору кредиту 3049-2900/840-0798 та №049-2902/840-0799 від 25.12.2007р.

Вказаний виконавчий лист видано на виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 30.05.2012р. у справі №2-287/11, яким позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задоволено, звернено стягнення на обєкт нерухомого майна - цегляні нежитлові приміщення в підвалі: І; ІІ; ІV та цегляні нежитлові приміщення на першому поверсі: від 1-1 по 1-3, від 14-1 по 14-7, від 15-1 по 15-3, 16-1, загальною площею 333,4 кв. м, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Галицька, буд.20, що є предметом іпотеки за договором іпотеки від 25.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Львіського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 10388, укладеним між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленою в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», для задоволення грошових вимог Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» в розмірі 4190719,94 доларів США.

У вказаній постанові державного виконавця зазначено, що документ вступив в законну силу (набрав чинності) 29.10.2013р., заяву про його примусове виконання подано 08.10.2014р.

Вчинені ПАТ «Універсал Банк» дії, а саме предявлення виконавчого листа до виконання, є такими, що вчинені на виконання рішення суду, що набрало законної сили. Натомість, вказаним рішенням суду встановлено спосіб його виконання шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Відтак, навіть якщо припустити, що вказані дії відповідача-3 можна трактувати як такі, що спрямовані на відчуження майна, що є предметом спору у даній справі, суд звертає увагу на те, що такі дії вчинено ним до моменту звернення ТзОВ «Інформаційно-консультаційний центр розвитку підприємництва у Печерському районі» до суду із відповідною позовною заявою та прийняття вказаної справи судом до розгляду. Водночас, як вже зазначалось, згідно розяснення, наданого Пленумом Вищого господарського суду України у п.3 Постанови №16 від 26.12.2011р. про фактичні обставини, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Окрім цього, суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відтак, вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони органам Державної виконавчої служби та її органам і підрозділам вчиняти дії в межах виконавчого провадження, тобто при виконанні рішень суду, які набрали законної сили, всупереч ст.ст. 124, 129 Конституції України, є завідомо протиправними, оскільки в Україні визнається і діє принцип верховенства права, тобто Конституція України має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (стаття 8 Конституції України), а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 6 Конституції України).

Таким чином, з наведених вище підстав, суд також приходить до висновку, що вимога заяви про заборону органам Міністерства юстиції України та Державній реєстраційній службі України, її органам і підрозділам вчиняти будь-які дії щодо майна не обґрунтована і задоволенню не підлягає.

Відтак, проаналізувавши правову природу заходів до забезпечення позову, про вжиття яких просить позивач у своїй заяві, у їх взаємному звязку із нормами чинного законодавства та фактичними обставинами, суд приходить до висновку, що накладення арешту на нерухоме майно, а також заборона будь-яким особам, в тому числі органам Міністерства юстиції України, Державній виконавчій службі та її органам і підрозділам, Державній реєстраційній службі України та її органам і підрозділам вчиняти будь-які дії (у тому числі реєстраційні дії та дії в межах виконавчого провадження), спрямовані на зміну власника, або дії, які можуть призвести до зміни власника нерухомого майна, можуть перешкодити чи зупинити виконання рішення Галицького районного суду м.Львова від 30.05.2012р. у справі №2-287/11, яке набрало законної сили.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що належних доказів, які могли б свідчити про наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування визначених позивачем видів забезпечення позову не подано.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити.

Суддя Щигельська О.І.