ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.15р. Справа № 904/4282/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОМ", м.Дніпропетровськ

до В-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар", м.Южне, Одеська обл.

В-2: Дочірнього підприємства "Вільногірський елеватор" Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОМ", м. Вільногірськ, Дніпропетровська обл.

про припинення господарських правовідносин, визнання застави припиненою та зобов'язати вчинити певні дії

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: ОСОБА_1, представник за довіреністю № 54 від 31.03.15р.

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОМ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта Вілмар" (далі - відповідач-1), Дочірнього підприємства "Вільногірський елеватор" Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗЕРНОПРОМ" (далі - відповідач-2) про:

1) припинення господарських правовідносин, які виникли відповідно до Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1, укладеного 29.04.2014р. між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2;

2) визнання припиненою заставу, яка виникла відповідно до Договору застави, укладеного 30.04.2014р. між позивачем та відповідачем-1, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованого в реєстрі за № 806, відповідно до якого позивачем в якості забезпечення виконання з боку відповідача-2 господарських зобов'язань відповідно до Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. передано у заставу відповідача-1 наступні транспортні засоби:

- Бортовий-С, марки КАМАЗ-65117029, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029687, дата державної реєстрації транспортного засобу 14.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029613, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_3, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029612, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_4, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029614, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215С, державний номер НОМЕР_5, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031165, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5981 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031167, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5982 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031171, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5990 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031170, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ГКБ 8350, державний номер НОМЕР_6, 1989 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу САЕ 404451, дата державної реєстрації транспортного засобу 18.02.2011 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер НОМЕР_7, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029617, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер НОМЕР_8, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029616, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Причіп Платформа-Е, марки СЗАП 8357, державний номер АЕ 5986 XX, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію ЯАВ 031172, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп Фургон-Е, марки МАЗ-83781, державний номер НОМЕР_9, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію АЕС 029618, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року.

3) зобов'язання відповідача-1 протягом п'яти днів з моменту набрання законної сили судового рішення подати до Одеської філії державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України заяву про припинення обтяження, зареєстрованого 05.05.2014 року за № 14336831 відповідно до Договору застави, укладеного 30.04.2014 року між позивачем та відповідачем-1, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2В, зареєстрованого в реєстрі за № 806, за наступними транспортними засобами:

- Бортовий-С, марки КАМАЗ-65117029, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029687, дата державної реєстрації транспортного засобу 14.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029613, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_3, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029612, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_4, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029614, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215С, державний номер НОМЕР_5, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031165, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5981 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031167, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5982 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031171, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5990 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031170, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ГКБ 8350, державний номер НОМЕР_6, 1989 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу САЕ 404451, дата державної реєстрації транспортного засобу 18.02.2011 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер НОМЕР_7, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029617, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер НОМЕР_8, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029616, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Причіп Платформа-Е, марки СЗАП 8357, державний номер АЕ 5986 XX, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію ЯАВ 031172, дата державної реєстрації транспортного засобу27.01.2006 року;

- Причіп Фургон-Е, марки МАЗ-83781, державний номер НОМЕР_9, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію АЕС 029618, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року, та виключення зазначеного обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

4) зобов'язання відповідача-1 протягом п'яти днів з моменту набрання законної сили судового рішення подати до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 заяву про припинення обтяження, зареєстрованого 30.04.2014 року за № 14334921 відповідно до Договору застави, укладеного 30.04.2014 року між позивачем та відповідачем-1, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2В, зареєстрованого в реєстрі за № 806, за наступними транспортними засобами:

- Бортовий-С, марки КАМАЗ-65117029, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029687, дата державної реєстрації транспортного засобу 14.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029613, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_3, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029612, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_4, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029614, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215С, державний номер НОМЕР_5, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031165, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5981 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031167, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5982 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031171, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5990 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031170, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ГКБ 8350, державний номер НОМЕР_6, 1989 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу САЕ 404451, дата державної реєстрації транспортного засобу 18.02.2011 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер НОМЕР_7, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029617, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер НОМЕР_8, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029616, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Причіп Платформа-Е, марки СЗАП 8357, державний номер АЕ 5986 XX, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію ЯАВ 031172, дата державної реєстрації транспортного засобу27.01.2006 року;

- Причіп Фургон-Е, марки МАЗ-83781, державний номер НОМЕР_9, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію АЕС 029618, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року, та виключення зазначеного обтяження з Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Ухвалою господарського суду від 20.05.2015р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду, призначено судове засідання на 07.07.2015р.

07.07.2015р. у судове засідання повноважний представник позивача не з'явився, витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.70).

Враховуючи зазначене, господарський суд прийшов до висновку про те, що повноважний представник позивача у судове засідання не з'явився та не подав витребувані судом документи без поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника позивача за наявними в ній матеріалами.

В свою чергу, повноважний представник відповідача-1 заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі, про що також зазначено у відзиві, який долучено до матеріалів справи.

Повноважний представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Але 06.07.2015р. до суду від відповідача-2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв'язку із неможливістю прибуття у судове засідання повноважного представника останнього та неможливістю прийняття участі у засіданні.

Враховуючи зазначене, господарський суд прийшов до висновку про те, що повноважний представник відповідача-2 у судове засідання не з'явився та не подав відзив на позов та інші витребувані судом документи без поважних причин, оскільки:

По-перше, копію ухвали господарського суду від 20.05.2015р. про порушення провадження у справі відповідач-2 отримав 26.05.2015р., тобто за 41 день до початку розгляду справи по суті в судовому засіданні, яке призначено на 07.07.2015р. Крім того, відповідачем-2 не надано суду жодних обґрунтованих пояснень щодо причини невиконання вимог ухвали суду від 20.05.2015р. Таким чином, суд вважає, що у відповідача-2 було достатньо часу для надання суду відзиву на позов та інших витребуваних судом документів.

По-друге, відповідач-2 відповідно до норм чинного законодавства не обмежений у виборі осіб, які будуть здійснювати його представництво в господарському суді.

По-третє, відповідач-2 до свого клопотання про відкладення розгляду справи не додав жодних доказів в обґрунтування неможливості забезпечення явки свого повноважного представника.

По-четверте, відповідач-2 у своєму клопотанні про відкладення зазначає про те, що останній не може забезпечити прибуття у судове засідання повноважного представника позивача. Господарський суд вважає, що до компетенції відповідача-2 не входять обов'язки щодо забезпечення явки повноважного представника позивача.

Викладене є підставою для розгляду справи по суті в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача-2 за наявними в ній матеріалами справи.

У судовому засіданні 07.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважного представника відповідача-1, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.2014р. між позивачем, відповідачем-1 та відповідачем-2 укладено Договір купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 (надалі - Договір купівлі-продажу), відповідно до якого відповідач-2 зобов'язався передати у власність відповідача-1, насіння соняшнику або високо-олеїнове насіння соняшнику, а відповідач-1 зобов'язався прийняти зазначений товар і оплатити його вартість у відповідності до умов Договору купівлі-продажу.

В якості забезпечення виконання відповідачем-2 обов'язків за Договором купівлі-продажу 30.04.2014 року між позивачем та відповідачем-1 укладено Договір застави, відповідно до якого позивач забезпечує виконання відповідачем-2 взятих на себе обов'язків за договором купівлі-продажу, а відповідач-1 має право одержати задоволення своїх вимог за Договором купівлі-продажу за рахунок предмета застави переважно перед іншими кредиторами позивача. Відповідно до п. 3.1 Договору застави предметом застави являються наступні транспортні засоби позивача:

- Бортовий-С, марки КАМАЗ-65117029, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029687, дата державної реєстрації транспортного засобу 14.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_2, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029613, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_3, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029612, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215, державний номер НОМЕР_4, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029614, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Платформа-С, марки КАМАЗ 53215С, державний номер НОМЕР_5, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031165, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки НЕФ АЗ 8332, державний номер АЕ 5981 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031167, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5982 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031171, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер АЕ 5990 XX, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу ЯАВ 031170, дата державної реєстрації транспортного засобу 27.01.2006 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ГКБ 8350, державний номер НОМЕР_6, 1989 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу САЕ 404451, дата державної реєстрації транспортного засобу 18.02.2011 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер НОМЕР_7, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029617, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Причіп Платформа-Е, марки ПГ НЕФАЗ 8332, державний номер НОМЕР_8, 2002 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу АЕС 029616, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року;

- Причіп Платформа-Е, марки СЗАП 8357, державний номер АЕ 5986 XX, 2001 року випуску,

свідоцтво про державну реєстрацію ЯАВ 031172, дата державної реєстрації транспортного засобу27.01.2006 року;

- Причіп Фургон-Е, марки МАЗ-83781, державний номер НОМЕР_9, 2001 року випуску, свідоцтво про державну реєстрацію АЕС 029618, дата державної реєстрації транспортного засобу 11.05.2007 року.

Відповідно до Договору застави загальна вартість вищезазначеного заставленого майна складає 1 926 788,00 гривень.

У квітні 2015 року позивач отримав від відповідача-1 повідомлення № 217 від 01.04.2015 року про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання (в порядку ст. 27 ЗУ № 1255-ІУ), відповідно до якого відповідач-1 повідомив, що у зв'язку із невиконанням з боку відповідача-2 умов вищезазначеного Договору купівлі-продажу, відповідач-1 має намір застосувати наступний спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження - транспортні засоби позивача, - реалізація заставленого майна на підставі виконавчого напису нотаріуса, також відповідач-1 у повідомленні вимагав від позивача перерахувати на поточні рахунки відповідача-1 визначену у Договорі купівлі-продажу суму у розмірі 797 211,85 гривень або передати предмет застави - транспортні засоби, у володіння відповідача-1 впродовж 30 днів з моменту реєстрації в державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про звернення стягнення на предмет застави.

Позивач вважає дії та вимоги відповідача-1 незаконними з наступних підстав:

По-перше, відповідно до пп. 2.1, 2.2 Договору застави від 30.04.2014 року заставою, що виникає на підставі цього Договору, забезпечується виконання позивачем обов'язків відповідача-2 перед відповідачем-1, які визначені у Договорі купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014 року, і полягають у передачі відповідачем-2 у власність відповідача-1 насіння соняшнику або високо-олеїнове насіння соняшнику, відповідно до умов Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014 року. Розмір зобов'язання, що забезпечується заставою відповідно до цього Договору, складає 1 200 000,00 гривень.

Пунктом 4.1 Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014 року передбачено, що відповідач-1 здійснює предоплату за об'єм товару у кількості 272,479 тон за ціною 4 404,00 гривень після отримання від відповідача-2 факсових або сканованих копій рахунку фактури.

Позивач зазначає, що на виконання умов вищезазначеного Договору купівлі-продажу 05.05.2014 року відповідач-1 перерахував на користь відповідача-2 суму предоплати у розмірі 1 199 997,52 гривень. На виконання своїх договірних зобов'язань відповідно до Договору купівлі-продажу відповідач-2 здійснив поставку відповідачу-1 насіння соняшнику врожаю 2014 року на загальну суму 1 199 997,52 гривень, а саме:

- відповідно до видаткової накладної № РН-0000008 від 20.11.2014 року та складської квитанції № 922 від 20.11.2014 року відповідачем-2 поставлено відповідачу-1 насіння соняшнику врожаю 2014 року у кількості 216,450 тон, на суму 1 101 495,00 гривень;

- відповідно до видаткової накладної № РН-0000013 від 25.12.2014 року та складської квитанції № 951 від 25.12.2014 року відповідачем-2 поставлено відповідачу-1 насіння соняшнику врожаю 2014 року у кількості 16,983 тон, на суму 98 502,52 гривень.

Позивач зауважує, що вищезазначені поставки насіння соняшнику були прийняті уповноваженими представниками відповідача-1 відповідно до вимог Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014 року.

Посилаючись на ст.ст. 509, 599 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 173, 202, 203 Господарського Кодексу України позивач зазначає про те, що вищезазначеним Договором купівлі-продажу, передбачено обов'язок відповідача-2 поставити відповідачу-1 товар на суму здійсненої відповідачем-1 предоплати. Зазначений договірний обов'язок відповідачем-2 виконано у повному обсязі - відповідачу-1 поставлено насіння соняшника врожаю 2014 року на загальну суму здійсненої предоплати, яка складає 1 199 997,52 гривень. Крім того, відповідачем-1 прийнято у повному обсязі виконаний відповідачем-2 обов'язок, а саме: прийнято поставлений товар, про що свідчать виписані та належним чином оформлені видаткові накладні та складські квитанції.

Отже, як вважає позивач, вищезазначений факт свідчить про виконання з боку відповідача-2 договірних зобов'язань, визначених умовами Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014 року, відповідно і господарські зобов'язання сторін Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014 року є припиненими.

По-друге, посилаючись на ст.ст. 572, 593 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 1, 28 Закону України "Про заставу", ст.ст. 3, 22 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" позивач зазначає про те, що застава має забезпечувати виконання боржником дійсної існуючої вимоги, застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Приймаючи до уваги той факт, що на сьогоднішній день зобов'язання відповідача-2 перед відповідачем-1 щодо поставки товару відповідно до Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014 року припинено шляхом його виконання з боку відповідача-2 і є на теперішній час не існуючим і не дійсним, позивач вважає заставу, визначену Договором застави від 30.04.2014 року, припиненою. У зв'язку з тим, що відповідач-1 не визнає факту припинення застави, а вчиняє дії, направлені на звернення стягнення на заставлені транспортні засоби позивача, останній вважає за необхідне звернутися до суду із позовними вимогами щодо визнання застави припиненою.

По-третє, посилаючись на ст.ст. 5, 11, 12, 42, 43, 44 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", п.п. 1, 2, 24 "Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 року № 830 позивач зазначає про те, що факт наявності обтяження рухомого майна реєструється у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Після укладання Договору застави від 30.04.2014 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та 05.05.2014 року реєстратором Одеської філії державного підприємства Інформаційний центр Міністерства юстиції України в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровані два обтяження за №14334921 від 30.04.2014 року та за №14336831 від 05.05.2014 року щодо вищезазначених транспортних засобів позивача.

Приймаючи до уваги той факт, що у зв'язку із припиненням застави, визначеної Договором застави від 30.04.2014 року, з метою захисту інтересів позивача, необхідно внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження на вищезазначені транспортні засоби, враховуючи той факт, що відповідно до вимог чинного законодавства відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача - в даному випадку відповідача-1, який не сьогоднішній день не визнає факту припинення застави і здійснює дії щодо звернення стягнення на заставлене майно. Таким чином, позивач вважає за законним та обґрунтованим звернутися до суду із позовними вимогами щодо зобов'язання обтяжувача - відповідача-1, у встановленому чинним законодавством порядку внести до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомості про припинення обтяження.

Відповідач-1 заявлені позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу в їх задоволенні у повному обсязі, виходячи з наступного.

Щодо першої вимоги.

Як зазначає відповідач-1, основна позиція позивача, яку можна простежити в усіх трьох заявлених позовних вимогах, є позиція щодо повного виконання відповідачем-2 взятих на себе зобов'язань за Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. Головним доводом зазначеної позиції позивача є те, що відповідач-2 виконав свої зобов'язання за Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. шляхом постачання частини законтрактованого об'єму товару на суму попередньої оплати, перерахованої відповідачем-1. З такою позицією позивача неможливо погодитися, оскільки вона спростовується наступним:

По-перше, це досягнуті між сторонами та відображені у тексті самого Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. домовленості, частина з яких досі залишається не виконаною з боку відповідача-2. Так, відповідно до п. 1.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. відповідач-2 зобов'язався передати у власність відповідача-1 насіння соняшнику (далі товар) або високо-олеїнове насіння соняшнику (далі - високо-олеїновий товар), а відповідач-1 зобов'язався прийняти товар або високо-олеїновий товар і оплатити його вартість у відповідності до його умов.

Згідно з п. 2.1. та п. 5.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. загальна кількість товару або високо-олеїнового товару, що підлягала передачі відповідачу-1 в строк до 20.11.2014р. на умовах ЕХW (Вільногірський елеватор) становить 2 000,00 тонн +/-10% за вибором відповідача-2 та визначається згідно з складськими квитанціями на зерно, що видаються Елеватором. Датою поставки та переходу права власності на високо-олеїновий товар або товар від відповідача-2 до відповідача-1 вважається дата оформлення складської квитанції на високо-олеїновий товар або товар на ім'я відповідача-1, що видається Елеватором.

Відповідач-1 звертає увагу суду на те, що в порушення вищенаведених умов Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р., за весь цей час відповідач-2 переоформив на ім'я відповідача-1 лише наступні дві складські квитанції на зерно у загальній кількості 233,433 тонн:

№ 922 від 20.11.2014р. заліковою вагою - 216,450 тонн,

№ 951 від 25.12.2014р. заліковою вагою - 16,983 тонн.

Отже, як вважає відповідач-1, мінімальний розрахований об'єм недопоставленого відповідачем-2 товару за Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. складає 1566,567 тонн (2000,00 тонн -10% - 233,433 тонн).

Обов'язок відповідача-2 постави розрахований вище мінімум об'єму товару за Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. підтверджується п. 3.3. в якому зазначається, що остаточний розрахунок сторін відбувається з строк до 01.12.2014р., тобто після терміну постачання зазначеного у п. 5.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р.

Порядок визначення ціни зафіксовано сторонами у п. 3.1. Договору купівлі-продажу товару №29/04/14/1 від 29.04.2014р та цей порядок вже було використано сторонами договору під час оформлення поставленої частини товару.

Що стосується здійсненої попередньої оплати товару, яка відбулася згідно з п. 4.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р., то як зазначено у цьому пункті попередня оплата передбачалася лише за частину від загального об'єму товару, що підлягав постачанню. Тобто в даному випадку, як зазначає відповідач-1, відбулася часткова попередня оплата товару, згідно ст. 693 ЦК України.

Отже, виходячи з умов Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р, а саме пунктів 3.3., 4.2. та. 5.1. обов'язок відповідача-2 поставити решту частини об'єму товару не пов'язаний з обов'язком відповідача-1 щодо його попередньої оплати, а тому взяті на себе зобов'язання відповідача-2 щодо постачання загального об'єму товару у мінімальному розмірі 1566,567 тонн є досі невиконаними.

Крім того, відповідач-1 зазначає, що зобов'язання за Договором купівлі-продажу товару №29/04/14/1 від 29.04.2014р. може бути виконані відповідачем-2 у будь-який час, оскільки у п. 10.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. зазначено, що договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2014р., а стосовно невиконаних сторонами зобов'язань - до повного їх виконання.

По-друге, під час виконання Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. відповідачем-2 було порушено термін постачання (20.11.2014р.) як щодо поставленого об'єму товару у кількості 16,983 тонн так і стосовно недопоставленого мінімально розрахованого об'єму товару у кількості 1566,567 тонн.

Посилаючись на п. 7.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. відповідач-1 зазначає про те, що у разі недопоставки високо-олеїнового товару або товару у кількості та у строк, вказаний у цьому Договорі, відповідач-2 сплачує відповідачу-1 неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого високо-олеїнового товару або товару, за кожен день прострочення, але не більше 10% від вартості недопоставленого товару.

Як зазначає відповідач-1, 01.04.2015р. ним було заявлено вимогу до відповідача-2 та до позивача про оплату нарахованої з 20.11.2014р. по 01.04.2015р. неустойки, відповідно до п. 7.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р.у загальному розмірі 797 211,85 грн,, що підтверджується повідомленням про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання від 01.04.2015р. за № 217 (додано позивачем до позову). Тому, на сьогоднішній день у відповідача-2 окрім невиконаного зобов'язання по постачанню товару існує також зобов'язання щодо оплати неустойки за прострочення виконання.

По-третє, мало місце неналежне виконання відповідачем-2 взятих на себе зобов'язань. Так під час виконання відповідачем-2 було допущено порушення умов передбачених п. 2.5. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. щодо дотримання певної процедури визначення вмісту в насінні соняшника олеїнової кислоти, а саме не було повідомлено про дату початку передання насіння соняшнику на зберігання Елеватору. Таким чином, окрім недопоставки товару, відповідачем-2 також не були виконанні інші зобов'язання за Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р., що свідчить про неналежне виконання з боку відповідача-2 взятих на себе зобов'язань.

Отже, підсумовуючи вищезазначене відповідач-1 зазначає, що зобов'язання за Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. з боку відповідача-2 досі не виконанні, частина зобов'язання виконана з порушенням терміну його виконання, та на сьогоднішній день до відповідача-2 та позивача заявлена вимога про оплату неустойки за несвоєчасне виконання. Тому вимога про припинення господарських правовідносин за Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. заявлена передчасно та не підлягає задоволенню.

Щодо другої вимоги.

Як зазначає відповідач-1, вимога позивача щодо визнання припиненою застави, яка виникла відповідно до Договору застави від 30.04.2014р. за реєстр. № 806 є також необґрунтованою, оскільки пов'язується позивачем з виконанням відповідачем-2 взятих на себе зобов'язань лише щодо часткового постачання товару.

Як вже зазначалося, відповідач-2 не виконав зобов'язання у повному обсязі та частину товару поставив з порушенням терміну постачання, що призвело до нарахування неустойки.

Обсяг зобов'язань, які забезпечуються Договором застави від 30.04.2014р. не припиняється лише частковим постачанням товару. Це підтверджується п. 1.1. Договору застави від 30.04.2014р., де зазначено, що позивачем забезпечується виконання відповідачем-2 на користь відповідача-1 взятих на себе зобов'язань, що виникли на підставі Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. Тобто, з Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. виникають та відповідно забезпечується заставою наступні зобов'язання:

- належне та своєчасне виконання зобов'язань за Договором купівлі-продажу товару №29/04/14/1 від 29.04.2014р. насамперед постачання усього об'єму товару у визначений строк (п. 1.1. Договору застави від 30.04.2014р.);

- витрати, збитки (включно з упущеною вигодою), неустойка (п. 5.2.4 Договору застави від 30.04.2014р.).

Крім того, згідно з п. 5.2.6. Договору застави від 30.04.2014р. відповідач-1 окрім іншого має право звернути стягнення на Предмет застави:

- у разі невиконання та/або неналежного виконання відповідачем-2 будь-якого зобов'язання, передбаченого Договором купівлі-продажу товару №29/04/14/1 від 29.04.2014р.,

- у разі невиконання та/або неналежного виконання позивачем будь-якого зобов'язання, передбаченого Договором застави від 30.04.2014р.

Такі самі умови закріплені і у п. 7.2. Договору застави від 30.04.2014р.

Отже, як зазначає відповідач-1, якщо розглядати весь об'єм зобов'язань, які забезпечені заставою згідно Договору застави від 30.04.2014р., то можна дійти висновку про те, що більша кількість забезпечених зобов'язань досі невиконані з боку відповідача-2, а тому вимога позивача щодо визнання припиненою застави є необґрунтованою.

Щодо третьої та четвертої вимог.

Стосовно вимог позивача про зобов'язання відповідача-1 подати до компетентних органів заяву про припинення обтяження на предмет застави, відповідач-1 вважає, що така вимога не може бути задоволена, оскільки обов'язок внести відповідні зміни встановлений п. 24 Постанови КМУ від 05.07.2004 р. № 830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» відповідно до якого Обтяжувач повинен самостійно протягом п'яти днів після припинення обтяження подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника відповідача-1, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Положеннями 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 593 Цивільного кодексу України передбачено, що право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Право застави припиняється також в інших випадках, встановлених законом. У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані. У разі припинення права застави внаслідок виконання забезпеченого заставою зобов'язання заставодержатель, у володінні якого перебувало заставлене майно, зобов'язаний негайно повернути його заставодавцеві.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, умови укладених між сторонами Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. і Договору застави від 30.04.2014р. та обставини справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, не підтвердженими належними доказами та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки:

По-перше, за приписами ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні (ч. 1 ст. 669 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. загальна кількість товару або високо-олеїнового товару становить 2 000,00 тонн +/-10% за вибором відповідача-2 та визначається згідно з складськими квитанціями на зерно, що видаються Елеватором.

Судом встановлено, що відповідач-2 поставив відповідачу-1 лише 233,433 тонни, що підтверджують видаткові накладні № РН-0000008 від 20.11.2014р. та № РН-0000013 від 25.12.2014р.

Матеріалами справи підтверджено та сторони не заперечують, що відповідач-1 здійснив тільки передоплату у розмірі 1 199 997,52 грн., на яку відповідачем-2 було поставлено товар. Таким чином, відповідачем-1 та відповідачем -2 було належним чином виконані умови п. 4.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р.

Належних та допустимих доказів того, що відповідач-2 поставив відповідачу-1 визначений Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. об'єм товару (2 000,00 тонн +/-10%), позивач та відповідач-2 суду не надали. Таким чином, суд вважає, що відповідач-2 виконав свої обов'язки по Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. лише частково та повинен поставити відповідачу-1 товар ще у кількості 1566,567 тонн.

По-друге, відповідно до ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Положеннями п. 5.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. передбачено, що відповідач-2 здійснює поставку високо-олеїнового товару або товару в повному обсязі на умовах ЕХW (Вільногірський елеватор) в термін до 20.11.2014р. включно. Датою поставки та переходу права власності на високо-олеїновий товар або товар від відповідача-2 до відповідача-1 вважається дата оформлення складської квитанції на високо-олеїновий товар або товар на ім'я відповідача-1, що видається Елеватором.

Як зазначено у ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Позивачем та відповідачем-2 не надано суду належних та допустимих доказів того, що передбачений Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. товар був поставлений відповідачу-1 у повному обсязі та у визначені п. 5.1. строки.

По-третє, статтею 593 Цивільного кодексу України передбачено, що право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Пунктом 6.2. Договору застави від 13.04.2014р. передбачено, що право застави припиняється виконанням відповідачем-2 забезпечених заставою зобов'язань за Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р.

У разі часткового виконання відповідачем-2 забезпечених заставою зобов'язань за Договором купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р., застава зберігається у попередньому обсязі (п. 6.3. Договору застави від 13.04.2014р.).

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає, що у зв'язку з частковим виконання відповідачем-2 своїх зобов'язань по Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. застава повинна зберігатися до повного виконання відповідачем-2 своїх обов'язків.

По-четверте, відповідно до п. 7.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. у разі недопоставки високо-олеїнового товару або товару у кількості та у строк, вказаний у цьому Договорі, відповідач-2 сплачує відповідачу-1 неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості недопоставленого високо-олеїнового товару або товару, за кожен день прострочення, але не більше 10% від вартості недопоставленого товару.

01.04.2015р. відповідачем-1 було заявлено вимогу до відповідача-2 та до позивача про оплату нарахованої з 20.11.2014р. по 01.04.2015р. неустойки, відповідно до п. 7.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р.у загальному розмірі 797 211,85 грн., що підтверджується повідомленням про порушення забезпеченого обтяженням зобов'язання від 01.04.2015р. за № 217.

Позивач та відповідач-2 не надали суду жодного належного та допустимого доказу того, що вищевказане рішення відповідача-1 щодо нарахування неустойки відповідно до п. 7.1. Договору купівлі-продажу товару № 29/04/14/1 від 29.04.2014р. визнано судом не обґрунтованим та не законним.

Тому, на сьогоднішній день у відповідача-2 окрім невиконаного зобов'язання по постачанню товару існує також зобов'язання щодо оплати неустойки за прострочення виконання.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги задоволенню не підлягають, у звязку чим судові витрати покладаються на позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 546, 572, 574, 589, 593, 599, 610, 612, 629, 655, 662, 663, 664, 669, 670, 691, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського кодексу України, Законом України "Про заставу", Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст.ст. 4, 32-36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.07.15р.

Суддя ОСОБА_3