ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р.Справа № 923/827/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Богатиря К.В., Жекова В.І.

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників учасників провадження у справі про банкрутство:

від ДПІ у м. Херсоні - Єрашов І.Є. за довіреністю.

Представник боржника у судове засідання не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 02.06.2015 року

у справі №923/827/15

за заявою Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Державна податкова інспекція у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області звернулась до господарського суду Херсонської області з заявою про порушення справи про банкрутство боржника товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ", мотивуючи свої вимоги неспроможністю останнього задовольнити на протязі більше трьох місяців вимоги по сплаті податкових платежів, безспірний розмір яких сукупно становить більше трьохсот мінімальних заробітних плат.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 02.06.2015 року заяву Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області про порушення справи про банкрутство боржника товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ" повернуто без розгляду.

Судова ухвала мотивована тим, що кредитором не подано доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредитором у розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження.

До того ж, як зазначив суд першої інстанції у оскаржуваній ухвалі, додані до заяви реєстри інкасових доручень не є доказами безспірності вимог кредитора та неспроможності боржника задовольнити вимоги кредитора на протязі більше трьох місяців після відкриття виконавчого провадження у розумінні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та свідчать, на думку суду, про направлення кредитором платіжних документів до банківських установ 14.08.2014 р. і відсутність на цей час коштів на рахунках боржника.

Судом першої інстанції, також зазначено, що в порушення ч. 7 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитором не додано до заяви доказів вжиття заходів до отримання заборгованості у встановленому законодавством порядку, доказів надсилання боржнику копії заяви та доданих до неї документів, оскільки додані довідки не свідчать про вжиття кредитором всіх заходів, передбачених ст. ст. 20, 87-99 ПК України, а доданий до заяви опис вкладення не містить відмітки відділення зв'язку про надіслання кореспонденції.

Не погоджуючись з даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулась Державна податкова інспекція у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 02.06.2015 р. у справі №923/827/15 та направити справу на новий розгляд.

Як зазначає апелянт, доказами в підтвердження безспірності грошових вимог кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

На думку скаржника, підставою для порушення справи про банкрутство, є те, що станом на 19.05.2015 згідно даних інтегрованих карток платника товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ", відкритих в ДПІ у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області, рахується податковий борг перед бюджетом у сумі 2 826 054,65 грн., а також застосовані податковим органом заходи не призвели до погашення податкового боргу протягом трьох місяців з дня його виникнення.

Таким чином, скаржник вважає, що у контролюючого органу існують законні підстави для звернення до господарського суду з заявою про банкрутство боржника без наявності постанови про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.06.2015 р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області прийнято до провадження та призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Богатиря К.В., Жекова В.І. та витребувано у Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області оригінал заяви про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ" з відповідним штампом канцелярії суду першої інстанції про отримання вказаної заяви та усі додатки до неї.

06.07.2015 р. Одеським апеляційним господарським судом отримано від апелянта витребувані документа, а саме оригінал заяви про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ" з відповідним штампом канцелярії суду першої інстанції про отримання вказаної заяви та усі додатки до неї. Також, скаржником надано до суду апеляційної інстанції письмові пояснення до апеляційної скарги в яких останній просить скасувати ухвалу господарського суду Херсонської області від 02.06.2015 р. у справі №923/827/15 та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник скаржника підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на їх задоволенні.

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ" у судове засідання не з'явився.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно до приписів ст. 4-1 ч. 2 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною 3 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Згідно із ч. 7 даної статті, до заяви кредитора додаються також, зокрема, копія виконавчого документа; до заяви кредитора - органу державної податкової служби чи інших органів, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння податків і зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд повертає заяву про порушення справи про банкрутство без розгляду, якщо, зокрема, заявник - кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання перед кредиторами в розмірі, визначеною частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного Управління ДФС у Херсонській області подала до господарського суду Херсонської області заяву про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ".

Звертаючись з заявою про порушення справи про банкрутство до суду першої інстанції, на підтвердження безспірності своїх грошових вимог до боржника Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного Управління ДФС у Херсонській області надала, зокрема, копії судових рішень про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ" податкової заборгованості та копії інкасових доручень.

Так, повертаючи без розгляду заяву Державна податкова інспекція у м. Херсоні Головного Управління ДФС у Херсонській області про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ", суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав доказів безспірності кредиторських вимог у розумінні ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство). При цьому, місцевий суд вказав, що у поданих до суду документах відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження і докази звернення Інспекції до виконавчої служби.

Проте, з таким висновком колегія апеляційної інстанції не може погодитися, оскільки його зроблено без врахування спеціальних норм матеріального та процесуального права, котрі визначають порядок примусового виконання судового рішення про стягнення податкового боргу, і які підлягали застосуванню при вирішенні питання про наявність або відсутність підстав для прийняття до розгляду заяви податкового органу про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Так, ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Згідно із пунктом 41.2 статті 41 Податкового кодексу України, органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється статтями 95-99 Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 95.1 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з абзацом першим п. 95.3 ст. 95 Податкового Кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу. Відповідно до п. 12.4 зазначеної Інструкції, судове рішення, на підставі якого з платника податків стягуються кошти, до банку не подається. Натомість реквізити відповідного судового рішення зазначаються в самому інкасовому дорученні.

Абзацами другим та третім п. 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Отже, колегія апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги, стосовно того, що аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та Податкового кодексу України дає підстави для правового висновку про те, що примусове виконання рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків - юридичної особи за законом покладено виключно на контролюючи органи (органи доходів і зборів) за визначеною Податковим кодексом України процедурою, без залучення до неї органів державної виконавчої служби.

Таким чином, виходячи з приписів ст. 95 Податкового кодексу України, частини третьої ст. 10, частини сьомої ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», доказами в підтвердження безспірності грошових вимог ініціюючого кредитора - органу доходів і зборів, є рішення суду про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу, що набрало законної сили, інкасові доручення для примусового стягнення коштів в дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу та докази вжиття відповідних заходів до отримання відповідної заборгованості за процедурою, визначеною Податковим кодексом України.

Відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження у такому випадку до заяви органу доходів і зборів про порушення провадження у справі про банкрутство не додається, оскільки списання коштів з рахунків боржника здійснюється відповідно до умов і порядку, визначених Податковим кодексом України, а не Законом України «Про виконавче провадження».

Вищевикладені обґрунтування колегії суддів Одеського апеляційного господарського суду співпадають із висновками викладеними у постанові Верховного суду України від 29.04.2015 р. по справі №920/629/14.

Судова колегія не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення заяви з огляду на відсутність належних доказів надсилання останньої на адресу боржника, оскільки такі висновки суперечать матеріалам справи, а саме описом вкладення у цінний лист, який було додано заявником до заяви.

На даному описі вкладення міститься найменування поштового відділення, а саме Херсон 28, а також підпис уповноваженої особи.

Судова колегія зазначає, що за наявності сумніву у достовірності доказу на підтвердження направлення на адресу боржника заяви з додатками, суд першої інстанції не позбавлений права і можливості у порядку підготовки до розгляду справи витребувати у заявника такі докази.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, ухвалу місцевого суду не можна вважати законною, тому вона підлягає скасуванню, а справа - передачі до господарського суду першої інстанції на стадію прийняття заяви Державної податкової інспекції у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКУ" з урахуванням приписів ст. ст. 10-11, зокрема, ч. 7 ст.11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Керуючись статтями 99, 101, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 02.06.2015 р. у справі №923/827/15 скасувати.

Справу передати до господарського суду Херсонської області на стадію прийняття заяви Державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області про банкрутство ТОВ "ВОКУ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 07.07.2015 року.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Богатир К.В.

Суддя Жеков В.І.