ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.2015 Справа № 907/625/15

За позовною заявою публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Тячів

про відшкодування збитків в розмірі 109273,40 грн.

Суддя Русняк В.С.

Представники, присутні в судовому засіданні:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність №07/63д від 02.03.2015року, ОСОБА_3, довіреність №07/01д від 26.12.2014року

від відповідача - не з'явився

Суть спору: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород звернулось з позовною заявою до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Тячів про відшкодування збитків в розмірі 109273,40 грн.

До початку судового засідання від уповноваженого представника позивача надійшло клопотання (вх.№02.5.1-14/8654/15 від 26.06.2015року) згідно якого подав на виконання вимог ухвали суду від 18.06.2015року витяг з ЄДРЮОФОП стосовно відповідача та докази направлення позовної заяви з додатками відповідачеві.

Уповноважені представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Просять суд задоволити позов.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, явку уповноваженого представника для участі в судовому засіданні не забезпечив.

Разом з тим, до початку судового засідання до господарського суду повернуто рекомендовані листи з повідомленнями про вручення, якими надсилались ухвали суду про порушення провадження у справі від 08.06.15 та про відкладення судового засідання від 18.06.15р., відповідачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , м. Тячів за адресою: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Кошута, будинок 55. На конвертах органом поштового зв'язку зроблено відмітки "інші причини" та "за відмовою адресата від одержання".

Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.06.2015 підтверджено відомості про місцезнаходження фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (код НОМЕР_1): 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Кошута, будинок 55. Отже, адреса відповідача, за якою здійснено надсилання ухвал від 08.06.15 про порушення провадження у справі та про відкладення судового засідання від 18.06.15р. відповідає відомостям про місцезнаходження відповідача згідно з ЄДР.

За приписами ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності сторін за адресою, що зазначена в ЄДР, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, судом вчинено відповідно до вимог процесуального закону усі дії щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Оскільки відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на вимогу суду письмового відзиву не подав, даний спір підлягає вирішенню по суті в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 07.07.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документальні докази, заслухавши пояснення представників позивача, суд

встановив:

29 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" ( позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-ПРк- 182-Т/2013 на об'єкті споживання - готельного комплексу "Феєрія" за адресою м. Тячів, вул. Кошута, 57 (далі Об'єкт споживання).

Відносини між газотранспортним (газопостачальним) підприємством регулюються Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу", Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Мінпаливоенерго України від 27.12.2005 № 618 (далі Правила обліку), Правилами користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ від 13.09.2012 №1181 (далі Правила користування), іншими чинними нормативними актами у сфері відносин на ринку природного газу.

Одними із основних принципів діяльності суб'єктів ринку природного газу, визначеним у ст. 9 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", є недопущення дій, спрямованих на спричинення збитків іншим суб'єктам ринку (п. 72); відповідальність суб'єктів ринку за порушення правил діяльності на ринку природного газу та умов договорів (п.8 ч.2); суб'єкти ринку природного газу проводять свою діяльність на підставі договорів (контрактів), що укладаються відповідно до законодавства (ч. 3).

Статтею 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" встановлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які порушили законодавство з питань функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Як стверджує позивач, відповідач допустив порушення на ринку природного газу, внаслідок чого позивачу завдано збитки, які підлягають відшкодуванню відповідачем.

Пункт 3.2 Договору встановлює, що облік обсягів газу, що постачається на його умовах, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання. Затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 № 618.

Пунктом 3.8 Правил обліку, п. 5.9 Правил користування, п. 5.3.8 Договору встановлено, що власник комерційного вузла обліку забезпечує належний технічний стан засобу вимірювальної техніки (далі ЗВТ) та проведення періодичної повірки у визначені державними стандартами та іншими нормативними документами строки.

На об'єкті Відповідача облік спожитого природного газу здійснювався за допомогою лічильника газу типу GSM G-16, завод виробник ОСОБА_2, заводський номер 125292 (далі лічильник відповідача).

У відповідності до технічного паспорту лічильник відповідача підлягає повірці не рідше як 1 раз у 2 роки, та обов'язково після ремонту.

Як свідчать матеріали справи, даний лічильник проходив повірку 06.05.2009, за результатами якої визнаний придатним до експлуатації та 23.01.2012 р. лічильник був на повірці після ремонту, та також визнаний придатним.

Відповідно до технічного паспорту наступна повірка лічильника відповідача повинна бути проведена до 23.01.2014 р.

Лічильник відповідача демонтовано на повірку 05.02.2014 р. за його заявою від 05.02.2014 p., про що складено відповідний акт № 3160, за яким газоспоживання за заявою відповідача залишено на 1 котел КС - 50 Г через технологічну вставку..

За результатами державної повірки, 06 лютого 2014 р. року ДП "Закарпаттястандартметрологія" видано Довідку про непридатність побутового лічильника газу № 002/14 згідно якої лічильник визнано непридатним до застосування.

Таким чином, позивач вважає, що строки повірки пропущені з вини відповідача.

Згідно з п.1.1. Договору Постачальник постачає природний газ Споживачу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Пункт 3.12.2, 3.12.4 Правил користування, 5.13, 5.13.1 та 5.13.2 Правил обліку встановлюють, що у випадках порушення строків повірки ЗВТ газотранспортне (газопостачальне) підприємство проводить перерахунок обсягу споживання /розподілу/ транспортування природного газу. Після закінчення строку дії повірки ЗВТ вважаються непридатними до застосування і перерахунок обсягу спожитого газу проводиться відповідно до вимог нормативних документів, починаючи з дня, наступного після дати закінчення строку повірки, за період відсутності (несправності) ЗВТ, за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

У відповідності вказаних норм, позивачем відповідачеві проведено нарахування спожитого природного газу неоппомбованим газовим обладнанням - 1 газовий котел КС - 50 - Г номінальною потужністю 7 м. куб./год.

Нарахування проведено за період з 24.01.2014 p.- день визнання лічильника газу не придатним, оскільки державна повірка мала бути здійснена 23.01.2014 p., по 11.02.2014 р. - день, коли припинено газопостачання до об'єкта відповідача та знято технологічну вставку, встановлену 05.02.2014р. за його заявою від 10.02.2014р., що підтверджується ОСОБА_2 про припинення газопостачання № 11 від 11.02.2014 p., технічним розрахунком від 22.02.2014 p., рахунком №2/ТП- ПРК-182-Т2013 від 10.02.2014 р., копії яких наявні в матеріалах справи.

Відтак, об'єм спожитого обсягу природного газу за результатами перерахунку, проведеного позивачем у зв'язку із пропущенням строків повірки ЗВТ, - лічильника відповідача, - становить 3 094 м. куб. на суму 12 935,92 грн.

Разом з тим, відповідачем не оплачені послуги за зняття промислового газового лічильника на державну повірку, яка проводилася 06.02.2014р., а саме в сумі 527,89 грн., що підтверджується ОСОБА_2 виконаних робіт, підписаним в двосторонньому порядку як і виконавцем так і замовником. ( копія міститься в матеріалах справи).

Зокрема, у відповідності до п. 3.12.1 Правил користування, періодична повірка ЗВТ здійснюється за рахунок власників цих ЗВТ у строки, встановлені нормативними документами. Якщо результати експертизи або повірки ЗВТ не підтверджують відповідність технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ нормованим, оплата за проведення експертизи або позачергової повірки цих ЗВТ здійснюється їх власником.

Частиною 1 ст. 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" встановлено, що фізичні особи, фізичні особи-підприємці та юридичні особи, які порушили законодавство з питань функціонування ринку природного газу, несуть відповідальність згідно із законом.

Частиною 2 ст. 23 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" передбачено, що правопорушеннями на ринку природного газу крім інших є: несанкціонований відбір природного газу; самовільне під'єднання до Єдиної газотранспортної системи України, зривання або пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра, заглушок, тощо, що впливає на безпеку постачання природного газу або результати вимірювання; відмова у доступі працівників уповноважених газопостачальних, газорозподільних та газотранспортних підприємств до приміщень, житлових та підсобних приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" несанкціонованим відбором природного газу вважається, крім іншого, відбір: з магістральних газопроводів, газорозподільних мереж або підземних сховищ газу за відсутності закуплених відповідно до договору обсягів природного газу; спричинений самовільним під'єднанням, споживанням природного газу поза охопленням приладами обліку.

Обов'язок споживача не допускати несанкціонованого відбору природного газу передбачений п. З ч. 2 ст. 19 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу"

Частиною 3 ст. 19 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" передбачено, що у разі порушення або невиконання своїх обов'язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Пункт 8.5.1 Правил користування встановлює крім інших наступні обов'язки споживача: не допускати несанкціонованого відбору газу; своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надання послуг з розподілу /транспортування/ газу та постачання природного газу на умовах, визначених договорами; забезпечувати допуск уповноважених представників газопостачального (газорозподільного/газотранспортного) підприємства за пред'явленням службового посвідчення на територією об'єктів газоспоживання для огляду вузлів обліку, газопроводів, газоспоживного устаткування.

Аналогічні обов'язки споживача передбачені п. 5.3 Договору.

Як свідчать матеріали справи, відповідач допустив ряд порушень на ринку природного газу, внаслідок яких позивачу заподіяно збитки, за наступних обставин.

Відповідач не здійснив закупівлю обсягів природного газу на лютий 2014 року відповідно до п. п. 2.2.1 договору.

10.02.2014 р. відповідач звернувся до позивача із заявою №01/181 про припинення газопостачання на об'єкті споживання. За цією заявою відповідачу працівниками позивача припинено газопостачання шляхом опломбування крану в котельні, про що складено акт від 11.02.2014 р. № 11.

Актами обстеження № 216 від 14.03.2014 р. ; № 263 від 07.05.2014 р.; № 264 від 13.05.2014 р. працівниками позивача на об'єкті відповідача належним чином зафіксовано допущені відповідачем такі порушення на ринку природного газу, як несанкціонований відбір природного газу, а саме його відбір з газорозподільних мереж за відсутності закуплених відповідно до договору обсягів природного газу, спричинений самовільним під'єднанням, споживанням природного газу поза охоппенням принадами обліку, а також самовільне під'єднання до Єдиної газотранспортної системи України, зривання, пошкодження цілісності пломб, заглушок, що вппиває на безпеку постачання природного газу та результати вимірювання, відмова у доступі працівників уповноважених газопостачальних, газорозподільних та газотранспортних підприємств до приміщень, де розташовані газові прилади (пристрої), лічильники газу.

Оскільки дані порушення безпосередньо впливають на результати вимірювання спожитого відповідачем природного газу, розрахунок збитків, заподіяних позивачу внаслідок порушень на ринку природного газу, проведено у відповідності до п. п. 5.9, 5.13, 5.13.1, 5.13.2, 12.10 Правил обліку та п. 3.12.2, 3.12.4, 3.12.11 Правил користування за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Крім того, нарахування газу за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживного обладнання, зумовлено обставиною неможливого контролювання споживання відповідачем об'ємів природного газу з боку позивача, оскільки відбір несанкціонований, споживання газу за відсутністю опломбованого вузла обліку та через неопломбоване газове обладнання.

Таким чином, у відповідності до цих норм Правил обліку та Правил користування за період з 11.02.2014 p., тобто дня, коли припинено газопостачання (з урахуванням попереднього перерахунку об'ємів спожитого газу за прострочення строку повірки лічильника), по 13.05.2014 p., тобто день, коли припинено газопостачання після його самовільного поновлення, проведено перерахунок обсягу споживання відповідачем природного газу та розрахунок збитків, завданих позивачу порушенням на ринку природного газу за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання: газового котла КС - 50 Г номінальною потужністю 7 м. куб./год., який становить 95 809, 59 грн. на об'єм газу 15288 м. куб.

Загальний розмір збитків, які просить стягнути позивач з відповідача становить 109273,40 грн. в тому числі: 12935,92 грн. перерахунок об'ємів природного газу у зв'язку з визнанням лічильника непридатним; 527,89 грн. вартість зняття лічильника на повірку; 95288,00 грн. перерахунок об'ємів природного газу за несанкціонований відбір природного газу.

Як свідчать матеріали справи, у досудовому порядку не вдалось врегулювати спірні відносини. Позивачем 26.05.2014 р. надіслано відповідачу повідомлення про сплату боргу № 02/232 (фіскальний чек про оплату послуг УДППЗ "Укрпошта" доданий до матеріалів справи). Відповідачем дане повідомлення 04.06.2014 р. отримано (повідомлення про вручення поштового відправлення міститься в матеріалах справи), однак залишено без реагування.

Згідно Закону України "Про нафту і газ" газ - корисна копалина, яка є товарною продукцією, тому без договірне споживання природного газу неможливе.

У відповідності до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько- правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 217 ГК України Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкцій оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Разом з тим, ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За правилами ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Пунктом 3 ст. 225 Господарського кодексу України при визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Відповідно до ч.1 ст.1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи з вищевикладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача нарахувань в розмірі 109273,40грн. суд вважає обґрунтованими відповідно до закону, доведеними наданими позивачем доказами, які відповідачем в установленому порядку не спростовано. Позов підлягає задоволенню повністю.

За правилами ст.49 ГПК України суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору в розмірі 2185,47 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 75, 43, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Кошута, будинок 55, і.н.) на користь публічного акціонерного товариства "Закарпатгаз" (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2, і.к. 05448610) 109273,40грн. ( сто дев'ять тисяч двісті сімдесят три грн. 40 коп.) відшкодування збитків та 2185,47 грн. (дві тисячі сто вісімдесят п'ять грн. 47 коп.) відшкодування витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено 08.07.15

Суддя Русняк В.С.