РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2015Справа №910/10645/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
доПриватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 10 715,92 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Карась В.В. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" (надалі - ПрАТ "СК "АХА Страхування") звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (надалі - ПрАТ "УОСК") про відшкодування шкоди в порядку регресу 10 715,92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземного транспорту №ТП19970Га/13д від 29.01.2013 р. внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, якою є відповідач у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2015 р. порушено провадження у справі №910/10645/15, розгляд справи призначено на 29.05.2015 р.

28.05.2015 р. представником відповідача через загальний відділ суду було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання 29.05.2015 р. з'явився, на виконання вимог ухвали суду від 27.04.2015 р. подав витребувані документи.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду розгляд справи, в судове засідання 29.05.2015 р. не з'явився, вимог ухвали суду від 27.04.2015 р. не виконав, проте подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.05.2015 р. у зв'язку із клопотанням відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду від 27.04.2015 р., розгляд справи відкладено на 12.06.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 12.06.2015 р. з'явився, подав додаткові документи по справі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 12.06.2015 р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 12.06.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2013 р. між позивачем, як страховиком та Замотай Володимиром Іллічем, як страхувальником було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №ТП19970Га/13д, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ, 2012 року випуску.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП та вигодонабувачем є страхувальник.

Строк дії договору встановлено з 29.01.2013 р. по 28.01.2014 р.

06.12.2013 р. о 16 год. 45 хв. по вул. Мира, 40А в м. Донецьк відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобіля марки "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ та автомобіля "ВАЗ 2106" реєстраційний номер АН 7295 АЕ, а саме: Нітецький Олександр Миколайович, керуючи транспортним засобом - "ВАЗ 2106" реєстраційний номер АН 7295 АЕ, не дотримавшись безпечної дистанції допустив зіткнення з автомобілем "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Нітецьким Олександром Миколайовичем вимог пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується відомістю про дорожньо-транспортну пригоду №9314325.

Постановою Калінінського районного суду міста Донецька від 06.02.2014 р. у справі №256/80/14-п встановлено порушення Нітецьким Олександром Миколайовичем пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, Нітецького Олександра Миколайовича визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

10.12.2013 р. власник транспортного засобу "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Договором №ТП19970Га/13д від 29.01.2013 р. на рахунок СТО ТОВ "Автогалс".

Згідно рахунку №СФ-АГ-13/24045 від 10.12.2013 р. виставленого власнику застрахованого транспортного засобу ТОВ "Автогалс" вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ складає 10 715,92 грн.

Відповідно до Звіту №404/12 від 19.12.2013 р. експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ, складеного оцінювачем Бодак В.Ю. (кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МЮУ №875) вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ в результаті його пошкодження при ДТП складає 11 684,87 грн.

13.12.2013 р. позивачем був складений та підписаний страховий акт №1.002.13.13710/VESKO43987, згідно з яким пошкодження транспортного засобу автомобіля "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ, внаслідок ДТП визнано страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 10 715,92 грн.

На підставі складеного страхового акту №1.002.13.13710/VESKO43987 від 13.12.2013 р. ПрАТ "СК "АХА Страхування", виконуючи свої зобов'язання за Договором добровільного страхування наземного транспорту №ТП19970Га/13д від 29.01.2013 р., перерахувало суму страхового відшкодування в розмірі 10 715,92 грн. на рахунок СТО - ТОВ "Автогалс", що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №78136 від 16.12.2013 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до ПрАТ "СК "АХА Страхування" перейшло в межах виплаченої суми право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб "ВАЗ 2106" реєстраційний номер АН 7295 АЕ, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ, належить Жерновому Сергію Анатолійовичу та знаходився під керуванням Нітецького Олександра Миколайовича, вина якого у скоєнні ДТП підтверджується матеріалами справи.

Доказів того, що Нітецький Олександр Миколайович не мав права керування транспортним засобом автомобілем "ВАЗ 2106" реєстраційний номер АН 7295 АЕ та притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять, а відтак, враховуючи положення статті 62 Конституції України, що закріплюють принцип презумпції невинуватості особи, суд дійшов висновку, що Нітецький Олександр Миколайович керував транспортним засобом "ВАЗ 2106" реєстраційний номер АН 7295 АЕ на законних підставах.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України №30/5009/2733/11 від 02.04.2012 р.

Згідно із ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина Нітецького Олександра Миколайовича встановлена в судовому порядку, а тому шкода, заподіяна внаслідок експлуатації автомобіля "ВАЗ 2106" реєстраційний номер АН 7295 АЕ відшкодовується Нітецьким Олександром Миколайовичем, як законним володільцем цього транспортного засобу, оскільки зворотного суду не доведено.

Цивільно-правова відповідальність Нітецького Олександра Миколайовича, як володільця автомобіля "ВАЗ 2106" реєстраційний номер АН 7295 АЕ, застрахована ПрАТ "УОСК" згідно із полісом №АС/7372193 строк дії якого з 18.11.2013 р. до 17.11.2014 р.

Спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та яким керується страховик цивільно-правової відповідальності є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так, відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс серії №АС/7372193) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota Land Cruiser", реєстраційний номер АН 2299 КХ складає 11 684,87 грн., а до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

Позивач регресною вимогою №2327/2 від 06.08.2014 р. звернувся до відповідача з проханням відшкодувати у порядку регресу шкоду, заподіяну в результаті ДТП у розмірі 10 715,92 грн.

Втім, відповідач виплату страхового відшкодування не здійснив.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, який перейшов до позивача, визначені полісом серії №АС/7372193 розміри лімітів відповідальності та франшизи (1 000,00 грн.), суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 9 715,92 грн. (10 715,92 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) - 1 000,00 грн. (франшиза) = 9 715,92 грн.)

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги, як і не надав доказів часткової або повної сплати заявленої до стягнення суми.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Судові витрати розподіляються пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145; ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070 м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) суму страхового відшкодування у розмірі 9 715 (дев'ять тисяч сімсот п'ятнадцять) грн. 92 коп. та судовий збір у розмірі 1 656 (одна тисяча шістсот п'ятдесят шість) грн. 51 коп. Видати наказ.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано - 17.06.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко