номер провадження справи 11/75/15-6/101/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя

08.07.2015 Справа № 908/2400/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027; адреса представника: пл. Інженерна, буд. 1, м. Запоріжжя, 69065)

До Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69035)

Про стягнення 153 459 грн. 74 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників :

Від позивача: ОСОБА_2 дов. №4338-о від 21.10.2013р.

Від відповідача: не зявився

Розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК м. Дніпропетровськ (м. Запоріжжя) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 м. Запоріжжя, про стягнення 153 459 грн. 74 коп., суд

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача на підставі підписаної останнім 01.08.2013 року заяви, що приєднується до „Умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку, разом з якими складає договір банківського обслуговування б/н від 01.08.2013 року, заборгованість за кредитом в сумі 91 715 грн. 03 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 45 097 грн. 50 коп. та пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 16 647 грн. 21 коп.

Позивач надав суду письмові пояснення від 16.06.2015р., які залучені до матеріалів справи.

Розгляд справи відкладався.

08.07.2015р. розгляд справи продовжений та прийнято рішення суду.

В матеріалах справи міститься Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 20621028 від 27.05.2015 року, відповідно до якого ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, 69035.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством звязку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового звязку „Укрпошта щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвали суду від 27.05.2015 року про призначення судового засідання у справі та про відкладення розгляду справи від 16.06.2015р. направлялись судом відповідачу на зазначену адресу, що підтверджується вихідними реєстраційними номерами, які зазначені на зворотній стороні ухвал, виписками з журналу реєстрації вихідних документів та реєстрами на відправлення рекомендованої кореспонденції, які залучені до матеріалів справи.

На день розгляду справи поштове відділення повернуло ухвалу про призначення судового засідання у справі від 27.05.2015р. з посиланням на закінчення терміну зберігання.

Примірник ухвали суду про відкладення розгляду справи від 16.06.2015р., який направлявся відповідачу, на день прийняття рішення суду, поштове відділення не повернуло до суду.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судові засідання двічі не зявився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав, проти позову не заперечив.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документі не надані.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши та оцінивши всі матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

01.08.2013 р. відповідач (клієнт за договором) звернувся до позивача (банка за договором) із заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг.

На підставі даної заяви відповідачу було відкрито поточний рахунок № 4749 у національній валюті.

Згідно цієї заяви, підписавши її відповідач виразив свою згоду із Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами банку, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування (надалі - договір).

Крім того, підписавши дану заяву відповідач приєднався та зобовязався виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифах банку, договорі банківського обслуговування в цілому.

Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір процентної ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) та Тарифами банку.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов, при укладенні договорів та угод, або вчиненні інших дій, які свідчать про приєднання клієнта до Умов та правилами надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ Інтернет клієнтбанк, або у формі обміну паперової чи електронної інформації, або в будь-якій іншій формі), банк та клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом першого підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до їх укладення договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

За своєю правовою природою правовідносини сторін фактично є договором банківського рахунка.

Частиною 1 статті 1066 ЦК України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ч. 1 ст. 1067 ЦК України, договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

За приписами ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У п. 3.1.1.73 Умов визначено, що послугу "Гарантований платіж" позивач надає для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і банком (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів (надалі - «гарантований платіж» або «заявка»), згідно якої клієнт-платник доручає банку зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надасться банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами

Згідно з п. 3.1.1.74 Умов, обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подасться заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу...

Відповідно до умов п. 3.1.1.75 Умов, після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Internet Banking Приват 24 - офіційний канал зв'язку між банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.93. Умов), банк розглядає її на предмет надання або відмови у паданні послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника.

Розділом 3.2.2 Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання платежу, вказаного в заявці. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за падання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеною у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості… У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стік: простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Після укладання договору відповідач активно почав користуватись послугою "Гарантований платіж", який надавався позивачем для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, укладеними з контрагентами, що підтверджується, виписками по рахунках та розрахунком заборгованості.

Відповідачем в заявках на договірне списання коштів зазначались всі, передбачені п. 3.1.1.74 Умов, реквізити, що підтверджується виписками по рахунках та довідкою про перелік здійснених платежів.

Згідно до статті 526 ЦК України та 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до умов ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Свої зобов'язання позивач за договором виконав належним чином, своєчасно проводив гарантовані платежі, ініційовані клієнтом, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками по рахунках відкритих для обслуговування рахунку Відповідача.

Матеріали справи свідчать, що прострочена заборгованість на рахунку відповідача зявилася 25.03.2014 року і не була погашена в момент, коли відповідач не здійснив внесення чергового платежу на рахунок погашення заборгованості, тобто відповідач порушив умови договору.

Відповідно до п. 3.2.2.2 Умов у разі непогашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості.

Претензією вих. № 30801ZPC0S1HJ від 17.01.2015 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості за договором.

Претензія була надіслана відповідачу поштою, що підтверджується фіскальним чеком поштового відділення № 5750 від 30.01.2015р., списком згрупованих поштових відправлень № 246 від 30.01.2015 року та описом вкладення до поштового відправлення з відбитком календарного штемпеля за 30.01.2015 року, копії яких залучено до матеріалів справи.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 05.02.2015р., у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязання за договором, утворилась заборгованість по кредиту в сумі 91 715 грн. 03 коп. та заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 45 097 грн. 50 коп.

Згідно з п.3.2.2.7.8. Умов - банк мас право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування-вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Згідно до ст. 33 ГПК України, обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Суду не було надано доказів сплати відповідачем заборгованості по кредиту в сумі 91 715 грн. 03 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 45 097 грн. 50 коп.

Згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 91 715 грн. 03 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 45 097 грн. 50 коп., заявлені правомірно, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання зобовязань за договором в сумі 16 647 грн. 21 коп., згідно надано суду розрахунку.

Відповідно до п. 3.2.2.10.1 Умов, у випадку порушення клієнтом будь-якого із зобовязань з уплати процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3. даного договору, строків повернення кредиту, передбачених п. п. 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.2.6.16., 3.2.2.7.2. даного договору, винагороди, передбаченої п. п. 3.2.2.6.5., 3.2.2.9.4.-3.2.2.9.6. даного договору, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня (в % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу…

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У даному випадку сторонами було погоджено інший строк нарахування штрафних санкцій.

Так, згідно з п. 3.2.2.10.7 Умов, термін позовної давності щодо вимог про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором, встановлюються сторонами тривалість 15 (пятнадцять) років.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що розрахунок здійснений вірно.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в сумі 16 647 грн. 21 коп..

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 44 49, 75, 82 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 69035; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку „ПРИВАТБАНК (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027; адреса представника: пл. Інженерна, буд. 1, м. Запоріжжя, 69065; ) заборгованість за кредитом в сумі 91 715 грн. 03 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 45 097 грн. 50 коп., пеню в сумі 16 647 грн. 21 коп. та судовий збір в сумі 3 069 грн. 19 коп. Надати наказ.

Повне рішення складено: 08.07.2015р.

Суддя Л.С. Місюра