номер провадження справи 12/84/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2015 Справа № 908/2458/15-г

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/2458/15-г

за позовом: Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, м. Запоріжжя та Міського комунального підприємства "Основаніє", м. Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс", м. Запоріжжя

про стягнення 58360,39 грн.

за участю представників:

від першого позивача - Петрова Л.І., довіреність №04/01/01-10 від 05.01.15 р.,

від другого позивача - Петрова Л.І., довіреність № 310 від 02.01.15 р.

від відповідача - не з'явився

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 21.05.2015 року за клопотанням представника першого та другого позивача строк розгляду справи був продовжений на підставі ст. 69 ГПК України на п'ятнадцять календарних днів до 24.06.2015 року.

СУТЬ СПОРУ: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Міське комунальне підприємство "Основаніє" звернулися до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс" про стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 58360,39 грн. за договором оренди нежитлового приміщення № 2075/10 від 26.04.2010 року.

15.05.2015 року на адресу суду від представника першого та другого позивачів надійшов супровідний лист від 14.05.2015 року, згідно з яким останній просить долучити до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду наступні документи: копію акту звірки розрахунків від 07.05.2015 року станом на 01.05.2015 року за договором оренди нежитлового приміщення № 2075/10 від 26.04.2010 року на суму 197360,28 з супровідним листом, заяву про збільшення позовних вимог, розрахунок заборгованості на суму 197360,28 грн., витяг з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців стосовно відповідача ТОВ "Діоніс", докази відправки відповідачу актів звірки з супровідним листом, розрахунку заборгованості та заяви про збільшення позовних вимог, докази сплати судового збору. Так, згідно заяви про збільшення позовних вимог позивачі збільшують позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати та просять стягнути з відповідача суму заборгованості по орендній платі в розмірі 197360,28 грн. При цьому просять накази направити на фактичну адресу першого позивача - Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради: 69037, вул. Сорок Років Радянської України, 60 «б», м. Запоріжжя.

Судом прийнято до уваги, що під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог (частина друга статті 22 ГПК України) слід розуміти збільшення або зменшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві. Під збільшенням чи зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну кількісних показників, в яких виражається позовна вимога.

З огляду на викладене, виходячи зі змісту раніше поданої позовної заяви, фактично відбулося збільшення розміру позовних вимог та формування нової ціни позову, в розумінні п. п. 3.10, 3.11. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції". Таким чином, має місце нова ціна позову, заявлена позивачами в заяві про збільшення позовних вимог, з якої спір вирішується судом по суті.

21.05.2015 року на адресу суду від представника першого та другого позивачів надійшов супровідний лист, за яким останній просить долучити до матеріалів справи на виконання ухвали суду наступні документи: статутні документи позивачів, копію рішення господарського суду Запорізької області № 5009/3670/12 від 28.11.2012 року, копію наказу № 5009/3670/12 від 14.12.2012 року, копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 3636938 від 07.02.2013 року, копію заяви про відкриття виконавчого провадження від 04.03.2013 року № 01/10-13, копію ухвали господарського суду Запорізької області № 90/2366/13 від 17.07.2014 року, копію листа № 2989/01/01-07 від 04.07.2014 року та копії постанови про відкриття ВП № 42835425, копію рішення господарського суду Запорізької області № 908/2366/13 від 09.08.2013 року, копію наказу про примусове стягнення № 908/2366/13 від 23.08.2013 року, нормативне обґрунтування позовних вимог. Так в нормативному обґрунтуванні позовних вимог позивач вказує, що у відповідності до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 02.03.2010 року за № 75/60 між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (Орендодавець), Комунальним підприємством «Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання №10» (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІС» (Орендар) був укладений договір № 2075/10 оренди нежитлового приміщення від 26.04.2010 року на передачу у строкове платне користування нежитлового приміщення загальною площею 1880,1 кв.м. вбудованого у 1, 2, 3 поверхи нежитлової будівлі та окремо стоячими підсобними приміщеннями за адресою: м. Запоріжжя, вул.Моторобудівників, 46, а саме: перший поверх - 796,8 кв.м, другий поверх - 813,1 кв.м., підсобні приміщення - 270,2 кв.м., що значились на балансі КП «ВРЕЖО № 10», строком на п'ять років з 26.04.2010 року по 02.03.2013 року. Вказане нежитлове приміщення було передано відповідачу у користування за актом прийому-передачі від 26.04.2010 року. При цьому зазначає, що відповідно до рішення Запорізької міської ради № 6 від 18.02.2011 року «Про структуру виконавчих органів Запорізької міської ради загальну чисельність складу Запорізької міської ради та їх виконавчих органів» та рішення Запорізької міської ради № 20 від 06.04.2011 року «Про передачу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради окремих повноважень щодо управління об'єктами права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя» сторонами за договором оренди № 2075/10 від 26.04.2010 року було укладено додаткову угоду від 01.06.2011 року про заміну сторони договору Орендодавця - Управління житлового господарства Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради. Також позивач вказує, що згідно із рішеннями Запорізької міської ради № 5 від 27.04.2012 року «Про припинення діяльності підприємств шляхом приєднання» та № 6 від 25.07.2012 року «Про затвердження передавальних актів та визначення розміру статутного капіталу міського комунального підприємства «ОСНОВАНІЄ» МКП «ОСНОВАНІЄ» є повним правонаступником КП «ВРЕЖО №10», що припиняється, та як правонаступник є балансоутримувачем нежитлового приміщення та підсобних приміщень загальною площею 1880,1 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя. вул. Моторобудівників, 46. Поряд з цим зазначає, що у зв'язку із невиконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати за користування майном рішенням господарського суду Запорізької області від 28.11.2012 року у справі № 5009/3670/12 договір № 2075/10 оренди нежитлового приміщення від 26.04.2010 року розірвано та стягнуто на користь позивача заборгованість по орендній платі станом на 31.08.2012 року у розмірі 167955,63 грн. Втім всупереч вимогам чинного законодавства України відповідач до теперішнього часу нежитлове приміщення та окремо стоячими підсобними приміщеннями загальною площею 1880,1 кв.м. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників,46 не звільнив та за актом приймання-передачі представнику Балансоутримувача не передав. При цьому вказує, що 09.08.2013 року рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 908/2366/13 ТОВ «Діоніс» було виселено. Позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати станом на 01.05.2015 року утворилась заборгованість, починаючи з вересня 2012 року по 20.08.2013 року в розмірі 197360,28 грн. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості за договором № 2075/10 оренди нежитлового приміщення з орендної плати в сумі 197360,28 грн.

Представник першого та другого позивачів в судовому засіданні 23.06.2015 року підтримав позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 23.06.2015 року не з'явився, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Однак 22.06.2015 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізній строк. Вказане клопотання мотивоване тим, що у підприємства відсутня позовна заява з додатками, та з метою захисту законних прав та інтересів підприємства необхідно здійснити підготовку документів, зазначених в ухвалі суду від 21.05.2015 року, підготувати відзив на позовну заяву позивача, що є неможливим до судового засідання 23.06.2015 року.

Однак, розглянувши подане відповідачем клопотання та мотиви його подання суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з огляду наобмеженість строків розгляду даної справи відповідно до приписів ст. 69 ГПК України, а також у зв'язку зі спливом строку розгляду даної справи 24.06.2015 року.

При цьому судом враховано, що чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 "Право на справедливий розсуд" Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в "розумний строк" через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

Разом з тим, пунктом . 9 1.2. Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України" передбачає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору по суті.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

При цьому, до позову надано докази направлення га адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів, що відповідає ст. 56 ГПК України.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 26.04.2010 року між Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (Орендодавець), Комунальним підприємством "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 10" (Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діоніс"(Орендар) був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 2075/10, далі Договір, за умовами якого (1.1.) Орендодавець на підставі рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради від 02.03.2010 року за № 75/60 передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 1880,1 кв. м, а саме: перший поверх - 796,8 кв. м, другий поверх - 813,1 кв. м, підсобні приміщення - 270,2 кв. м, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 46, що значиться на балансі КП "ВРЕЖО№ 10".

До вказаного Договору між сторонами були укладені додаткові угоди від 01.06.2011 року та від 26.04.2010 року.

Відповідно до п. 1.2., 1.3. Договору приміщення передається в оренду для розміщення 150 кв.м - об'єкт оздоровчого призначення, 1730,1 - об'єкт культурного призначення. Вартість нежитлового приміщення згідно проведеної експертної оцінки на 31.03.2010 року складає 1791101,00 грн. Договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов підписання тексту договору.

Згідно з п. п. 2.1., 2.2., 2.4. Договору, вступ Орендаря у користування нежитловим приміщенням настає одночасно з підписанням сторонами Договору та Акту прийому-передачі вказаного нежитлового приміщення, підписаного з Балансоутримувачем. Передача приміщення в оренду не спричиняє за собою передачу Орен6дарю права власності на це приміщення. Власником орендованого приміщення залишається Запорізька міська рада, а Орендар користується ним протягом строку оренди. Після закінчення строку дії договору оренди, якщо немає у встановленому порядку угоди про його продовження на новий строк, або у випадку дострокового його розірвання Орендар зобов'язаний у 10-добовий термін здати Балансоутримувачу приміщення за актом прийому-передачі.

Умовами п. 3.1. - 3.2. Договору сторони визначили, що орендна плата визначається на підставі рішення п'ятнадцятої сесії Запорізької міської ради п'ятого скликання від 28.04.2007 року № 31. Розмір орендної плати за перший місяць оренди становить: Опр.= 1791101,00 грн.: 1880,1 кв. м * (15% * 150,0 кв. м : 100 + 10% * 1730,1 кв. м : 100) = 186254,62 грн. Опм = 186254,62 грн. : 12 = 15521,22 грн. * І пр * Ім, де Іпр - індекс інфляції з дати проведення незалежної оцінки об'єкта оренди до дати укладання договору оренди, Ім - індекс інфляції за перший місяць оренди. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається Орендарем самостійно, шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції. Орендна плата перераховується Орендарем самостійно, за місцем знаходження об'єкта, що здається в оренду, щомісячно, не пізніше 20 числа поточного місяця: до місцевого бюджету Шевченківського району, рахунок № 0009, банк: ГУДКУ у Запорізькій області, МФО 813015, ОКПО 34676911, код платежу 22080401.

Відповідно до п. 3.7. Договору сторони дійшли згоди про те, що у випадку закінчення терміну дії договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується Орендарем по добу фактично здачі приміщення по акту прийому-передачі.

Пунктами 5.2., 5.12. Договору передбачені обов'язки Орендаря, а саме: своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до місцевого бюджету м. Запоріжжя та у разі припинення дії договору оренди повернути Орендодавцю орендоване приміщення в належному стані, не гірше, ніж на час передачі його в оренду з урахуванням фізичного зносу. Факт повернення орендованого нежитлового приміщення підтверджується актом прийому-передачі, підписаним Орендарем і Балансоутримувачем.

За умовами укладеної між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради (Орендодавець, що вибув), Комунальним підприємством "Виробниче ремонтно-експлуатаційне житлове об'єднання № 10"(Балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діоніс"(Орендар) додаткової угоди від 01.06.2011 року до Договору сторони дійшли до згоди (п. 1. додаткової угоди) на підставі рішень Запорізької міської ради від 18.02.2011 року № 6 "Про структуру виконавчих органів Запорізької міської ради, загальну чисельність апарату Запорізької міської ради" від 06.04.2011 року № 20 "Про передачу департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради окремих повноважень щодо управління об'єктами права комунальної власності територіальної громади м. Запоріжжя, замінити сторону в договорі оренди № 2075/10 від 26.04.2010 року нежитлового приміщення, площею 1880,5 кв. м по проспекту Моторобудівників, 46, а саме Орендодавця з Управління житлового господарства Запорізької міської ради на Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Відповідно до п. 2, 4, 6 вказаної додаткової угоди до Договору сторони визначили, що з дати підписання цієї додаткової угоди Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець), приймає на себе всі права (в тому числі право вимоги), обов'язки та відповідальність орендодавця, що належали управлінню житлового господарства Запорізької міської ради. Права, обов'язки та відповідальність сторони по Договору переходять до Орендодавця в тому обсязі, в якому вони належали Орендодавцю, що вибув, до набуття чинності цієї Додаткової угоди. З моменту набрання чинності цієї Додаткової угоди Орендодавець, що вибув, втрачає, а Орендодавець набуває право вимагати виконання від Орендаря своїх обов'язків щодо договору оренди, які виникли до моменту набрання чинності цієї Додаткової угоди, а також тих, що виникнуть у майбутньому.

Згідно з п. 11.1. Договору цей договір діє строком з 26.04.2010 року до 02.03.2015 року.

Позивачі в позові вказують, що внаслідок невиконання відповідачем зобов'язання зі сплати орендної плати у останнього виникла заборгованість за період з вересня 2012 року по 20.08.2013 року в сумі 197360,28 грн. При цьому зазначають, що у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору оренди щодо сплати орендної плати за користування майном рішенням господарського суду Запорізької області від 28.11.2012 року у справі № 5009/3670/12 договір № 2075/10 оренди нежитлового приміщення від 26.04.2010 року розірвано та стягнуто на користь позивача заборгованість з орендної плати станом на 31.08.2012 року в розмірі 167955,63 грн. Також вказують, що 09.08.2013 року рішенням господарського суду Запорізької області у справі № 908/2366/13 відповідача було виселено з орендованого приміщення за договором оренди № 2075/10 від 26.04.2010 року.

Як свідчать матеріали справи, за актом здачі нежитлового приміщення від 26.04.2010 року КП "ВРЕЖО № 10" (Балансоутримувач) передало відповідачу, а відповідач прийняв в оренду нежитлове приміщення загальною площею 1880,1 кв. м, розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 46.

З матеріалів справи вбачається, що позивач за період з вересня 2012 року по 20.08.2013 року нарахував відповідачу до сплати орендну плату, розмір якої згідно розрахунку складає 197360,28 грн.

Втім відповідач зобов'язання зі сплати орендної плати, нарахованої за договором, не виконав, внаслідок чого позивач намагається стягнути з останнього заборгованість в сумі 197360,28 грн.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди комунального майна, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України "Про оренду державного та комунального майна", далі Закон. Сторони у справі досягли всіх суттєвих умов передбачених законом для договорів даного виду: зокрема щодо предмету оренди, за його індивідуально - визначеними ознаками, ціни, строку його дії, а тому він вважається укладеним згідно вимог ст. ст. 10, 12, 18, 26 Закону, п. п. 1, 2 ст. 180, п. 1 ст. 181, ст. 283 ГК України та ст. ст. 627, 628, 638, 759 ЦК України.

Нормою ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон України) визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 3 статті 18 Закону України передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а статтею 19 Закону встановлений обов'язок Орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений Договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України). Статтею 286 ГК України унормовано, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України). Орендна плата встановлюється в грошовій формі ( ч. 3 ст. 286 ГК України). Строки внесення орендної плати визначаються в договорі формі (ч. 4 ст. 286 ГК України), про що сторони диспозитивно домовилися у розділі 3 Договору.

В матеріалах справи міститься засвідчена копія рішення господарського суду Запорізької області від 28.11.2012 року у справі № 5009/3670/12, яким договір № 2075/10 оренди нежитлового приміщення від 26.04.2010 р. розірвано та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс" в доход місцевого бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя заборгованість з орендної плати за період з травня 2010 року по серпень 2012 року в сумі 167955,63 грн. за договором оренди № 2075/10 від 26.04.2010 року. Вказане рішення суду набрало законної сили, а тому встановлені ним обставини згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Приписами ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992 року визначено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Таким чином, договір оренди нежитлового приміщення № 2075/10 від 26.04.2010 року припинив свою дію внаслідок його розірвання за рішенням суду.

Разом з тим матеріали справи свідчать, що за наслідками розгляду позовної заяви Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс" господарським судом Запорізької області було прийнято рішення від 09.08.2013 року у справі № 908/2366/13, за яким вирішено виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Діоніс" із нежитлового приміщення, вбудованого на 1-му та 2-му поверсі 3-поверхової нежитлової будівлі, та окремо стоячих підсобних приміщень за адресою: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 46, на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради за договором № 2075/10 оренди нежитлового приміщення від 26.04.2010 року.

На виконання вказаного рішення у справі № 908/2366/13 господарським судом були видані накази від 23.08.2013 року, в тому числі про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс" із нежитлового приміщення, вбудованого на 1-му та 2-му поверсі 3-поверхової нежитлової будівлі, та окремо стоячих підсобних приміщень за адресою: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 46, на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09.08.2013 року у справі № 908/2366/13 встановлено, що належних доказів повернення спірного майна, а саме акту прийому-передачі, підписаного Орендарем і Балансоутримувачем за договором № 2075/10 оренди нежитлового приміщення від 26.04.2010 року, відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Діоніс" не надано. Отже, на момент прийняття вказаного рішення судом були відсутні докази повернення Орендарем на користь Балансоутримувача майна, що є об'єктом оренди за договором № 2075/10 оренди нежитлового приміщення від 26.04.2010 року. Зазначене рішення суду набрало законної сили, а тому встановлені ним обставини згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Факт відсутності доказів звільнення Орендарем приміщення, в т. ч. повернення його Балансоутримувачу за актом приймання передачі (як передбачено п. 2.4. Договору), встановлений рішенням суду від 09.08.2013 року у справі № 908/2366/13 та який не підлягає доказуванню згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України, свідчить про фактичне продовження користування ним об'єктом оренди після розірвання договору оренди нежитлового приміщення № 2075/10 оренди від 26.04.2010 року, тобто після 28.11.2012 року.

Разом, наказ про виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс" із нежитлового приміщення, вбудованого на 1-му та 2-му поверсі 3-поверхової нежитлової будівлі, та окремо стоячих підсобних приміщень за адресою: м. Запоріжжя, вул. Моторобудівників, 46, на користь Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради у справі № 908/2366/13 був виданий судом 23.08.2013 року. Отже, фактично до 23.08.2013 року вказане нежитлове приміщення фактично знаходилось у користуванні відповідача.

Умовами п. 3.7. Договору оренди сторони визначили, що у випадку закінчення терміну дії договору або його дострокового припинення орендна плата перераховується Орендарем по добу фактично здачі приміщення по акту прийому-передачі.

Враховуючи викладене, в силу умов п. 3.7. Договору оренди відповідач зобов'язаний здійснити оплату орендної плати за користування нежитловим приміщенням за період з вересня 2012 року по 20.08.2013 року включно.

Фактичні обставини справи свідчать, що відповідач не виконав свої договірні зобов'язання щодо сплати орендної плати за період з вересня 2012 року по 20.08.2013 року, внаслідок чого за ним рахується заборгованість з орендної плати в сумі 197360,28 грн.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім, ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо внесення орендних платежів за Договором та факт користування останнім нежитловим приміщенням після розірвання договору оренди. Натомість, відповідач доказів виконання зобов'язань, або неможливості такого виконання за договором оренди щодо своєчасного перерахування орендної плати суду не надав, доказів повернення об'єкта оренди за договором балансоутримувачу не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Відтак, грошове зобов'язання не припинилося виконанням, проведеним належним чином, а тому беручі до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в сумі в сумі 197360,28 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

За таких обставин, позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Міського комунального підприємства "Основаніє" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс" заборгованості з орендної плати в сумі 197360,28 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 3947,21 грн. покладаються відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Діоніс" відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 23.06.2015 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 18, 19, 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. ст. 599, 629, 638, 759, 762 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 283, 286 ГК України, ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради та Міського комунального підприємства "Основаніє" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс", 69096, м. Запоріжжя, вул. Котляревського, буд. 9-Б, , на користь:

- Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, , та Міського комунального підприємства "Основаніє", 69095, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 29-А, , в дохід місцевого бюджету Шевченківського району м. Запоріжжя на розрахунковий рахунок № 0009, в ГУДКСУ в Запорізькій області, , МФО 813015, код платежу 22080401, призначення платежу: за оренду, заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення № 2075/10 від 26.04.2010 року з орендної плати в сумі 197360 (сто дев'яносто сім тисяч триста шістдесят) грн. 28 коп., видавши наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діоніс", 69096, м. Запоріжжя, вул. Котляревського, буд. 9-Б, , на користь:

- Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, 69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, , р/р № 8540 в ГУ ДКСУ Запорізької області, МФО 813015, витрати зі сплати судового збору в сумі 3947 (три тисячі дев'ятсот сорок сім) грн. 21 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 01.07.2015 року

Суддя О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.