ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" липня 2015 р.Справа № 916/2572/14

За позовом : Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Котовська районна рада Одеської області

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю „Петра Енерго"

Про визнання недійсним договору та зобов'язання повернути земельну ділянку

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від прокуратури: Бондаревський О.М.- згідно посвідчення , Шивцова С.А.- згідно посвідчення

Від позивача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

Від відповідача: Дехтяренко О.О.- довіреність від 17.06.2014р., Остапенко Н.М.- довіреність від 10.06.2015р.

В засіданні брали участь:

Від прокуратури: Бондаревський О.М.- згідно посвідчення

Від позивача: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

Від відповідача: Дехтяренко О.О.- довіреність від 17.06.2014р.

Суть спору: Котовський міжрайонний прокурор Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області , за участю третьої особи на стороні позивача , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Котовської районної ради Одеської області , звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) „Петра Енерго" про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 27.08.2013р. , укладеного між Головним управлінням та ТОВ „Петра Енерго" щодо земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0345) загальною площею 9,7000 га, розташованої на території Борщівської сільської ради , та про зобов'язання відповідача повернути зазначену земельну ділянку до земель державної власності в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області.

Згідно заяви про уточнення до позовної заяви, що надійшла до суду 08.08.2014р. , Котовський міжрайонний прокурор Одеської області додатково зазначив, що поверненню підлягає земельна ділянка вартістю 4 724 870 грн. , загальною площею 9,7000 га, розташована на території Борщівської сільської ради.

Представники прокуратури позовну заяву підтримують, наполягають на задоволенні позову.

Представник позивача в судові засідання не з'являвся. Згідно пояснень позивача, що надійшли до суду 12.08.2014р. , Головне управління Держземагенства в Одеській області не підтримує позов Котовського міжрайонного прокурора Одеської області

Представник третьої особи в судові засідання не з'являвся. Згідно клопотання, що надійшло до суду 21.07.2014р. , Котовська районна рада просила суд розглядати справу за відсутністю її представника.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.04.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 04.11.2014р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від.12.202.2015р. у справі №916/2572/14 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області в іншому складі суду. За результатами повторного автоматичного розподілу справу №916/2572/14 передано на розгляд судді Рога Н.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та відповідача , суд встановив:

Розпорядженням Одеської обласної державної адміністрації № 1327/А-2012 від 06.12.2012р. надано дозвіл ТОВ "Петра Енерго" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокову оренду на 49 років орієнтовною площею 20,00 га із земель сільськогосподарського призначення (пасовища), що не надані у власність або користування та перебувають у запасі, для будівництва та експлуатації сонячної електростанції на території Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Розпорядженням Котовської районної державної адміністрації від 11.03.2013р. за 399/13 затверджено розроблений детальний план території для розміщення та експлуатації сонячної електростанції ТОВ "Петра Енерго" на території Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області за межами населеного пункту.

Наказом Головного управління Держземагенства в Одеській області від 27.08.2013р. № ОД/:01:003/00000043 "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки в оренду" затверджено проект відведення земельної ділянки в довгострокову оренду строком на 49 років ТОВ "Петра Енерго" для будівництва та експлуатації сонячної електростанції за адресою: Борщівська сільська рада (за межами населеного пункту), Котовський район, Одеська область, надано ТОВ "Петра Енерго" в довгострокову оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 9,7000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення, кадастровий номер :01:003:0345, для будівництва та експлуатації сонячної електростанції (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) за адресою: Борщівська сільська рада (за межами населеного пункту), Котовський район, Одеська область. Згідно п.3 зазначеного Наказу до проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки встановлено орендну плату у розмірі 12 земельних податків за 1 рік. Після проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та затвердження її у встановленому законодавством порядку , встановлено річну орендну плату у розмірі 3% від визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки , з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі.

27 серпня 2013 р. між Головним управлінням Держземагенства в Одеській області (Орендодавець) та ТОВ "Петра Енерго" (Орендар) був укладений Договір оренди землі № 04 , згідно якого Орендодавець на підставі наказу Головного управління Держземагенства в Одеській області від 27.08.2013 № ОД/:01:003/00000043 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 9,7000 га ( у тому числі: ріллі 9,7000 га) із земель сільськогосподарського призначення для будівництва та експлуатації сонячної електростанції, розташовану на території Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Згідно з п. 2.4 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки не проведена.

Договір укладено на 49 років (п. 3.1 Договору ). Цей Договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації права оренди відповідно до закону (п. 15.1 Договору ).

Відповідно до п. 4.1 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі на рахунок Борщівської сільської ради в ВДК у Котовському районі Одеської області у розмірі 12 земельних податків, а саме 27 291,24 грн. за 1 рік, що складає 2 274,27 грн. за один місяць. Після проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3 % від визначеної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п. 9.4.7 Договору Орендар зобов'язаний після законодавчого врегулювання порядку проведення нормативно-грошової оцінки земель протягом 1 року здійснити всі передбачені законодавством заходи, спрямовані на виготовлення та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується.

Відповідно до п 9.4.8 Договору Орендар зобов'язаний також самостійно, щорічно обчислювати орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі станом на 1 січня поточного року та, враховуючи вимоги п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному органу доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому ст. 46 Податкового кодексу України з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Згідно з актом приймання-передачі земельної ділянки від 27.09.2013р., що є Додатком № 2 до Договору , Головне управління Держземагенства в Одеській області передало, ТОВ "Петра Енерго" прийняло земельну ділянку загальною площею 9,7000 га для будівництва та експлуатації сонячної електростанції, розташовану на території Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Котовський міжрайонний прокурор Одеської області вважає, що зазначений вище Договір оренди землі має бути визнаний недійсним, а земельна ділянка загальною площею 9,7000 га для будівництва та експлуатації сонячної електростанції, розташована на території Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту) має бути повернута до земель державної власності в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області., посилаючись на положення ст. 215, ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, а також той факт, що нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки не розроблялась та не погоджувалась, до Котовської районної ради не надавалась, останньою не затверджувалась, що є грубим порушенням діючого земельного законодавства, зокрема, ст..13 Закону України „Про оцінку земель" (в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), згідно якої нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Відповідно до ст..216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Також прокурор обґрунтовує своє право на звернення із позовом до суду порушенням фінансових інтересів держави, оскільки, передача в оренду земельної ділянки без проведення нормативної грошової оцінки створила умови спричинення шкоди у вигляді ненадходжень до відповідних бюджетів коштів через неправильний розрахунок орендної плати на підставі земельного податку, а не на підставі нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Крім того, Котовський міжрайонний прокурор Одеської області зазначає, що статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

Ч.1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень ч.3 цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Враховуючи те, що на Головне управління Держземагенства в Одеській області відповідно до ст..122 Земельного кодексу України покладено повноваження щодо розпорядження земельними ділянками державної власності , прокурор звернувся до суду з даним позовом за захистом інтересів держави в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області.

Позивач - Головне управління Держземагенства в Одеській області вважає, що земельна ділянка загальною площею 9,7000 га із земель сільськогосподарського призначення для будівництва та експлуатації сонячної електростанції була передана відповідачу у користування з дотриманням вимог чинного законодавства і при укладанні спірного Договору № 04 від 27.08.2013р. сторонами були дотримані всі істотні умови, визначені положеннями ст. 15 Закону України "Про оренду землі".

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що при укладанні договору оренди землі сторони є вільними у визначенні розміру орендної плати в межах, визначених п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України. При цьому, наявність нормативної грошової оцінки є гарантією обмеження розміру орендної плати в інтересах орендаря, а її відсутність, навпаки, не обмежує орендодавця у встановлені розміру орендної плати, що перевищує законодавчо встановлений мінімум. Редакціями статей 276, 277, 278, 288 Податкового кодексу України, які діяли на момент укладення договору, було встановлено порядок визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, якщо їх нормативну грошову оцінку не проведено. При цьому, розрахунок розміру орендної плати, наведений у Додатку до договору оренди землі повністю відповідає формі розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності, грошова оцінка яких не проведена, встановленій у Додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання оренди земель" № 1724 від 13.12.2006р.

Відповідач також вважає, що твердження прокурора про невідповідність спірного договору вимогам законодавства внаслідок невірного визначення розміру орендної плати через відсутність нормативної грошової оцінки , суперечить діючим на час укладання спірного договору нормам закону, і прокурором не доведений зв'язок між визначенням орендної плати без нормативної грошової оцінки та спричиненням шкоди фінансовим інтересам держави, а також в чому саме полягає зазначена шкода. Відповідно до пункту 290.1 статті 290 Податкового кодексу України плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів, тобто її утримувачем є відповідна територіальна громада, а не держава. Отже, заявник безпідставно звернувся з позовом за відсутності порушеного права позивача, яке підлягає захисту.

Відповідач вважає, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки не є істотною умовою договорів оренди землі, посилаючись на ст. ст. 15, 16 Закону України "Про оренду землі", а також з огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", згідно яких передача земельної ділянки державної та комунальної власності в оренду є результатом прийняття та реалізації уповноваженим органом відповідних рішень, а отже порушення позивачем вимог закону при прийняті та реалізації рішення щодо передачі земельної ділянки відповідачу, навіть якщо б таке дійсно мало місце, не є підставою для задоволення позову про визнання недійсним спірного договору та зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку. Крім того, відповідач з посиланням на рішення Європейського суду з прав людини у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24.06.2003р. вказує на те, що визнання недійсним договору, згідно із яким особа отримала майно від держави, та подальше позбавлення цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

На думку відповідача , позовна вимога Котовського міжрайонний прокурор Одеської області щодо зобов'язання повернути земельну ділянку загальною площею 9,7000 га , вартістю 4 724 870 грн., що розташована на території Борщівської сільської ради до земель державної власності є необґрунтованою та такою, що суперечить ст. 141 Земельного кодексу України.

Відповідач також зауважив, що в силу положень ст. 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується. Отже , обов'язок доведення обставин, з якими закон пов'язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача (прокурора - в разі подання ним відповідного позову).З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що прокурор не довів наявність обставин для визнання недійним спірного договору.

Розглянув матеріали справи , суд доходить до такого висновку:

Згідно з п.2 ст. 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Зазначене конституційне положення знайшло своє відображення в ст. 5 Закону України "Про прокуратуру", де зазначено, що прокуратура виконує функцію представництва інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом.

Статтею 36-1 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

Як зазначено в п. 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 р. N 3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", що міститься в частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Відповідно до п. 2 резолютивної частини зазначеного Рішення Конституційного Суду України під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Згідно п. 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" прокурор, звертаючись до господарського суду із заявою про визнання правочину недійсним, виступає позивачем або зазначає у ній позивачем державний чи інший орган або установу, організацію, уповноважені здійснювати відповідні функції держави у спірних правовідносинах, наприклад, управляти майном, що є предметом цього правочину, і визначає відповідачами, як правило, сторони за правочином (договором). Виняток можуть становити випадки, коли однією з сторін є названий орган (установа, організація); у такому разі відповідачем визначається друга сторона.

Частиною 4 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Згідно Положення про Головне управління Держземагенства в Одеській області, затвердженого наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 25.07.2012р. №310 (із змінами та доповненнями) завданням Головного управління є реалізація повноважень Держземагентства України на території Одеської області, яке, згідно положення , затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року N 445/2011 , є центральним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів та топографо-геодезичної і картографічної діяльності, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України , входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері земельних відносин та топографо-геодезичної і картографічної діяльності. Зокрема, Управління передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області. При цьому, Управління передача в оренду земельної ділянки без проведення нормативної грошової оцінки створила умови спричинення шкоди у вигляді ненадходжень до відповідних бюджетів коштів через неправильний розрахунок орендної плати на підставі земельного податку, а не на підставі нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

За таких обставин, на думку суду, Котовський міжрайонний прокурор Одеської області правомірно звернувся до суду з даним позовом саме в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Одеській області.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За матеріалами справи, наказом Головного управління Держземагенства в Одеській області від 27.08.2013р. № ОД/:01:003/00000043 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у довгострокову оренду строком на 49 років ТОВ "Петра Енерго" для будівництва та експлуатації сонячної електростанції за адресою: Борщівська сільська рада (за межами населеного пункту), Котовський район, Одеська область , та надано ТОВ "Петра Енерго" в довгострокову оренду строком на 49 років земельну ділянку площею 9,7000 га ріллі з земель сільськогосподарського призначення, кадастровий № :01:003:0345, для будівництва та експлуатації сонячної електростанції (землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення) за адресою: Борщівська сільська рада (за межами населеного пункту), Котовський район, Одеська область .

Згідно п. 3 вказаного наказу до проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки встановлено орендну плату у розмірі 12 земельних податків за 1 рік; після проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки та затвердження її у передбаченому законодавством порядку встановлено річну орендну плату у розмірі 3% від визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі.

На підставі зазначеного наказу , 27.08.2013р. між Головним управлінням Держземагенства в Одеській області (Орендодавець) та ТОВ"Петра Енерго" (Орендар) був укладений Договір оренди землі № 04, відповідно до умов якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий № :01:003:0345) з земель сільськогосподарського призначення загальною площею 9,7000 га, у тому числі: ріллі - 9,7000 га , розташовану на території Борщівської сільської радо Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту) строком на 49 років, для будівництва та обслуговування сонячної електростанції.

Згідно п. 2.4 Договору нормативно-грошова оцінка земельної ділянки не проведена.

Пунктами 4.1-4.2 Договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі на рахунок Борщівської сільської ради в ВДК у Котовському районі Одеської області у розмірі 12 земельних податків, а саме: 27 291 грн.24 коп.. за 1 рік, що складає 2 274 грн. 27 коп.. за один місяць. Після проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від визначеної нормативної грошової оцінки земельної ділянки, з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється щорічно з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.

Відповідно до п.п. 9.4.7, 9.4.8 Договору Орендар зобов'язався після законодавчого врегулювання порядку проведення нормативно-грошової оцінки земель протягом 1 року здійснити всі передбачені законодавством заходи, спрямовані на виготовлення та затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що орендується; самостійно, щорічно обчислювати орендну плату з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки землі станом на 1 січня поточного року та враховуючи вимоги п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України не пізніше 20 лютого поточного року подавати відповідному органу доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 Податкового кодексу України з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

За актом приймання-передачі від 27.09.2013 р. вищезазначена земельна ділянка передана Орендареві .

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Згідно ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, визначених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, чинній станом на 14.08.2013 р.) однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Статтею 21 зазначеного Закону визначено, що орендна плата - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою; розмір, форма і строки внесення орендної плати встановлюються за згодою сторін в договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до ч. 1 п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України та ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" (в редакціях, чинних станом на 14.08.2013 р.) для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності обов'язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка, згідно п. 12, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про оцінку земель", являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими та затвердженими нормативами.

Отже, законодавець чітко визначив, що нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної та комунальної власності.

Статтями 18, 23 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, який видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Тобто, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки, які використовуються при розрахунку розміру орендної плати, викладаються у відповідному витягу, що видається відповідним державним органом.

Враховуючи заперечення відповідача у справі, суд вважає за доцільне зауважити, що законодавець розрізнює поняття "земельний податок" та "орендна плата за землю", оскільки відповідно до п. 14.1.72 ст. 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час укладення спірного договору) земельний податок - це обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Водночас , згідно п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Отже, земельний податок і орендна плата за своєю правовою природою є різними видами платежів, які мають різний порядок обчислення та нарахування, у зв'язку з чим положення ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель" щодо обов'язковості проведення нормативної грошової оцінки для визначення розміру орендної плати не суперечать положенням Податкового кодексу України, яким передбачено можливість і порядок обчислення орендної плати за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

За таких обставин, враховуючи відсутність нормативної грошової оцінки земельної ділянки (кадастровий № :01:003:0345) з земель сільськогосподарського призначення загальною площею 9,7000 га, у тому числі: ріллі - 9,7000 га , розташованої на території Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту) станом на дату укладання Договору оренди землі № 04 від 27.08.2013р. , зазначений Договір укладено сторонами з порушенням ч.1 ст. 13 Закону України "Про оцінку земель", що є підставою для визнання його недійсним.

Відповідно до ч.1 ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За таких обставин, у зв'язку із визнанням судом недійсним Договору оренди землі № 04 від 27.08.2013р. правомірною є вимога Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Одеській області щодо зобов'язання ТОВ"Петра Енерго" повернути земельну ділянку (кадастровий № :01:003:0345) з земель сільськогосподарського призначення загальною площею 9,7000 га, у тому числі: ріллі - 9,7000 га , розташовану на території Борщівської сільської радо Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту) до земель державної власності в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, виходячи з матеріалів справи, на думку суду, позовні вимоги Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Одеській області є обґрунтованими, доведеними, підтвердженими матеріалами справи, у з'вязку з чим підлягають задоволенню.

Слід зауважити, що посилання відповідача у справі на застосування рішення Європейського суду з прав людини у справі "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24.06.2003р. у даному випадку є недоречним, у зв'язку з тим , що зазначене рішення Європейського суду з прав людини стосується зовсім інших правовідносин .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача відповідно до ст..ст.44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Котовського міжрайонного прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства в Одеській області задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір оренди землі №04 від 27.08.2013р. , укладений між Головним управлінням Держземагенства в Одеській області та Товариством з обмеженою відповідальністю „Петра Енерго" () щодо земельної ділянки (кадастровий номер :01:003:0345) загальною площею 9,7000 га, розташованої на території Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту).

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Петра Енерго" (с.Борщі, Косовського району, Одеської області, ) повернути земельну ділянку (кадастровий номер :01:003:0345) загальною площею 9,7000 га, вартістю 4 724 870 грн., розташовану на території Борщівської сільської ради Котовського району Одеської області (за межами населеного пункту) до земель державної власності в особі Головного управління Держземагенства в Одеській області (м.Одеса, вул..Космонавтів, 32).

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Петра Енерго" (с.Борщі, Косовського району, Одеської області, ) на користь Державного бюджету України (р/р 3008, отримувач УКу м. Одесі/Приморський район, код отримувача , банк отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір у сумі 2 436 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13 липня 2015р.

Суддя Н.В. Рога