ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р.Справа № 922/2478/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ
до Приватного акціонерного товариства "Промдизель", м. Харків
про стягнення 915 616,00 доларів США (20 951 123,31грн.) та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Промдизель", м. Харків до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" м. Київ про визнання припиненим зобов'язання
за участю представників сторін:

позивача - Купенко М.С., дов. № 305 від 24.04.2015р.;

відповідача - Кісельов Ю.Л., б/н від 20.04.2015р., Кононенко А.В., дов. б/н від 20.04.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Промдизель" заборгованість за кредитним договором № 0415/04 від 15.04.2013р. в сумі 915 616,00 доларів США (20 951 123,31грн), в тому числі: 833 935,95 доларів США (19 082 122,21грн.) сума поточної заборгованості за кредитом, 72 175,46 доларів США (1 651 518,88грн.) сума заборгованості за простроченими процентами, 9 504,59 доларів США (217 484,02грн.) сума заборгованості за нарахованими процентами.

Також позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства "Промдизель" в межах суми заявлених позовних вимог.

Приватне акціонерне товариство "Промдизель" звернулось до суду з зустрічною позовною заявою, в якій просить суд визнати припиненим зобов'язання за кредитним договором № 0415/04 від 15.04.2013р., укладеним між Приватним акціонерним товариством "Промдизель" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк", у зв'язку з поєднанням в одній особі кредитора та боржника, а також покласти на відповідача за зустрічним позовом понесені витрати зі сплати судового збору.

В судовому засіданні 22.06.2015р., в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 02.07.2015р. Після перерви судове засідання продовжено.

Відповідно до ч.1 ст.74-1 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції.

Представник Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити в повному обсязі. Проти зустрічного позову заперечує, вважає його безпідставним та необґрунтованим, посилаючись на незаконність укладення Приватним акціонерним товариством "Промдизель" договорів відступлення прав вимог та звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд призначити у справі судову технічну експертизу цих договорів, проведення якої доручити Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, у зв'язку з чим просить витребувати у відповідача за первісним позовом договори про відступлення права вимоги від 02.09.2014р., що були укладені між Приватним акціонерним товариством "Промдизель" та фізичними особами - Готереєм С.М., Коптєвим О.В., Свиридовим В.О., Ходячих О.М., а також повідомлення про відступлення права вимоги від 02.09.2014р., адресованого Публічному акціонерному товариству "КБ "Актив-банк", які будуть предметом дослідження під час проведення судової експертизи.

Представник відповідача проти первісного позову заперечує повністю, просить суд в його задоволенні відмовити, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість. Зустрічні позовні вимоги підтримує повністю, просить зустрічний позов задовольнити в повному обсязі.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

15.04.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-банк" (Банк, позивач за первісним позовом) та Приватним акціонерним товариством "Промдизель" (Позичальник, відповідач за первісним позовом) укладено кредитний договір № 0415/04 (далі договір), відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику кредит у розмірі 1 000 000,00 доларів США, а Позичальник прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути Банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Кредит надається Позичальнику у вигляді невідновлювальної кредитної лінії.

Відповідно до п.2.2 договору валютою кредиту є долар США.

Кредит надається позичальнику на поповнення обігових коштів (п.2.3 договору).

В подальшому між сторонами укладено додаткові договори про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 0415/04 від 15.04.2013р.

Згідно п.2.1 додаткового договору до кредитного договору, сторони змінили предмет договору, відповідно до умов якого Банк зобов'язався здійснити за заявою відповідача кредитну операцію, а відповідач прийняти кредитну операцію та належним чином виконати основне зобов'язання в повному обсязі, в тому числі сплатити плату за кредитну операцію та виконати інші зобов'язання, що встановлені в договорі у зв'язку із здійсненням кредитної операції. Кількість кредитних операцій, що надаються за договором необмежена.

У розділі 1 договору в редакції додаткового договору про внесення змін та доповнень від 14.04.2014р. сторони погодили строк основного зобов'язання - до 13.04.2015р. включно.

Процентна ставка за кредитом складає 13% річних в валюті долар США (п.3.1 договору в редакції додаткового договору про внесення змін та доповнень від 05.06.2014р.).

Сума процентів, що підлягає сплаті, нараховується щоденно за поточний день та сплачується щомісячно в останній робочий день кожного календарного місяця за весь період нарахування процентів та в день повного погашення Кредиту на фактичну суму заборгованості Позичальника за кредитом станом на кожен день періоду нарахування процентів за фактичну календарну кількість днів користування Кредитом з дня надання кредиту по день повного погашення заборгованості за Кредитом (п.5.2.2 договору).

Пунктом 3.1.3. договору визначено одну з умов надання кредиту - укладення між банком та позичальником Угоди про забезпечення - договору застави майнових прав на депозитні вклади.

Сторони у п.7.1 договору визначили порядок та черговість виконання боргових зобов'язань, а саме: погашення боргових зобов'язань може провадитися в порядку та наступними способами:

- шляхом безготівкових перерахувань позичальником грошових коштів на користь Банку (п.п.7.1.1.);

- шляхом утримання банком відповідних грошових коштів з сум, які підлягають перерахуванню Позичальнику (п.п.7.1.2.);

- шляхом договірного списання банком відповідних сум з рахунків Позичальника (право банку у разі невиконання позичальником свого обов'язку -п.п.7.1.3.).

Пунктом 7.9 договору визначено право Банку на договірне списання коштів з рахунків Позичальника. У випадку настання строку виконання боргових зобов'язань за цим договором (в тому числі у випадку несвоєчасного виконання Позичальником боргових зобов'язань за цим Договором та обов'язку здійснити дострокове виконання боргових зобов'язань у випадках передбачених Договором), Банк набуває право, а Позичальник цим беззаперечно та безвідклично доручає банку самостійно списувати грошові кошти в розмірі, необхідному для виконання боргових зобов'язань, з поточного рахунку, а також з рахунків позичальника в Банку, зазначених в реквізитах позичальника, і інших рахунків, що відкриті, або будуть відкриті у Банку.

У п.7.12 договору сторони погодили черговість зарахування сум платежів при настанні негативної обставини визначеної ст.8 договору (невиконання або неналежне виконання Позичальником будь-яких зобов'язань, зокрема банк при настанні такої обставини на власний розсуд має право змінювати черговість виконання боргових зобов'язань і спрямовувати кошти отримані від Позичальника (його поручителів), або від страховиків, майна заставленого за угодами про забезпечення, або від реалізації майна, заставленого за угодами про забезпечення, на виконання боргових зобов'язань без дотримання черговості, передбаченої цією статтею Договору.

За умовами п.8.3 договору Банк має право звернути стягнення на майно, надане Банку в забезпечення виконання зобов'язань перед Банком.

Банк має право самостійно здійснювати списання з рахунків Позичальника будь-які грошові суми, необхідні для виконання боргового зобов'язання в порядку, визначеному цим договором (п.10.1.2 договору).

В порядку забезпечення виконання кредитного договору з Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-банк" були укладені договори строкового (депозитного) вкладу та договори застави майнових прав (далі за текстом - договори застави), які неодноразово змінювалися та в останній редакції укладалися із наступними особами: Приватне акціонерне товариство "Промдизель" - договір строкового вкладу № ДЮО-46-01793 від 29.05.2014р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-5 від 05.06.2014р. на суму 5 730 000,00 гривень; Горетим С.М. - договір строкового вкладу № ДФО-46-180098 від 06.06.2014 р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-6 від 06.06.2014р. на суму 90 000,00 доларів США; Ходячих О.М. - договір строкового вкладу № ДФО-46-180102 від 06.06.2014 р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-7 від 06.06.2014р. на суму 90 000,00 доларів США; Коптєвим О.В. - договір строкового вкладу № ДФО-46-180099 від 06.06.2014 р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-8 від 06.06.2014р. на суму 90 000,00 доларів США; Свиридовим В.О. - договір строкового вкладу № ДФО-46-180100 від 06.06.2014 р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-9 від 06.06.2014р. на суму 90 000,00 доларів США, тобто на загальну суму 360 000,00 доларів США та 5 730 000,00 гривень.

Відповідно до положень п.3.1 договорів застави, укладених із вказаними особами, предметом застави виступали майнові права належні Заставодавцю, а саме право вимоги від особи, з якою укладено правочин (банком) здійснення платежів на користь Заставодавця, в тому числі за поставлені товари (виконані роботи, надані послуги) та/або здійснення поставки майна, що є предметом правочину на користь Заставодавця.

Пунктом 11.1 договорів застави сторони погодили, що право застави, а відповідно і дія договору припиняється належним виконанням забезпеченого заставою основного зобов'язання.

Згідно із п.2.1 договорів застави сторони погодили, що заставодавець з метою забезпечення належного виконання частини основного зобов'язання (кредитного договору) в розмірі вартості предмету застави, визначеної при зверненні стягнення на предмет застави, передає в заставу, а банк приймає в заставу на умовах, визначених у договорі застави, предмет застави. Банк має право у разі невиконання Клієнтом (Приватним акціонерним товариством "Промдизель") основного зобов'язання, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами.

За рахунок предмету застави банк має право задовольнити вимоги за основним зобов'язанням (кредит), відсотки, комісії, неустойки та будь-якого іншого збільшення цієї суми (п. 2.4. Договорів застави).

Банк, відповідно до п.9 договорів застави, вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості Предмету застави переважно перед іншими кредиторами Заставодавця в таких випадках: невиконання та неналежне виконання Клієнтом Основного зобов'язання.

За умовами договорів застави (п.9.3) Банк має право звернути стягнення шляхом передачі у власність майна, що є предметом застави; переказ банку відповідної грошової суми, у порядку договірного списання, у разі якщо предметом застави є гроші.

На виконання своїх договірних зобов'язань Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-банк" надав Приватному акціонерному товариству "Промдизель" кредит у сумі 1 000 000 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 1949 від 16.04.2013р. (а.с.149 т.І).

Оскільки відповідач за первісним позовом кредит у встановлений договором строк повністю не повернув та не виконав належним чином свої зобов'язання по сплаті процентів за користування кредитними коштами, позивач за первісним позовом звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є кредитним договором.

За приписами ст.1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Як вже було встановлено судом, позивач за первісним позовом на виконання умов кредитного договору надав відповідачу за первісним позовом у строкове платне користування кошти у сумі 1 000 000 доларів США.

Як зазначає позивач за первісним позовом, Приватне акціонерне товариство "Промдизель", починаючи із 08.08.2014р. перестало виконувати належним чином свої зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість, яка станом на момент звернення позивача з позовом до суду складає: 915 616,00 доларів США (20 951 123,31грн), в тому числі: 833 935,95 доларів США (19 082 122,21грн.) сума поточної заборгованості за кредитом, 72 175,46 доларів США (1 651 518,88грн.) сума заборгованості за простроченими процентами, 9 504,59 доларів США (217 484,02грн.) сума заборгованості за нарахованими процентами.

Приватне акціонерне товариство "Промдизель", заперечуючи проти первісного позову посилається на те, що на його поточному рахунку № 845, відкритому в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Актив-банк" перебувають кошти у розмірі 397 368,77 доларів США, які відповідач за первісним позовом просив зарахувати в рахунок погашення своїх кредитних зобов'язань.

Також, Приватне акціонерне товариство "Промдизель" посилається на те, що вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-банк" за кредитним договором забезпечені заставою майнових прав Приватного акціонерного товариства "Промдизель" на кошти, що розміщені на депозитному рахунку, розміщеному в тому ж банку, та майновими правами фізичних осіб, які є акціонерами Приватного акціонерного товариства "Промдизель" на кошти, що розміщені на їх депозитних рахунках, розміщених в тому ж банку.

Враховуючи викладене, посилаючись на те, що на рахунках в банку є кошти, які повністю покривають суму кредитних зобов'язань Приватного акціонерного товариства "Промдизель" перед Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-банк" та банк має право самостійно списати ці кошти в рахунок погашення кредитних зобов'язань, відповідач за первісним позовом вважає безпідставними позовні вимоги за первісним позовом.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-банк" надаючи свої пояснення з приводу заявлених відповідачем за первісним позовом заперечень, посилається на те, що відносно банку з 03.09.2014р. введена процедура тимчасової адміністрації, а на даний час банк знаходиться у процедурі ліквідації, яка забороняє банку проводити будь - які зарахування.

Надаючи правову кваліфікацію цим обставинам суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що постановою правління Національного банку України від 12.06.2014р. N 349/БТ Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.09.2014р. N 70 розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-банк" з ринку та запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.09.2014р. по 03.12.2014р. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.12.2014р. N 158 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-банк" з 24.12.2014р.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, а відповідно до п. 6 ст. 2 Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема, щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

Суд вважає, що дані обмеження не стосуються спірних правовідносин, оскільки в даному випадку до банку, як до боржника не пред'являються будь - які майнові вимоги, а діюче законодавство, в тому числі й ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не містить заборони банку списувати в рахунок погашення кредитних зобов'язань кошти, які розміщені на рахунках осіб, зобов'язаних за кредитним договором.

І це право не може бути обмежено будь - яким нормативно - правовим актом або рішенням будь - якого органу, оскільки відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об'єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004р. по справі N 1-33/2004).

Безпосереднім вираженням конституційних принципів додержання справедливості й законності є реалізовані в нормах Цивільного Кодексу України основні принципи зобов'язання, а саме: розумність, добросовісність та справедливість, що закріплені ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного судом зроблений висновок про те, що у діючому законодавстві не має заборони банку списувати в рахунок погашення кредитних зобов'язань кошти, які розміщені на рахунках осіб, зобов'язаних за цим кредитним договором та це право не може бути обмежено будь - яким нормативно - правовим актом або рішенням будь - якого органу, а тому банк, маючи на рахунках осіб, зобов'язаних за кредитним договором, кошти, які банк має право списувати в рахунок погашення кредитних зобов'язань навіть без погодження з їх власниками, набуваючи при цьому право власності на ці кошти (пункти 7.9, 7.12, 8.2.2, 8.3, 10.1.2. кредитного договору та 5.1., 9.1., 9.3., 9.4 договорів застави), в період дії обмежень, встановлених ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (зокрема, встановлення заборони задоволення вимог кредиторів банку та зарахування зустрічних однорідних вимог), не має права повторно вимагати від цих осіб сплати коштів в рахунок погашення їх кредитних зобов'язань в межах тих сум, які є на рахунках осіб у цьому банку, оскільки це було б порушенням принципу розумності, добросовісності та справедливості зобов'язання та взагалі порушувало б принцип верховенства права.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що даний висновок суду стосується саме відсутності у банку права повторної вимоги до таких осіб та не знімає обмежень, встановлених ч. 5 ст. 36 Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Враховуючи викладене, суд вважає безпідставними посилання позивача за первісним позовом на неможливість в період дії тимчасової адміністрації зарахування коштів, розміщених в цьому ж банку на рахунках осіб, зобов'язаних за кредитним договором, в рахунок погашення кредитних зобов'язань, оскільки це порушує норми Конституції та принцип верховенства права.

До цього висновку суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Правову позицію щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України висловив також у Рішенні від 30 січня 2003 року по справі N 3-рп/2003: "Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах".

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над втручанням у право кожної людини на свободу.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави (висновки з Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004р. по справі N 1-33/2004).

Надаючи оцінку запереченням позивача за первісним позовом стосовно неможливості здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог в період дії тимчасової адміністрації та ліквідації банку суд зазначає, що у спірних правовідносинах не відбувається зарахування зустрічних однорідних вимог, а має місце саме погашенням суми боргу за основним зобов'язанням за рахунок коштів, що розміщені на банківському рахунку боржника та осіб, зобов'язаних за кредитним договором, а тому дані заперечення банку суд вважає помилковими та не приймає до уваги.

Також, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст.572 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст.576 Цивільного кодексу України визначено, що предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Суд звертає увагу, що сторони у договорах застави (п. 9.9 договорів застави) погодили право банку на автоматичне набуття права власності на предмет застави (майнові права за депозитним вкладом) навіть без укладання будь - яких додаткових угод про це, що є підставою для припинення зобов'язань за основним договором.

Суд вважає за необхідне зазначити, що отримати задоволення за рахунок предмету застави або пред'явити вимогу до основного боржника є правом кредитора відповідно до ст. 589 Цивільного кодексу України, однак, в даному випадку є специфічні правовідносини, які, по - перше: зумовлені особливим статусом самого кредитора, відносно якого діють обмеження, встановлені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а по - друге: зумовлені особливим предметом самої застави, який є ідентичним із предметом основного зобов'язання, оскільки предметом застави є майнові права за договорами вкладів, що розміщені заставодавцями, в тому числі й самим боржником, на рахунках, що відкриті та розміщені в установі самого кредитора та за змістом цих договорів застави банк має право автоматично набути право власності на ці кошти без здійснення будь - яких додаткових дій та без понесення на це додаткових витрат, або самостійно списувати з рахунку вкладника у банку (п. 2.3 додаткових договорів до договору строкового вкладу) кошти в рахунок виконання зобов'язань відповідача за кредитним договором, при цьому навіть незалежно від настання строку їх виконання.

Враховуючи викладене, обставину, коли маючи на рахунках кошти вкладників (заставодавців за основним договором, в тому числі й самого боржника), які банк за договором має право автоматично списати в рахунок погашення заборгованості за основним зобов'язанням, однак не роблячи цього та не повертаючи ці кошти і їх власникам, пред'явлення додаткової вимоги про їх стягнення до основного боржника суд розцінює як зловживання кредитором своїм правом, що є неприпустимим відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, яка закріплює межі здійснення цивільних прав та право суду припинити таке зловживання.

Також, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Зміст права власності складає право володіння, користування та розпорядження власника належним йому майном.

Із введенням у банку процедури ліквідації до банку фактично перейшли всі ці правомочності стосовно коштів боржника, що знаходяться на рахунку у банку, та коштів зобов'язаних за кредитним договором осіб, оскільки вони позбавлені можливості володіти, користуватись та розпоряджатись своїми коштами через обмеження, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Також, відповідно до п. 8 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не відшкодовує кошти за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов'язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов'язань, що позбавляє можливості осіб, зобов'язаних за кредитним договором отримати навіть частину цих коштів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що банк фактично отримав задоволення своїх вимог за кредитним договором за рахунок коштів, що розміщені на поточному рахунку Приватного акціонерного товариства "Промдизель" № 845, відкритому в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Актив-банк" у сумі 397 368,77 доларів США та за рахунок коштів осіб, зобов'язаних за кредитним договором, які уклали договори строкового (депозитного) вкладу та договори застави майнових прав із Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-банк" в рахунок забезпечення кредитних зобов'язань за основним договором, а саме: Приватне акціонерне товариство "Промдизель" - договір строкового вкладу № ДЮО-46-01793 від 29.05.2014р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-5 від 05.06.2014р. на суму 5 730 000,00 гривень; Горетий С.М. - договір строкового вкладу № ДФО-46-180098 від 06.06.2014 р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-6 від 06.06.2014р. на суму 90 000,00 доларів США; Ходячих О.М. - договір строкового вкладу № ДФО-46-180102 від 06.06.2014 р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-7 від 06.06.2014р. на суму 90 000,00 доларів США; Коптєв О.В. - договір строкового вкладу № ДФО-46-180099 від 06.06.2014 р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-8 від 06.06.2014р. на суму 90 000,00 доларів США; Свиридов В.О. - договір строкового вкладу № ДФО-46-180100 від 06.06.2014 р., договір застави майнових прав № 0415/04/S-9 від 06.06.2014р. на суму 90 000,00 доларів США.

Враховуючи викладене, оскільки відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України підставою припинення зобов'язання є його виконання, суд дійшов висновку про припинення зобов'язань Приватного акціонерного товариства «Промдизель» перед Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-банк" за кредитним договором № 0415/04 від 15.04.2013р. (в тому числі й щодо сплати заборгованості у сумі 915 616,00 доларів США (20 951 123,31грн), яка є предметом позову у даній справі) у зв'язку з їх повним виконанням.

Посилання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-банк" на те, що договори застави майнових прав на депозитні вклади, якими були забезпечені кредитні зобов'язання припинились, оскільки майнові права за цими депозитними вкладами фізичних осіб, акціонерів булі відступлені Приватному акціонерному товариству "Промдизель" за договорами відступлення прав вимог, суд вважає помилковими та такими, що ніяким чином не можуть вливати на висновки, зроблені судом по даній справі, так як відповідно до ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи, тому в даному випадку не має правового значення кому належать майнові права на предмет застави, що забезпечує виконання основного зобов'язання, відповідачу, як боржнику за основним зобов'язанням, або його акціонерам, які надали у заставу в забезпечення виконання основного зобов'язання майнові права, оскільки це не змінює самого статусу відступленого майна як застави за основним договором та, відповідно, можливості за його рахунок задовольнити основні зобов'язання за кредитним договором.

Із цих самих підстав суд вважає такими, що не відносяться до предмету доказування у даній справі, посилання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-банк" на недійсність договорів відступлення прав вимог за депозитними договорами, майнові права за якими є предметом застави за основним кредитним зобов'язанням. Оскільки, як вже було зазначено судом, це ніяким чином не впливає на наявність самого обтяження та його здатність задовольнити вимоги за основним зобов'язанням, а тому до даної справи не має жодного значення факт дійсності або недійсності договорів відступлення прав вимоги за депозитними договорами, які забезпечують виконання основного зобов'язання.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" до Приватного акціонерного товариства "Промдизель" про стягнення 915 616,00 доларів США (20 951 123,31грн.) за кредитним договором № 0415/04 від 15.04.2013р. не підлягають задоволенню.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову, відсутні правові підстави і для вжиття заходів до забезпечення цього позову, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні відповідного клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк".

Що стосується зустрічної позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Промдизель" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Актив-банк" суд вважає що дана позовна заява також не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Предметом зустрічного позову є вимога Приватного акціонерного товариства "Промдизель" визнати припиненими зобов'язання за кредитним договором № 0415/04 від 15.04.2013р., укладеним між Приватним акціонерним товариством "Промдизель" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк", у зв'язку із поєднанням в одній особі кредитора та боржника.

Свої зустрічні позовні вимоги Приватне акціонерне товариство "Промдизель" обґрунтовує тим, що на підставі укладеного договору строкового вкладу № ДЮО-46-01793 від 29.05.2014р., договорів про відступлення права вимоги та грошових коштів, які обліковуються на розрахунковому рахунку № 845 в банку, позивач за зустрічним позовом є кредитором Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-банк" на загальну суму 1 036 065,26 доларів США та одночасно Приватне акціонерне товариство "Промдизель" є боржником банку за кредитним договором № 0415/04 від 15.04.2013р., що є підставою для припинення зобов'язань відповідно до ст. 606 Цивільного кодексу України у зв'язку із поєднанням в особі Приватного акціонерного товариства "Промдизель" боржника і кредитора банку в грошовому зобов'язанні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позивачем за зустрічним позовом невірно застосовано положення ст.606 Цивільного кодексу України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За приписами ст. 606 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Суд зазначає, що умовою припинення зобов'язання з підстав, встановлених ст.606 Цивільного кодексу України, є по - перше, поєднання боржника і кредитора в одній особі (що може бути наслідком, зокрема, правонаступництва), а, по - друге, наявність саме одного зобов'язання (а не декількох різних зобов'язань), оскільки саме ця ознака і відрізняє цю підставу припинення зобов'язань від припинення зобов'язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог де також може відбутись поєднання боржника і кредитора в одній особі, однак за різними зобов'язаннями.

Враховуючи викладене, оскільки підставою зустрічної позовної заяви є різні зобов'язання, суд дійшов висновку що поєднання боржника та кредитора в одній особі, у розумінні приписів ст.606 Цивільного кодексу України у спірних правовідносинах не відбулось, а тому відсутні правові підстави для задоволення зустрічної позовної заяви Приватного акціонерного товариства "Промдизель" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний Банк "Актив-банк".

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що суд, розглядаючи дану справу також прийшов до висновку про припинення зобов'язань за кредитним договором № 0415/04 від 15.04.2013р., укладеним між Приватним акціонерним товариством "Промдизель" та Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Актив-Банк", однак, не у зв'язку із поєднанням в одній особі кредитора та боржника, а тому не має правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" про призначення судової технічної експертизи договорів про відступлення прав вимоги від 02.09.2014р., що були укладені між Приватним акціонерним товариством "Промдизель" та фізичними особами - Готерим С.М., Коптєвим О.В., Свиридовим В.О., Ходячих О.М., а також повідомлення про відступлення права вимоги від 02.09.2014р., адресованого Публічному акціонерному товариству "КБ "Актив-банк" суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст.1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування у справі, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Заявник суду не довів необхідність проведення експертизи договорів про відступлення прав вимоги та їх пов'язаність з предметом доказування у даній справі, а тому суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання.

Оскільки клопотання позивача про витребування оригіналів договорів про відступлення прав вимоги від 02.09.2014р., що були укладені між Приватним акціонерним товариством "Промдизель" та фізичними особами - Готерим С.М., Коптєвим О.В., Свиридовим В.О., Ходячих О.М., а також повідомлення про відступлення права вимоги від 02.09.2014р., адресованого Публічному акціонерному товариству "КБ "Актив-банк" пов'язане з заявленим клопотанням про призначення судової експертизи цих документів, у задоволенні якого судом відмовлено, суд також не вбачає підстав для задоволення клопотання про витребування оригіналів цих документів.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що належним чином засвідчені копії цих документів наявні в матеріалах справи, а їх оригінали були надані представником Приватного акціонерного товариства "Промдизель" суду для огляду в судовому засіданні та ніяких сумнівів стосовно достовірності цих документів у суду не виникає.

Також позивач за первісним позовом звернувся до суду з усним клопотанням, в якому просить суд зупинити провадження у справі до розгляду Дзержинським районним судом м. Харкова по суті позову про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги від 02.09.2014р., укладених між Приватним акціонерним товариством "Промдизель" та фізичними особами - Готерим С.М., Коптєвим О.В., Свиридовим В.О., Ходячих О.М.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи та заперечення представників сторін, суд дійшов висновку, що клопотання позивача за первісним позовом не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 чт.79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Пов'язаність справи полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини мають бути такими, що мають значення для даної справи.

При цьому, неможливість розгляду конкретної справи до вирішення іншим судом іншої справи полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Заявник суду не довів неможливість розгляду даної справи до вирішення Дзержинським районним судом м. Харкова по суті позову про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги від 02.09.2014р., укладених між Приватним акціонерним товариством "Промдизель" та фізичними особами - Готерим С.М., Коптєвим О.В., Свиридовим В.О., Ходячих О.М, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення даного клопотання.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем за первісним позовом в обґрунтування даного клопотання суду надано лише копію позовної заяви та докази її направлення на адресу Дзержинського районного суду м. Харкова. Доказів того, що позовна заява прийнята судом до розгляду та по ній порушено провадження у справі заявником суду надано не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" про зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" до Приватного акціонерного товариства "Промдизель" та відмову в задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Промдизель" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк".

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при відмові в позові судовий збір покладається на позивача.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнений від сплати судового збору.

У п.4.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору та якщо позов залишено без задоволення - судовий збір не стягується.

Враховуючи викладене, судовий збір за подання первісного позову та заяви про вжиття заходів забезпечення позову з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" стягненню не підлягає.

Витрати зі сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви в розмірі 1 218,00грн. суд покладає на позивача за зустрічним позовом - Приватне акціонерне товариство "Промдизель".

Керуючись частиною 1 статті 8, статтею 41 Конституції України, статтями 11, 13, 509, 526, 546, 572, 576, 589, 590, 598, 599, 606, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 41, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" до Приватного акціонерного товариства "Промдизель" відмовити повністю.

В задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Промдизель" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" відмовити повністю.

Повне рішення складено 07.07.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк