ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Справа № 926/747/15

За позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського акціонерного Банку»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Хвиля»

про стягнення заборгованості в сумі 598 509 443,94 грн.

суддя Байталюк В. Д.

представники сторін:

від позивача - Демченко О. В., довіреність від 20.03.2015 № 03/2/201;

від відповідача - Труфен В. Т., довіреність від 02.06.2015 № 28/2.

Судове засідання проводиться з використанням системи відеоконференцзв'язку.

СУТЬ СПОРУ: публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк» звернувся з позовом в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Славкіної Марини Анатоліївни м. Київ, до товариства з обмеженою відповідальністю «Хвиля» м. Чернівці, про стягнення заборгованості в сумі 598509443,94 грн., в тому числі: 450000000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 98350273,97 грн. заборгованості по процентам, 15189041,10 грн. пені за несвоєчасне погашення кредиту, 6042178,79 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, 3 % річних в сумі 2274773,57 грн., 19683870,96 грн. інфляційних втрат за несвоєчасне погашення кредиту та 6969305,64 грн. інфляційних втрат за несвоєчасну сплату процентів.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 08.01.2014 між сторонами було укладено кредитний договір № 5-2014 із наступними змінами та доповненнями. Згідно пункту 1.1 договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 450000000,00 грн., зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору, терміном повернення кредиту до 06.01.2015 включно. В подальшому договором про внесення змін від 14.08.2014 сторони погодили, що процентна ставка за користування кредитом починаючи з 01.09.2014 встановлюється у розмірі 16,10 % річних. Договором про внесення змін від 15.10.2014 сторони домовились, що проценти нараховані по 30.09.2014 відповідач сплачує в строк до 15.11.2014. Станом на 20.02.2015 позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу кредит у повному розмірі, а саме 450000000,00 грн. Відповідачем в порушення умов пункту 1.3 кредитного договору не погашено кредит в кінцевий термін - 06.01.2015 включно. Станом на 20.02.2015 прострочена заборгованість відповідача по сплаті кредиту за кредитним договором складає 450000000,00 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 98350127,97 грн. та за несвоєчасне виконання своїх зобов'язань позивач нарахував відповідачу пеню в сумі 15189041,10 грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів за кредитом в сумі 6042178,79 грн., 3 % річних в сумі 2274 773,57 грн., інфляційні втрати за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 19683870,96 грн. та інфляційні втрати за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом в сумі 6969305,55 грн.

Відповідач проти позову заперечує з підстав викладених у його письмовому відзиві на позов.

У судовому засіданні представник відповідача просив суд зупинити провадження у справі до отримання від слідчого відділу ГУ СБУ у м. Києві та Київській області відповіді про підтвердження чи спростування ідентичності копії кредитного договору його оригіналу, а також просив суд призначити судово-економічну експертизу, на розгляд якої поставити питання щодо документального підтвердження розрахунків позивача. У задоволенні клопотань відповідача про зупинення провадження у справі та призначення у справі судово-економічної експертизи слід відмовити у зв'язку з необґрунтованістю.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.01.2014 між сторонами було укладено кредитний договір № 5-2014 (далі - Договір) із наступними змінами та доповненнями. Згідно пунктів 1.1 та 1.3 Договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом 450000000,00 грн., зі сплатою відсотків відповідно до умов кредитного договору, терміном повернення кредиту до 06.01.2015 включно.

Порядок надання кредиту визначений у статті 5 Договору. Зокрема, кошти по кредиту надаються за заявками відповідача на одержання коштів (за формою, що викладена в додатку 1 до цього Договору), після їхнього акцепту позивачем. Зобов'язання позивача по кредитуванню у рамках цього Договору визначаються сумою акцептованої заявки і виникають у момент акцепту заявки (пункт 5.1 Договору).

Пункт 5.2 Договору передбачає, що заявка, акцептована позивачем, є невід'ємною частиною Договору.

Кредит надається за цільовим призначенням шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок відповідача або шляхом оплати наданих відповідачем платіжних документів безпосередньо з позичкового рахунку (пункт 5.3 Договору).

Однак, додаток 1 до Договору та заявка, акцептована позивачем, суду не надані.

Із копії меморіального ордеру № 245784 від 08.01.2014 видно, що отримувачем грошових коштів у сумі 450000000,00 грн. є ТОВ «КНК», яке не є стороною Договору, а призначенням платежу вказано: «за іменні ЦП зг. дог. к/п ЦП № БВ-12/2-14 від 08.01.2014р.».

На копії вказаного меморіального ордеру відсутні відмітки банку про фактичне проведення операції за загаданим платіжним документом.

Згідно частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, зобов'язанням позивача є надання грошових коштів (кредиту) відповідачеві.

Однак, позивач не довів, що він надав відповідачеві кредит у сумі 450000000,00 грн., відповідно, у відповідача не існує обов'язку повернути дані грошові кошти.

Надана позивачем копія меморіального ордеру № 245784 від 08.01.2014 не є належним доказом надання відповідачеві кредиту, оскільки: 1) позивачем не дотримана процедура надання кредиту, передбачена Договором; 2) у даному платіжному документі отримувачем грошових коштів вказано ТОВ «КНК», яке не є стороною Договору; 3) не підтверджено підставу для перерахування грошових коштів у сумі 450000000,00 грн.; 4) відсутні відмітки позивача про фактичне виконання банківської операції.

Крім того, позивачем надано лише копії Договору та меморіального ордеру, хоча судом і вимагалось надати оригінали цих документів.

Все вищезазначене, дає можливість суду припускати, що кошти в сумі 450000000,00 грн., можливо, були перераховані ТОВ «КНК» на підставі поданих відповідачем платіжних документів згідно пункту 5.3 Договору.

Проте, згідно норм Конституції України та Господарського процесуального кодексу України рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях, а відповідно до частини першої статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин справи у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 03.07.2015.

Суддя В. Байталюк