КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. Справа№ 910/3725/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Бородкін Д.І., довіреність №02-01/05.01.15 від 05.01.2015 р.,

відповідача: Харченко С.В., довіреність №300-122/01-5447 від 25.05.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер"

на рішення господарського суду м. Києва від 21.04.2015 р.

у справі № 910/3725/15-г (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер" звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення АМКУ від 20.01.2015 р. №9-р у справі №98-03/08.11.

Рішенням господарського суду м. Києва від 21.04.2015 р. у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер" до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення №9-р від 20.01.2015 р. відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду м. Києва від 21.04.2015 р. у справі №910/3725/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер" до Антимонопольного комітету України про визнання рішення недійсним та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, визнати недійсним рішення Антимонопольного комітету України №9-р від 20.01.2015 р.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував і порушив норми матеріального права.

Відповідач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити рішення господарського суду м. Києва від 21.04.2015 р. у справі №910/3725/15-г без змін з огляду на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер" без задоволення.

10.06.2015 р. через відділ документального забезпечення КАГС від представника Державного підприємства "Інформаційні судові системи" надійшла письмова заява про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача. В поданій заяві представник просить залучити Державне підприємство "Інформаційні судові системи" до участі у справі №910/3725/15-г у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Розглянувши подану заяву, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вирішила її відхилити, оскільки залучення Державного підприємства "Інформаційні судові системи" до участі у справі №910/3725/15-г в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, не впливає на суть вирішення спору у даній справі та не зачіпає його права та обов'язки щодо однієї із сторін.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Рішенням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач) від 17.10.2013 р. № 60/03-П "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер" (позивач) протягом періоду з 15.09.2009 до 31.12.2010 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг електронного цифрового підпису у межах застосування комп'ютерної програми "Автоматизована система передачі судових рішень в електронному вигляді до Державного реєстру судових рішень" із часткою на цьому ринку 100%.; визнано дії Товариства, які полягають у встановлені економічно необґрунтованої (завищеної) вартості послуг електронного цифрового підпису у межах застосування комп'ютерної програми "Автоматизована система передачі судових рішень в електронному вигляді до Державного реєстру судових рішень" у період з 15.09.2009 до 31.12.2010, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг електронного цифрового підпису у межах застосування комп'ютерної програми "Автоматизована система передачі судових рішень в електронному вигляді до Державного реєстру судових рішень", шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку; за вчинене порушення накладено на Товариство штраф у розмірі 20 000,00 гривень.

Рішенням адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2014 р. № 78/02-р/к "Про скасування рішення у справі", за результатом перегляду за нововиявленими обставинами, рішення Комітету від 17.10.2013 р. № 60/03-П "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" скасовано у зв'язку з тим, що договір № А/ЦСК-1/15.09.09 від 15.09.2009 рішенням господарського суду м. Києва був визнаний нечинним з моменту його укладення, а грошові кошти у розмірі 3 959 246,82 грн. повернуті на рахунок ДП "ICC" в повному обсязі, тож у діях ТОВ "Арт-мастер" відсутні необхідні ознаки складу порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене пунктом 1 частини другої статті 13 та пунктом 2 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг електронного цифрового підпису в межах застосування комп'ютерної програми "Автоматизована система передачі судових рішень в електронному вигляді до Державного реєстру судових рішень" та комп'ютерної програми "Єдиний державний реєстр судових рішень".

Рішенням Антимонопольного комітету України від 20.01.2015 р. № 9-р "Про перевірку рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2014 р. № 78/02-р/к у справі № 98-03/08.11", скасовано рішення адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2014 р. № 78/02-р/к у справі № 98-03/08.11; справу передано на новий розгляд до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Останнім рішенням Комітету встановлено, що адміністративна колегія Відділення, скасовуючи Рішення № 60/03-П, не з'ясувала, яким чином обставини, встановлені господарським судом м. Києва у рішенні від 01.11.2012 р. у справі № 5011-49/13894-2012, зокрема, про те, що на момент укладення договору про надання послуг від 15.09.2009 № А/ЦСК-1/15.09.09 існували інші суб'єкти господарювання, які могли надавати послугу електронного цифрового підпису, спростовують висновок щодо визначеного Рішенням № 60/03-П монопольного (домінуючого) становища ТОВ "Арт-мастер" на ринку надання послуг електронного цифрового підпису у межах застосування комп'ютерної програми "Автоматизована система передачі судових рішень в електронному вигляді до Державного реєстру судових рішень "Паром" протягом періоду з 15.09.2009 до 31.12.2010. При цьому, не враховано приписів частини четвертої статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", які визначають, що здійснення повноважень, які становлять виключну компетенцію Антимонопольного комітету України та органів Антимонопольного комітету України, іншими органами державної влади не допускається.

Адміністративною колегією Відділення не досліджено, зокрема, питання, чи здійснюють 9 акредитованих центрів сертифікації ключів, які надають послуги електронного цифрового підпису, вказані у висновку Торгово-промислової палати України від 28.08.2009, діяльність саме на товарному ринку, що досліджувався у справі № 98-03/08.11. У зв'язку з цим під час провадження з перегляду Рішення № 60/03-П підлягають з'ясуванню усі обставини у справі № 98-03/08.11 з урахуванням інформації, викладеної у рішенні господарського суду м. Києва від 01.11.2012 у справі № 5011-49/13894-2012.

Комітет зазначає, що визнання у січні 2013 року недійсним Договору-2009 з моменту його укладення та повернення ТОВ "Арт-мастер" коштів, сплачених ДП "ICC" за цим Договором, не усуває факту вчинення ТОВ "Арт-мастер" дій із встановлення у період з 15.09.2009 до 31.12.2010 таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку. Такі дії містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції та у разі доведення його вчинення мають тягти за собою відповідальність, визначену законом.

Отже, при прийнятті адміністративною колегією Відділення Рішення № 78/02-р/к було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи № 98-03/08.11, а висновки, викладені у Рішенні не відповідають обставинам справи.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням № 9-р від 20.01.2015 р. просив суд визнати його недійсним, посилаючись на те, що висновки Комітету, викладені в оскаржуваному рішенні, порушують приписи ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 4-5, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України та ст. 216 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідач у своїх запереченнях посилався на те, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону та в межах наданих Комітету повноважень.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, такі повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у заявах, справах про узгоджені дії, можуть бути перевірені за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою у порядку, встановленому Антимонопольним комітетом України. Заява про перевірку рішення може бути подана до Антимонопольного комітету України у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України перевіряються адміністративною колегією Антимонопольного комітету України чи Антимонопольним комітетом України, рішення державного уповноваженого Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України - Антимонопольним комітетом України. Органи Антимонопольного комітету України, які здійснюють перевірку рішення, можуть зупинити виконання рішення до закінчення його перевірки, про що письмово повідомляються особи, які беруть участь у справі.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що за результатами перевірки рішення органи Антимонопольного комітету України мають право: залишити рішення без змін; змінити рішення; скасувати рішення частково і направити справу на новий розгляд у цій частині; скасувати рішення і прийняти нове рішення або передати справу на новий розгляд чи припинити провадження у справі.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", виключно до компетенції Антимонопольного комітету України належать, зокрема, перевірка рішень, прийнятих державними уповноваженими та адміністративними колегіями Антимонопольного комітету України, перевірка законності та обґрунтованості постанов про адміністративні правопорушення, винесених державними уповноваженими та адміністративними колегіями Антимонопольного комітету України. Це обмеження не розповсюджується на випадки перевірок, розслідувань і судових розглядів відповідними правоохоронними органами і судами; перегляд рішень, прийнятих Антимонопольним комітетом України, у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та за заявами і справами про узгоджені дії, концентрацію. Антимонопольний комітет України як вищий колегіальний орган може розглядати будь-яке питання, що належить до компетенції його органів.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставою для його скасування стало неповне дослідження Адміністративною колегією Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України обставин справи № 98-03/08.11 при прийнятті рішення від 28.05.2014 р. № 78/02-р/к "Про скасування рішення у справі".

Неповне з'ясування обставин справи, на думку Комітету, полягає у нез'ясуванні, яким чином обставини, встановлені господарським судом м. Києва у рішенні від 01.11.2012 р. у справі № 5011-49/13894-2012, спростовують висновок щодо визначеного Рішенням № 60/03-П монопольного (домінуючого) становища ТОВ "Арт-мастер" на ринку надання послуг електронного цифрового підпису у межах застосування комп'ютерної програми "Автоматизована система передачі судових рішень в електронному вигляді до Державного реєстру судових рішень "Паром" протягом періоду з 15.09.2009 до 31.12.2010; та недослідження, зокрема, питання, чи здійснюють 9 акредитованих центрів сертифікації ключів, які надають послуги електронного цифрового підпису, вказані у висновку Торгово-промислової палати України від 28.08.2009, діяльність саме на товарному ринку, що досліджувався у справі № 98-03/08.11.

З урахуванням вищенаведеного, Комітетом зроблено висновок про те, що при прийнятті адміністративною колегією Відділення Рішення № 78/02-р/к було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи № 98-03/08.11, а висновки, викладені у Рішенні не відповідають обставинам справи.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Порядок перевірки рішень у справах Комітету визначено Правилами розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженими.

Відповідно до п. 37 Правил рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Комітету, можуть бути перевірені Комітетом чи адміністративною колегією Комітету за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою на підставі подання державного уповноваженого Комітету про перевірку рішення.

Пунктами 44, 45 Порядку встановлено, що строк розгляду заяви про перевірку не повинен перевищувати двох місяців. За результатами розгляду заяви про перевірку, а також у разі виявлення з власної ініціативи підстав для зміни чи скасування рішення, передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", Голова Комітету чи державний уповноважений Комітету складають подання про перевірку рішення та вносять його на розгляд Комітету або адміністративної колегії Комітету, яка здійснює перевірку. За результатами перевірки рішення Комітет чи адміністративна колегія Комітету приймають рішення відповідно до частини п'ятої статті 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції". Рішення, прийняте за результатами перевірки, надається для виконання, надсилається та оприлюднюється відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Статтею 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що здійснення іншими органами державної влади повноважень Антимонопольного комітету України, передбачених пунктами 1 - 4 і 11 частини першої, пунктами 1, 2 і 4 частини другої, пунктами 11 - 13, 15 і 16 частини третьої цієї статті, не допускається.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комітет діяв у межах власних повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом.

При цьому, дослідивши рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.05.2014 р. № 78/02-р/к "Про скасування рішення у справі", суд не знайшов підтвердження дослідження у ньому питань, яким чином обставини, встановлені господарським судом м. Києва у рішенні від 01.11.2012 р. у справі № 5011-49/13894-2012, спростовують висновки, викладені у Рішенні № 60/03-П щодо монопольного (домінуючого) становища ТОВ "Арт-мастер" та питань щодо здійснення акредитованими центрами сертифікації ключів діяльності саме на товарному ринку, що досліджувався у справі № 98-03/08.11.

Крім того, судом взято до уваги, що рішенням Комітету від 20.01.2015 р. № 9-р не прийнято остаточного висновку по справі № 98-03/08.11, а лише направлено вказану справу на новий розгляд заяви ТОВ "Арт-мастер" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 17.10.2013 р. № 60/06-П.

Згідно ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі викладеного та з урахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер" про визнання недійсним Рішення Антимонопольного комітету України від 20.01.2015 р. №9-р у справі №98-03/08.11 є недоведеними та спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, а тому задоволенню не підлягають.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Беручи до уваги наведене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду м. Києва від 21.04.2015 р. у справі №910/3725/15-г прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер" задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м. Києва від 21.04.2015 р. у справі №910/3725/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Арт-мастер" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран