ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. Справа № 925/945/15

Господарський суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Єфіменка В.В.,

з секретарем судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача з належно оформленими повноваженнями не зявився;

від ІІІ особи ОСОБА_2 за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області в м. Черкаси справу за позовом Шевченківського національного заповідника, м. Канів, Черкаська область,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Черкаси,

ІІІ особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області, м. Черкаси,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 816 грн. 57 коп. боргу, 129 грн.22 коп. пені та 110 грн. 25 коп. штрафу за невиконання грошових зобовязань по розрахунках за договором оренди від 12.11.2013 №1346 та 2287 грн. 03 коп. боргу, 361 грн. 79 коп. і 79 грн. 46 коп. за невиконання грошових зобовязань по розрахунках за договором про відшкодування витрат від 12.11.2013 № 61.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання повторно не зявився.

Доручення відповідача від 27.06.2015 на імя ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст.245 ЦК України та ст.28 ГПК України. Зокрема, довіреність не містить відомостей про те, що її видала саме фізична особа підприємець ОСОБА_3; відсутні вказівки на предмет спору і номер господарської справи, а також доручення не містить переліку прав та обовязків, якими ОСОБА_3 наділяє представника.

Суд приходить до висновку, що представник відповідача з належним чином оформленою довіреністю в судове засідання не зявився.

Відповідач подала до суду письмове пояснення, в якому зазначила, що починаючи з листопада 2014 року її діяльність була призупинена і по цій причині виникла заборгованість, яка була погашена частково та просила суд «відтермінувати» розгляд справи для надання їй можливості погасити повністю борг перед позивачем.

Представник позивача і ІІІ особи не підтримали клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали письмового пояснення, приходить до наступного.

ГПК України не містить поняття «відтермінувати».

За приписами ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є:

1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу;

2) неподання витребуваних доказів.

Відповідач повторно в судове засідання не зявився. Доказів, які б підтверджували поважність причин незявлення відповідача в судове засідання суду не подано.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що обґрунтовані підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Представник від ІІІ особи у письмовому та усному поясненнях в судовому засіданні повідомив, що за період з вересня 2014 по квітень 2015 перед державним бюджетом утворилась заборгованість по орендній платі (70%), яка в сумі становить 1482,97 грн., позовні вимоги підтримав повністю.

Справа розглядається за наявними матеріалами в порядку ст.75 ГПК України.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, приходить до наступного.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст.ст.283 286 Господарського кодексу (далі - ГК) України визначено:

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об'єктом оренди можуть бути:

- державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання;

- нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення);

- інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Оренда структурних підрозділів державних та комунальних підприємств не повинна порушувати виробничо-господарську цілісність, технологічну єдність даного підприємства.

Законом може бути встановлено перелік державних та комунальних підприємств, цілісні майнові комплекси яких не можуть бути об'єктом оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Оцінка об'єкта оренди здійснюється за відновною вартістю, крім об'єктів оренди державної та комунальної власності, оцінка яких здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Умови договору оренди зберігають свою силу на весь строк дії договору, а також у разі якщо після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря.

Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов або розірвання договору оренди.

Строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Орендар має переважне право перед іншими суб'єктами господарювання на продовження строку дії договору оренди.

Орендар може бути зобов'язаний використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням відповідно до профілю виробничої діяльності підприємства, майно якого передано в оренду.

Орендар зобов'язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендар відшкодовує орендодавцю вартість орендованого майна у разі відчуження цього майна або його знищення чи псування з вини орендаря.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Орендар має право вимагати зменшення розміру орендної плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, змінилися передбачені договором умови господарювання або істотно погіршився стан об'єкта оренди.

Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У Цивільному кодексі (далі - ЦК) України загальні положення про найм (оренду) закріплені в параграфі 1 Глави 58. Зокрема, ст.ст.759-765 ЦК України містять такі положення:

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму.

Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася.

Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк.

Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна.

Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору.

Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку.

З матеріалів справи вбачається, що між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Орендар) був укладений договір оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності від 12 листопада 2013 року № 1346 (далі Договір-1346). Договір-1346 укладений з метою розміщення торгівельного об'єкту з продажу непродовольчих товарів (а.с.12-18).

Балансоутримувачем орендованого майна, а саме: частини цокольного поверху будинку музею ОСОБА_5, загальною площею 10,0 кв. м., є Шевченківський національний заповідник (далі - Позивач), розташований за адресою: Тарасова гора, м.Канів, Черкаська область, інд. 19003.

12.11.2013 балансоутримувач та підприємець ОСОБА_3 за № 61 уклали договір про відшкодування витрат балансоутримувача (далі Договір-61).

Згідно п. 3.6 Договору-1346 орендар має перераховувати орендну плату самостійно щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, у співвідношенні:

70% - до державного бюджету на відповідний рахунок Держказначейства за місцезнаходженням об'єкту оренди;

30% - на розрахунковий рахунок балансоутримувача, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

П.3 Договору-1346 визначено, що розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами і доповненнями) і становить 391,25 грн. за серпень 2013 року (базовий місяць), без врахування ПДВ. В подальшому розмір орендної плати корегується в залежності від індексу інфляції згідно методики.

Відповідач порушив п. 5.4. Договору-1346, за яким ним взято зобов'язання своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату. В наслідок чого утворилась заборгованість до державного бюджету більш, ніж за три місяці підряд.

Орендар, керуючись п. 10.6 Договору та згідно приписів ст. 782 Цивільного кодексу України вважає Договір-1346 розірваним з дати (27.04.2015) одержання Відповідачем листа регіонального відділення ФДМУ по Черкаській області від 24.04.2015 № 18-04-1988.

Підтвердженням розірвання Договору-1346 є Акт приймання-передачі індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, підписаний усіма уповноваженими особами сторін: Орендодавцем - регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області, Орендарем - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та Балансоутримувачем - Шевченківським національним заповідником (а.с.39).

Відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань, зазначених у абзаці 2 п. 3.6 Договору-1346 не перераховував на розрахунковий рахунок балансоутримувача орендну плату за період з грудня 2014 року по 27.04.2015.

Внаслідок несплати орендної плати утворилась заборгованість за користування державним майном у сумі 816,57 грн. (вісімсот шістнадцять грн. 57 грн.).

Відповідно до п. 3.7 Договору-1346 за несвоєчасну сплату орендної плати нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожен день прострочення, включаючи день оплати, яка станом на 27.04.2015 становить 129,22 грн. (сто двадцять дев'ять грн. 22 коп.).

Відповідно до п. 3.8 Договору-1346 у разі , якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, яка становить 110,25 грн. (сто десять грн. 25 коп.)

Сума боргу за Договором оренди становить - 1056,04 грн.

Відповідно до вищевказаного Договору між Позивачем і Відповідачем був укладений договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю та послуги у сфері охорони громадського порядку і безпеки (послуги з охорони) від 12.11.2013 № 61 (а.с.23-26).

Згідно угоди про дострокове розірвання договору про відшкодування витрат, оформленої належним чином, та Акту приймання-передачі індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до державної власності, Договір-61 розірваний 27.04.2015 (а.с.38-39).

У відповідності до п.п. 2.2.3. п. 2 договору про відшкодування витрат не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, Орендар має вносити плату на рахунок балансоутримувача, за санітарне обслуговування, технічне обслуговування, відповідно до загальної площі приміщення, а також за комунальні послуги та послуги з охорони. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Станом на 27.04.2015 заборгованість за договором про відшкодування витрат від 12.11.2013 № 61 становить - 2287,03 грн., пеня - 361,79 грн.

Згідно статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За приписами ст. 625 ЦК України три проценти річних від простроченої суми -79,46 грн.

Сума боргу за договором про відшкодування витрат № 61 складає - 2728,28 грн.

Доказів сплати заборгованості Відповідача перед Позивачем суду не надано.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають до задоволення повністю. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути 816 грн. 57 коп. боргу, 129 грн.22 коп. пені та 110 грн. 25 коп. штрафу за невиконання грошових зобовязань по розрахунках за договором оренди від 12.11.2013 №1346 та 2287 грн. 03 коп. боргу, 361 грн. 79 коп. і 79 грн. 46 коп. за невиконання грошових зобовязань по розрахунках за договором про відшкодування витрат від 12.11.2013 № 61.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1827 грн. витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути 816 грн. 57 коп. боргу, 129 грн.22 коп. пені та 110 грн. 25 коп. штрафу за невиконання грошових зобовязань по розрахунках за договором оренди від 12.11.2013 №1346 та 2287 грн. 03 коп. боргу, 361 грн. 79 коп. і 79 грн. 46 коп. за невиконання грошових зобовязань по розрахунках за договором про відшкодування витрат від 12.11.2013 № 61, а також та 1827 грн. витрат по сплаті судового збору із фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстр.номер НОМЕР_1, вул.Благовісна,156/45, м.Черкаси. 18002) на користь Шевченківського національного заповідника, м. Канів, Черкаська область (код 02226180, Тарасова гора, м.Канів, Черкаська область, 19003).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 денного строку з дня складення і підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено і

підписано 07.07.2015

СУДДЯ В.В.Єфіменко