ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.07.2015 Справа № 920/464/15

За позовом: Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, м.Суми

до відповідача: Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми

про визнання незаконним рішення

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Суддя Н.П.Лугова

Суддя В.В.Яковенко

Представники сторін:

від позивача - А.М.Литовченко (довіреність №10 від 05.01.2015)

від відповідача - В.І.Гребеник (довіреність № 10 від 02.06.2015)

За участю секретаря судового засідання - Ю.О.Зері

В судовому засіданні, розпочатому 07.07.2015, відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 09.07.2015 до 11 год. 30 хв.

Суть спору: відповідно до вимог позовної заяви позивач просить суд визнати недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1 від 28.01.2015 у справі № 02-06/42-2014.

Відповідач у поданому відзиві на позовну заяву проти вимог позивача заперечує, зазначає, що оскаржуване рішення прийняте у відповідності до діючого законодавства та є цілком законним та правомірним.

Позивачем були надані до суду пояснення стосовно підстав нарахування платежів за водопостачання населенню у відповідності до роз'яснень, наданих органами Міністерства регіонального розвитку.

Відповідач подав до суду письмові пояснення на підтвердження правомірності прийняття ним оскаржуваного рішення.

Відповідачем було подане суду клопотання № 02-04/1975 від 03.07.2015 про залучення до справи додаткових доказів (рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 85 від 17.02.2015 «Про заходи щодо впорядкування здійснення нарахувань та перерахунку за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення споживачам м. Суми»).

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

У другому півріччі 2014 року до територіального відділення надійшло 17 заяв мешканців міста Суми та громадської організації «Сумське обласне громадське об'єднання «Майдан» щодо неправомірності дій КП «Міськводоканал» СМР, які полягають у нарахуванні плати за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не за приладами обліку води, а за нормами (нормативами) споживання та незабезпеченні позивачем можливості споживачів здійснити повірку приладів обліку води у місячний термін.

За результатами аналізу інформації, наданої КП «Міськводоканал» СМР листом від 10.11.2014 № 22/9586 на вимогу голови територіального відділення від 14.10.2014 № 02-10/2251, відповідачем було встановлено, що позивачем застосовуються різні підходи при нарахуванні плати споживачам Послуг.

Тобто за відсутності належно підтвердженої інформації щодо непридатності для використання засобів вимірювальної техніки КП «Міськводоканал» СМР нараховує і стягує кошти за надані послуги за нормами (нормативами) споживання за наявності квартирних засобів обліку.

За таких умов дії КП «Міськводоканал» СМР по нарахуванню і стягненню зі споживачів послуг централізованого водопостачання та водовідведення плати за надані послуги за нормами (нормативами) споживання при наявності квартирних засобів обліку, несправність яких не підтверджена, на думку відповідача, суперечили вимогам законодавства, що призвело до ущемлення інтересів споживачів та до значного зростання витрат на зазначені послуги.

Рішенням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.01.2015 № 1 у справі № 02-06/42-2014:

1. Визнано, що відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради є суб'єктом господарювання, що займав монопольне (домінуюче) становище на ринках централізованого постачання холодної води та водовідведення у територіальних (географічних) межах м. Суми, на території якого розташовані діючі мережі підприємства, протягом 2013, 2014 років.

2. Визнано дії КП «Міськводоканал» Сумської міської ради, які полягають у стягненні із споживачів послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання при наявності квартирних засобів обліку за відсутності у підприємства підтвердженої належним чином інформації щодо несправності таких засобів, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринках послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

3. Зобов'язано комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради (ідентифікаційний код - 03352455) у місячний термін припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, шляхом перерахунку споживачам плати за надані, починаючи з 01.06.2015, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у порядку, визначеному пунктом 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005.

4. Відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накласти на Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради (м. Суми, вул. Білопільський шлях, 9, ідентифікаційний штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Позивач не погодився з прийнятим рішенням з підстав його невідповідності вимогам законодавства та оскаржив до господарського суду у строк, встановлений ст. 60 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Так, позивач вважає, що відповідачем під час розгляду справи № 02-06/42-2014 та прийнятті оскаржуваного рішення неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи; висновки, викладені у рішенні, не відповідають обставинам справи; має місце порушення застосування норм матеріального права.

Зокрема, позивач зазначає, що правомірно нараховував споживачам плату за надані послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за нормами споживання у випадках, коли квартирний прилад обліку води, у якого закінчився міжповірочний інтервал, не поданий споживачем на чергову періодичну повірку в установленому чинним законодавством порядку.

Однак суд з такою позицією позивача не може погодитись з огляду на наступне.

Стаття 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлює, що повірці підлягають засоби вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд.

Згідно статті 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка засобів вимірювальної техніки - встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик. Відтак, законодавством визначено, що підставою для встановлення придатності засобів вимірювальної техніки до застосування можуть бути лише результати контролю метрологічних характеристик конкретного засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Частиною другою цієї статті визначено, що засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до частини 2 статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

При цьому порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну та теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання (частина 3 статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі -споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення (далі - послуги) регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (надалі -Правила надання послуг).

Згідно з абзацом другим пункту 10 Правил надання послуг справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п'ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Отже нормами Правил надання послуг чітко встановлено підставу для нарахування плати за послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення без урахування показань квартирних засобів обліку (несправність засобу, що не підлягає усуненню) та час, з яким пов'язується початок здійснення нарахування згідно з нормативами (нормами) споживання (момент виявлення несправності).

Згідно пункту 15 Правил надання послуг засоби обліку води, встановлені у квартирі (будинку садибного типу), підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів облікуй води проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води - згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці.

Таким чином, протягом часу проведення періодичної повірки передбачено оплату споживачами послуг згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку.

Відповідно до частини 9 статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» повірка та оформлення її результатів проводяться у порядку, встановленому нормативними документами з метрології.

Основні положення щодо організації, порядку проведення та оформлення результатів повірки засобів вимірювальної техніки встановлює Національний стандарт України ДСТУ 2708:2006 «Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення», затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 03.02.2006 № 18, чинний з 01.07.2006 (далі - ДСТУ 2708:2006).

Згідно п. 5.4.1 ДСТУ 2708:2006 періодичній повірці підлягає кожен засіб вимірювальної техніки, який перебуває в експлуатації, за винятком тих, періодичну повірку яких не передбачено методикою повірки. Пунктом 5.4.2 ДСТУ 2708:2006 встановлено: «Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, в тому числі ті, які видають напрокат, підлягають періодичній повірці через встановлені міжповірочні інтервали».

Відповідно до визначення у пункті 3.1 ДСТУ 2708:2006 міжповірочний інтервал - це установлений максимальний проміжок часу або наробіток між первинною та першою періодичною повіркою, а також між двома послідовними періодичними повірками, протягом якого значення метрологічних характеристик засобів вимірювальної техніки перебувають у нормованих границях. Таким чином, поняття міжповірочного інтервалу використовується в нормативно-правових актах виключно для позначення проміжку часу між повірками засобів вимірювальної техніки, а не визначення придатності чи непридатності такого засобу для експлуатації.

Відповідно до пункту 8 Правил надання послуг послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 № 933 (933-2009-п) (далі - Типовий договір). Згідно з пунктом 7 Типового договору плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг. Також згідно пункту 11 Типового договору забороняється справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності у квартирі засобів обліку крім випадків, передбачених договором на встановлення засобів обліку.

Таким чином, суд дійшов висновку, що згідно зі статтею 1, частиною 9 статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», абзацом другим пункту 10 та пунктом 15 Правил надання послуг, норм ДСТУ 2708:2006 «Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» та Типового договору виконавець послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення отримує право нараховувати плату за вказані послуги лише у разі підтвердженої за результатами повірки несправності засобів обліку води, що не підлягає усуненню. До моменту виявлення такої несправності у КП «Міськводоканал» відсутні правові підстави для нарахування плати за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання.

Крім зазначеного, пунктом 9 Правил надання послуг передбачено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця. При цьому пунктом 29 Правил надання послуг передбачено, що споживач має право на періодичну повірку, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку, а пунктом 32 цих Правил встановлений обов'язок виконавця контролювати установлені і міжповіркові інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Позивач стверджував про належне виконання підпункту 4 пункту 32 Правил надання послуг в частині контролю дотримання споживачами міжповіркових інтервалів засобів обліку, але будь-яких доказів останнім надано не було.

Отже, дії КП «Міськводоканал» СМР, які полягають у стягненні зі споживачів послуг централізованого постачання холодної води та водовідведення плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання при наявності квартирних засобів обліку за відсутності у Підприємства підтвердженої належним чином інформації щодо несправності таких засобів було правомірно кваліфіковано як порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним становищем на ринках централізованого постачання холодної води та водовідведення, у вигляді дій суб'єкта господарювання, що призвели до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції» підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно з п. 15.4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» за змістом приписів статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

КП «Міськводоканал» СМР не було надано обґрунтованих заперечень щодо викладених у Рішенні № 1 висновків про займання Позивачем монопольного (домінуюче) становище на ринках централізованого постачання холодної води та водовідведення у територіальних (географічних) межах м. Суми, на території якого розташовані діючі мережі Підприємства, протягом 2013, 2014 років.

Виконавчий комітет Сумської міської ради рішеннями від 22.09.2009 № 484 «Про визначення виконавців/виробників послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» та від 20.05.2011 №322 «Про визначення виробників та виконавців послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в місті Суми» визначив КП «Міськводоканал» СМР єдиним виконавцем послуг з постачання холодної води та водовідведення в м. Суми.

Відповідно до статті 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Так, згідно з пунктом 3 резолютивної частини Рішення № 1 Позивача було зобов'язано у двомісячний строк з моменту одержання рішення припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом перерахунку споживачам плати за надані, починаючи з 1.06.2014 року, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у порядку, визначеному пунктом 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

Позивачем не було надано ні до територіального відділення, ні до суду доказів про наявність передбачених нормативно-правовими актами підстав нарахування плати за послуги без врахування показників лічильників.

Підприємством не надано суду жодного доказу щодо перешкоджання споживачів у проведенні повірки лічильників, тобто немає винних дій споживачів у порушенні міжповірочного строку лічильників, у непроведенні повірки лічильників у встановлений трирічний строк.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог. Таким чином, підстави для скасування рішення органу Антимонопольного комітету України, визначені статтею 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та задоволення позову - відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Повне рішення складено 14.07.2015.

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Суддя Н.П.Лугова

Суддя В.В.Яковенко