ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"07" липня 2015 р. Справа № 911/1841/15

за позовом Військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі:

1. Міністерства оборони України, м. Київ,

2. Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адмет-Груп»

про стягнення 11 407,72 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю:

прокурор - не з'явився;

позивач 1 - не з'явився;

позивач 2 - Полонець О.А. предст. дов. №2091 від 08.08.2014;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Військового прокурора Кіровоградського гарнізону в інтересах держави в особі: Міністерства оборони України (позивач-1), Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда (позивач-2) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адмет-Груп» (відповідач) про стягнення 37 362,18 грн. заборгованості за договорами №216 та №217 від 07.10.2015.

Під час підготовки справи до розгляду, суд, користуючись правом доступу до Реєстраційного порталу, зробив Спеціальний витяг з ЄДРПОУ на Товариство з обмеженою відповідальністю «Адмет-Груп», відповідно до якого, станом на 27.04.2015 року місцезнаходженням відповідача було: Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, площа Рекунова, 2, літер 3 А2, оф. 6.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.04.2015 у справі №911/1841/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 08.06.2015.

05.06.2015 року судом був зроблений повторний Спеціальний витяг з ЄДРПОУ, з якого вбачається, що станом на 05.06.2015 року ТОВ «Адмет-Груп» зареєстроване за адресою, м. Чернігів, вул. Князя Чорного,4.

Втім, беручи до уваги приписи ч. 3 ст. 17 ГПК України, відповідно до якої справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду, суд прийшов до висновку, що справа №911/1841/15 підлягає розгляду в господарському суді Київської області, у зв'язку з чим продовжив розгляд даної справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 08.06.2015 розгляд справи було відкладено на 23.06.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.06.2015 строк розгляду спору було продовжено в порядку ст. 69 ГПК України, та відкладено розгляд справи на 07.07.2015.

07.07.2015 року через канцелярію суду від прокурора та позивача-2 надійшли заяви, в порядку статті 22 Господарського процесуального кодексу України, про зменшення позовних вимог, відповідно до яких прокурор та позивач-2 просять суд стягнути з відповідача 11 407,72 грн.

Відповідно до ч. 4 статті 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 55 ГПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) поряду.

Враховуючи те, що у відповідності до вищезазначених норм законодавства, ціну позову вказує позивач, суд зазначає, що в даному випадку має місце нова ціна позову - 11 407,72 грн., виходячи з якої й вирішується спір.

Відповідач та позивач-1 в судове засідання 07.07.2015 року повторно не забезпечили явку своїх повноважних представників, хоча про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення № 882 та № 504, обґрунтованого клопотання про відкладення до суду не надсилали.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, в разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об'єктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 07.07.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача-2, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

встановив:

07.10.2013 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кіровоград та Товариством з обмеженою відповідальністю «Адмет-Груп» укладений Договір про надання послуг з теплопостачання №216, відповідно до умов якого позивач-2 надає, а відповідач оплачує послуги з теплопостачання, спожиті ним в процесі надання послуг з харчування військовослужбовців, що надаються ТОВ «Адмет-Груп» відповідно до Договору про закупівлю послуг з харчування.

Пунктами 1.2, 1.3. Договору передбачено, що розмір опалювальних площ, які займає відповідач та вартість теплової енергії, відповідно до тарифів, визначено у Додатку № 1 до даного договору, що є його невід'ємною частиною, а розмір тарифів встановлюється позивачем на основі калькуляції.

Відповідно до п. 2.1. Договору, щомісячно до 5 числа місяця наступного за звітним, позивач надає відповідачу рахунок, акт приймання-здавання робіт, який складений на підставі рахунку, які є підставою для проведення оплати по даному договору.

Після отримання від позивача пакету документів, а саме: рахунку, акту надання послуг (виконання робіт), відповідач зобов'язаний протягом 10 банківських днів здійснювати оплату за фактично спожиту теплову енергію (п. 3.2.2).

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що він діє з 15.10.2013 по 31.12.2013 року.

Додатковою угодою від 05.02.2014 року строк дії Договору № 216 було продовжено до 15.03.2014 року.

Крім того, 07.10.2013 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Кіровоград та Товариством з обмеженою відповідальністю «Адмет-Груп» укладений Договір про відшкодування вартості теплопостачання, спожитого в процесі надання послуг з харчування №217, відповідно до умов якого відповідач відшкодовує позивачу вартість теплової енергії, спожитої ним в процесі надання послуг з харчування, що надаються на підстав Договору про закупівлю послуг з харчування № 286/2/13/17 від 30.05.2013.

Пунктами 1.2, 1.3. Договору передбачено, що розмір опалювальних площ, які займає відповідач та вартість теплової енергії, відповідно до тарифів, визначено у Додатку № 1 до даного договору, що є його невід'ємною частиною, а розмір тарифів встановлюється позивачем на основі калькуляції.

Відповідно до п. 2.1. Договору, щомісячно до 5 числа місяця наступного за звітним, позивач надає відповідачу рахунок, акт приймання-здавання робіт, який складений на підставі рахунку, які є підставою для проведення оплати по даному договору.

Після отримання від позивача пакету документів, а саме: рахунку, акту надання послуг (виконання робіт), відповідач зобов'язаний протягом 10 банківських днів здійснювати оплату за фактично спожиту теплову енергію (п. 3.2.2).

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що він діє з 15.10.2013 по 31.12.2013 року.

Додатковою угодою від 05.02.2014 року строк дії Договору № 217 було продовжено до 15.03.2014 року.

08.04.2014 року супровідним листом № 449 позивач-2 направив відповідачу, необхідний для оплати, пакет документів, однак як зазначає позивач-2 (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог), не виконав свої зобов'язання за Договорами № 216 та № 217, у зв'язку з чим, за ним утворилась заборгованість у розмірі 4894,89 грн. за Договором № 216 та 6512,83 грн. за Договором № 217, яку прокурор просить суд стягнути з відповідача.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

Приписами ч. 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Поряд з цим, приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на те, що відповідач доказів оплати заборгованості за Договорами № 216 та № 217 суду не надав, вимога прокурора про стягнення заборгованості в розмірі 11 407,72 грн. є підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судового збору, суд зазначає наступне.

Частиною першою ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218,00 грн.

Як вбачається з позовної заяви прокурор просить суд стягнути 11 407,72 грн.

Таким чином, за розгляд даної майнової вимоги до сплати підлягає 1827,00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи те, що відповідач не звільнений від сплати судового збору, оплата судового збору покладається на відповідача та стягується в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 44, 49, 82 -85 ГПК України, господарський суд Київської області, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адмет-Груп» (14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Князя Чорного,4, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Кіровограда (25006, м. Кіровоград, вул. пр. Училищний, 8, ) - 11 407 (одинадцять тисяч чотириста сім) грн. 72 коп. заборгованості.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адмет-Груп» (14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Князя Чорного,4, ) в дохід Державного бюджету України та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 14.07.2015р.

Суддя О.В. Щоткін