КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2015 р. Справа№ 910/9258/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Разіної Т.І.

за участю секретаря Карпюк О.С.,

представників:

від позивача - Жухевич О.В. (дов. від 10.04.2014),

від відповідача-2 - Могилевський В.М. (дов. від 26.08.2014),

розглянувши апеляційну скаргу Компанії "Інтернешнл Пейпер-Квідзін Сп. з о.о."

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2015

у справі № 910/9258/14 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Компанії "Інтернешнл Пейпер-Квідзін Сп. з о.о." (International Paper-Kwidzin Sp. z o.o), Республіка Польща

до 1. Державної служби інтелектуальної власності України

2. Компанії "Саніта с.а.л." (Sanita s.a.l.), Ліванська Республіка

про дострокове припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 у справі № 910/9258/14 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2015, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2015 апеляційну скаргу Компанії "Інтернешнл Пейпер-Квідзін Сп. з о.о." прийнято до провадження.

19.05.2015 в судовому засіданні було оголошено перерву до 16.06.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Відповідно до розпорядження заступника Голови суду від 15.06.2015 склад суду було змінено, доручено здійснення апеляційного провадження у даній справі колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сотніков С.В., судді: Пантелієнко В.О., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу Компанії "Інтернешнл Пейпер-Квідзін Сп. з о.о.".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 розгляд справи було відкладено на 30.06.2015 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове про задоволення позову.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, належать комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-2 є власником свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 20373 від 15.08.2001 на торгівельну марку «Select» щодо товарів 16 класу МКТП «вироби з вторинного паперу».

Позивач, маючи намір використовувати на території України торгівельну марку «Select», звернувся до відповідача-1 із заявкою №m201221849 на реєстрацію вказаного знаку згідно товарів 16 класу МКТП «папір для друкарських робіт; папір для друкування; копіювальний папір; папір для факсу; письмовий, поштовий та канцелярський папір; папір для малювання».

Державне підприємство «Український інститут промислової власності» № 27272/4 від 13.09.2013 повідомило позивача про можливу відмову у реєстрації знака «Select» у зв'язку з тим, що словесне позначення згідно з наведеним в матеріалах заявки переліком є тотожним словесному знаку «Select», раніше зареєстрованому в Україні на ім'я відповідача-2 щодо таких самих та споріднених товарів.

Позивач, вважаючи, що відповідач-2 створює перешкоди в отриманні правової охорони для торгівельної марки «Select» шляхом її невикористання більш ніж три роки, звернувся із даним позовом про дострокове припинення дії свідоцтва України № 20373.

Закон України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" визначає, що знаком є позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Відповідно до ч. 2, 3, 4 ст. 5 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" об'єктом знака може бути будь-яке позначення або будь-яка комбінація позначень. Такими позначеннями можуть бути, зокрема, слова, у тому числі власні імена, літери, цифри, зображувальні елементи, кольори та комбінації кольорів, а також будь-яка комбінація таких позначень. Право власності на знак засвідчується свідоцтвом. Обсяг правової охорони, що надається, визначається зображенням знака та переліком товарів і послуг, внесеними до Реєстру, і засвідчується свідоцтвом з наведеними у ньому копією внесеного до Реєстру зображення знака та переліком товарів і послуг.

Як передбачено ч. 1 ст. 495 ЦК України та ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку, зокрема, є виключне право дозволяти використання торговельної марки та виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання.

Частиною 3 ст. 157 ГК України також встановлено, що свідоцтво надає право його володільцеві забороняти іншим особам використовувати зареєстровану торговельну марку без його дозволу, за винятком випадків її правомірного використання.

Використанням знака, відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності знака.

Свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди, якщо інше не передбачено законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати (ч. 5 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг").

Відповідно до п. 4 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", якщо знак не використовується в Україні повністю або щодо частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг протягом трьох років від дати публікації відомостей про видачу свідоцтва або від іншої дати після цієї публікації, будь-яка особа має право звернутися до суду із заявою про дострокове припинення дії свідоцтва повністю або частково.

Разом з тим, статтею 1 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 у справі № 1-10/2004 за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України, у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Згідно з частиною другою статті 150 Конституції України рішення Конституційного Суду України є обов'язковими до виконання на території України і, відповідно, до застосуваннями судами загальної юрисдикції при вирішенні підвідомчих їм спорів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведено наявності саме його порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Ні до позовної заяви, ні до апеляційної скарги, поданих позивачем, не додано доказів та не обґрунтовано чим саме порушено право позивача щодо реєстрації спірного знака для товарів і послуг із видачею відповідного свідоцтва за відповідачем-2, враховуючи і відсутність доказів на підтвердження відмови у реєстрації торгівельної марки «Select».

Згідно ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 у даній справі про відмову у позові відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Компанії "Інтернешнл Пейпер-Квідзін Сп. з о.о." залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 у справі № 910/9258/14 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

Т.І. Разіна