УХВАЛА

01.07.2015Справа № 35/317

За позовом Заступника прокурора Печерського району міста Києва в інтересах держави в особі: 1) Печерської районної у м. Києві ради; 2) Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у м. Києві ради"

до Товариства з обмеженою відповідальністю компанії "Ренесанс ЛТД"

про стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 61 313,81 грн.

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

Від прокуратури: не з'явились.

Від позивача-1: не з'явились

Від позивача-2: Бродовський Є.О. - представник за дов.

Від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНи справи:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.07.2009 року у справі №35/317 позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ренесанс ЛТД"(01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, р/р №1486 в АКБ „Східно-Європейський банк"", МФО 322658, ) на користь Комунального підприємства „Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у місті Києві ради" (01010 м. Київ, пров. Січневий, 9, р/р №3001 в АБ „Банк регіонального розвитку", МФО 300540; р/р №8001 в АТ „Індустріально-Експортний банк", МФО 300614, ), а у випадку відсутності коштів -з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, 61 313,81 грн. (шістдесят одна тисяча триста тринадцять гривень 81 коп.) - заборгованості за Договорами оренди нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Печерського району м. Києва №603 від 13.05.2008, а також вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Ренесанс ЛТД"(01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, р/р №1486 в АКБ „Східно-Європейський банк"", МФО 322658, ), а у випадку відсутності коштів -з будь якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, в дохід Державного бюджету України 613,14 грн. (шістсот тринадцять гривень 14 коп.) -державного мита та 118,00 грн. (сто вісімнадцять гривень 00 коп.) -витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

01.09.2009 року на примусове виконання рішення було видано наказ у справі №35/317.

Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Печерської районної у м. Києві ради" звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про відновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Ухвалою від 15.06.2015, заяву призначено до розгляду на 01.07.2015.

Як передбачено ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодекс України, заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник.

Представники прокуратури, позивача-1 та відповідача в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду заяви повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ГПК України, неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Отже, дослідивши подані документи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з огляду на наступне.

З поданих документів вбачається, 25.09.2009 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №15452147.

Постановою від 23.07.2010, в порядку п. 2 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження", винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з тим, що майно яке могло бути реалізовано в рахунок погашення боргу не виявлено, а боржник за вказаною адресою не знаходиться.

12.07.2013 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Гагарінського районного управління юстиції у м. Севастополі відкрито виконавче провадження ВП №40919655 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 08.10.2012 №5011-35/8885-2012.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції на дату повернення виконавчого листа), повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктами 2 - 6 частини першої цієї статті, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання в межах строків, встановлених статтею 21 цього Закону.

Таким чином, у стягувача була можливість протягом трьох років з дати повернення йому виконавчого листа повторно пред'явити його до виконання, що позивачем не було зроблено, належних доказів на підтвердження поважності пропуску строку, позивач суду не надав.

Відповідно до приписів ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Зазначена правова норма узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується на підставі виданого господарським судом наказу, який є виконавчим документом.

Виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З поданих до заяви документів, не вбачається, що стягувачем було здійснено всі необхідні дії покладні чинним законодавством на стягувача (позивача), які були направлені на пред'явлення наказу, тощо.

Відповідно до ч.1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Тобто, належних доказів, які б свідчили про поважність пропущеного строку, позивач суду не надав.

Дослідивши доводи та надавши оцінку наведеним обставинам, суд встановив, доводи позивача наведені у заяві є безпідставними, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 119 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання.

Суддя М.Є. Літвінова