ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.15р. Справа № 904/5272/15

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "КОМЕНЕРГО-НОВОМОСКОВСЬК", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення 79 508,87 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, виписка № 256697 від 03.10.13р.

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 10/ю від 01.06.15р.

Суть спору:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулося з позовом до господарського суду Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "КОМЕНЕРГО-НОВОМОСКОВСЬК" (далі - відповідач) про стягнення 79 508,87 грн., з яких: 3006,32 грн. 3 % річних, 76 502,55 грн. інфляційних втрат та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов'язань за договором підряду № 1 від 04.10.2013 р. в частині своєчасної оплати виконаних робіт, що стало причиною звернення позивача із позовом до господарського суду Дніпропетровської області, рішенням якого від 11.11.2014 р. у справі № 904/7501/14 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 основний борг у розмірі 212355 грн., пеню у сумі 17404, 85 грн., інфляційні втрати у розмірі 38084, 06 грн. та 5416, 88 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2015 р. по справі № 904/5272/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.07.2015 р.

В судовому засіданні 02.07.2015 р. оголошено перерву до 07.07.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 07.07.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2013 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - позивач, підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" (далі - відповідач, замовник) було укладено Договір № 1 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 Договору підрядник зобов'язується виконати роботи з ремонту покрівлі житлових будинків за адресами: АДРЕСА_1, 144, АДРЕСА_2, 34, АДРЕСА_3, 64, 65, 109, лк 4, 5 под., АДРЕСА_4, 54, 57, лк. 2, 3 под., АДРЕСА_5, АДРЕСА_6, 69, АДРЕСА_7, 238, 239, 240, мп. 7 под., АДРЕСА_8, 138, 139, 140, мп. 5 под., АДРЕСА_9, 18, 19, 20. лк. 1 под., АДРЕСА_10, 18, 19. 20 лк. 1 под., АДРЕСА_11. 48, АДРЕСА_12, 144 мп. 4 под., АДРЕСА_13, 128, 129, лк. 5, 8 под., вул. Червоноармійська, 11, 71, 72, мп. 107, АДРЕСА_14, 59 лк. 4 под., АДРЕСА_15, 143, АДРЕСА_16, 14, АДРЕСА_17, АДРЕСА_18, АДРЕСА_19, АДРЕСА_20, 18, 20, 48 лк 1 под., АДРЕСА_21, 50 лк 2 под., вул. Українська. 2 кв. 18, загальною площею 4211, 43 кв. м.

З огляду на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 1 від 04.10.2013 р. на виконання робіт з ремонту покрівлі житлових будинків в частині оплати виконаних робіт, позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2014 р. у справі № 904/7501/14 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Коменерго-Новомосковськ" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 основний борг у розмірі 212355 грн., пеню у сумі 17404, 85 грн., інфляційні втрати у розмірі 38084, 06 грн. та 5416, 88 грн. витрат по сплаті судового збору.

28.11.2014 р. на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2014 р., видано наказ господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/7501/14.

Аналіз матеріалів справи відображає, що заборгованість по Договору № 1 від 04.10.2013 р., яка була стягнута рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2014 р. у справі № 904/7501/15, повністю сплачено лише 27.05.2015 р.

Таким чином, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України до нарахував відповідачу за період з 28.11.2014 р. по 27.05.2015 р. 3 % річних в сумі 3006,32 грн. та інфляційні втрати 76 502,55 грн., а всього 79 508,87 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Абзац 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.12.2013, № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Однак при цьому слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв'язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються, інфляційні ж нарахування та нарахування трьох процентів річних на цю заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 названого Кодексу з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

Відповідно до п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, позивачем розраховано та заявлено до стягнення з відповідача 3006,32 грн. 3 % річних, 76 502,55 грн. інфляційних втрат (за період з 28.11.2014 р. по 27.05.2015 р.) Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3 % річних за означений період, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, факт виконання робіт позивачем є доведеним під час судового розгляду справи № 904/7501/14, а оплата за виконані роботи відповідачем проведена з порушенням встановленого строку, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 3006,32 грн. 3 % річних, 76 502,55 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "КОМЕНЕРГО-НОВОМОСКОВСЬК" (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Парковий, буд. 1; ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пров. Карєрний, 24, ІПН НОМЕР_1) 3006,32 грн. (три тисячі шість грн. 32 коп.) 3 % річних, 76 502,55 грн. (сімдесят шість тисяч пятсот дві грн. 55 коп.) інфляційних втрат, 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України 10 липня 2015 р.