ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.07.15р. Справа № 904/3848/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Криворізький міськмолокозавод № 1", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко Лелека", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 98 993, 63 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача:Похильок Д.В., дов. № 430 від 10.03.15р., юрисконсульт;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство „Криворізький міськмолокозавод №1" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 96 985, 36 грн., що складають суму заборгованості за договором постачання № 60/15-М/пр від 19.03.15 р., 1 912, 64 грн. - пені, 95, 63 грн. - річних.

Відповідач письмовий відзив на позов не надав, його представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання останнім 23.06.15 р. ухвали господарського суду про відкладення розгляду справи до 03.07.15 р.

Таким чином, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

03.07.15 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.15 р. між Приватним акціонерним товариством „Криворізький міськмолокозавод № 1" (Постачальник; позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Еко Лелека" (Покупець; відповідач) укладено договір постачання № 60/15-М/пр (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, Постачальник зобов'язується протягом строку дії Договору передавати/поставляти Покупцю у власність молочну продукцію, а Покупець зобов'язується приймати та оплачувати цю продукцію на умовах цього Договору.

Згідно ч. 1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.2. Договору, найменування, одиниця виміру, кількість і асортимент продукції вказуються в накладній (рахунку-фактурі), яка складається на основі заявки покупця.

Виконуючи умови Договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 106 985, 36 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних, залучених до матеріалів справи (а.с. 14-20).

Згідно п. 5.1. Договору, ціна продукції є договірною, встановлюється в національній валюті України і вважається узгодженою між постачальником і покупцем при наявності печаток (штампів) та підписів уповноважених осіб в накладних на поставку продукції.

Відповідно до п.п. 6.1. 6.2. Договору, розрахунки за продукцію виконуються у вигляді відстрочення платежу 14 календарних днів.

Вид розрахунків - безготівковий.

Згідно п. 6.4. Договору, датою оплати за договором вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобов'язання щодо оплати поставленого товару, здійснивши розрахунки частково в сумі 10 000 грн. до звернення позивача із позовом до суду.

Після звернення позивача із позовом до суду, відповідачем також здійснено часткове перерахування грошових коштів в сумі 16 000 грн., про що свідчить копія банківської виписки (а.с. 43-46).

З огляду на викладене, провадження у справі в частині основного боргу в сумі 16 000 грн. підлягає припиненню, з покладанням витрат на відповідача.

Доказів оплати поставленого товару в сумі 80 985, 36 грн., відповідач, на момент розгляду спору, не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення зазначеної вище суми, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача щодо стягнення річних за загальний період з 03.04.15 р. по 21.04.15 р. в сумі 95, 63 грн. підлягають частковому задоволеню, оскільки позивачем невірно визначено початок періоду прострочення.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач поставив продукцію (за першою накладною № ТД-0028428) - 20.03.15 р., отже, прострочення в оплаті відповідно до п. 6.1. Договору, виникло з 04.04.15 р. Відповідно і першим днем правомірного нарахування річних є 04.04.15 р.

Аналогічна помилка допущена позивачем і при розрахунку річних на суму поставки за іншими накладними, які також є предметом спору.

Після перерахунку до стягнення підлягають річні за загальний період з 04.04.15 р. по 21.04.15 р. в сумі 88, 18 грн.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В п. 8.2. Договору, за порушення строків оплати за поставлену продукцію (за умови відстрочки платежу), Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не поставленого товару за кожний календарний день прострочення поставки.

Вимоги позивача щодо стягнення пені за загальний період з 03.04.15 р. по 21.04.15 р. в сумі 1 912, 64 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки, як вже зазначено вище, позивачем невірно визначено початок періоду прострочення.

Після перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період з 04.04.2015 р. по 21.04.2015 р. в сумі 1 763, 67 грн.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір", передбачено підстави для повернення судового збору, зокрема, сплачена сума судового збору повертається в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до п.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Отже, позивачем, відповідно до платіжного доручення № 753 від 23.04.2015 р. сплачено судовий збір в сумі 2 179, 87 грн., в той час як ставка судового збору за подання даного позову складає 1 979, 87 грн.

Зважаючи на внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, судовий збір в сумі 200 грн., відповідно до ст. 7 зазначеного вище Закону підлягає поверненню останньому із державного бюджету.

Керуючись ст. 526, 610, 611, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Еко Лелека" (49600, м. Дніпропетровськ, вул. Сухий Острів, 3, р/р 763465 в ПАТ КБ „Приватбанк", МФО 305299, ) на користь Приватного акціонерного товариства „Криворізький міськмолокозавод №1" (50025, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд. 9, ) 80 985 (вісімдесят тисяч дев'ятсот вісімдесят п'ять гривень) 36 коп. основного боргу, 88 (вісімдесят вісім гривень) 18 коп. річних, 1 763 (одна тисяча сімсот шістдесят три гривні) 67 коп. пені, 1 976 (одна тисяча дев'ятсот сімдесят шість гривень) 74 коп. судового збору.

В частині стягнення 16 000 грн. основного боргу провадження у справі припинити.

В решті позовних вимог відмовити.

Повернути Приватному акціонерному товариству „Криворізький міськмолокозавод №1" (50025, м. Кривий Ріг, вул. Окружна, буд. 9, ) із державного бюджету 200 (двісті гривень) зайво сплаченого судового збору, платіжним дорученням № 753 від 23.04.2015 р.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Додаток для позивача: оригінал платіжного доручення № 753 від 23.04.2015 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 07.07.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко