номер провадження справи 2/68/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015 Справа № 908/3044/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м.Дніпропетровськ,

до відповідача: Фермерського господарства "Елея", смт. Новомиколаївка, Запорізька область,

про стягнення 310300,33 грн.

за участю представників:

від позивача - Якушев С.О. (довіреність № 2390-К-О від 15.07.2014 р.);

від відповідача - Кривенко В.В. (паспорт серії СЮ324240 від 11.12.2013 р., директор);

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" з позовом до Фермерського господарства "Елея" про стягнення за договором банківського обслуговування б/н від 19.09.2013р. заборгованості у розмірі 310300,33 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 148274,63 грн., заборгованість за процентами - 110754,70 грн., пеня - 51271,00 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, 530, 610, 629, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173-175, 193, 198 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 08.05.2015 р. прийнято позов до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/68/15 та призначено розгляд справи на 18.06.2015р.

Ухвалою від 18.06.2015 р. відкладено розгляд справи 30.06.2015 р. у зв'язку з неявкою представника відповідача та невиконанням сторонами вимог суду в повному обсязі.

В судовому засіданні 30.06.2015р. були присутні представники обох сторін, фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач не надав письмового відзиву на позов. Представник відповідача Кривенко В.В. в судовому засіданні повідомив, що він є колишнім директором фермерського господарства «Елея», наразі керування фермерським господарством здійснюють інші особи на підставі виданої ним генеральної довіреності. Печатка фермерського господарства також знаходиться у них. Вказує, що документів на отримання кредиту він як директор фермерського господарства не підписував, а підписував лише заяву на відкриття рахунку, тому по суті пред'явленої заборгованості пояснити нічого не може. Зазначає, що з приводу неправомірних дій осіб, яким видана довіреність на управління товариством, він звертався до правоохоронних органів.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення по суті спору і розгляд справи можливий в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 30.06.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

19.09.2013 р. Фермерське господарство "Елея" приєдналося до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку (далі - Умови та Тарифи), розміщених в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua, шляхом реєстрації заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки через систему інтернет-клієнт-банк Приват24. Відповідно до змісту даної заяви Умови та Тарифи разом з цією анкетою (заявою) складають договір банківського обслуговування. Підписавши дану заяву відповідач засвідчив свою згоду на ведення з ПАТ «КБ «Приватбанк» документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів як шляхом власноручного підпису, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченого умовами та правилами надання банківських послуг. Своїм підписом відповідач зобов'язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

За змістом прав та обов'язків, по яких сторонами досягнута домовленість, правовідносини сторін врегульовані кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У заяві на приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 19.09.2013р відповідач погодився, що відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua або інший інтернет-/SMS-ресурс, зазначений банком).

Відповідно до п. 3.2.2.1 Умов «Гарантовані платежі» банк за наявності вільних грошових коштів зобов'язується надати клієнту кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії з лімітом та для мети, зазначеної у заявці на договірне списання (далі - гарантований платіж або заявка), в обмін на зобов'язання клієнта щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором строки.

Згідно з п. 3.2.2.2 Умов строк повернення кредиту вказаний у заявці. Під датою виконання заявки сторони погодили дату зарахування кредитних коштів на поточний рахунок отримувача, зазначеного у заявці клієнта. Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному у заявці клієнта, у строк до 30 днів з дати виконання платежу, зазначеного у заявці. В період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку проценти в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 р. клієнт за користування кредитом сплачує банку проценти в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У випадку непогашення заборгованості клієнтом по кредиту у строк до 30 днів включно, на 31-й день заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом клієнт сплачує проценти в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Пунктом 3.2.2.9.11 Умов передбачено, що нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту у часовий інтервал нарахування процентів не зараховується.

У пункті 3.2.2.6.6 Умов сторони погодили, що клієнт доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків для виконання зобов'язань з погашення кредиту, а також процентів за його використання, для виконання зобов'язань з погашення винагороди, а також неустойки в межах сум, що підлягають сплаті банку за цими Умовами, при настанні строків платежів (здійснювати договірне списання).

Як вбачається з матеріалів справи, в електронній системі інтернет-клієнт-банк Приват24 відповідачем були оформлені заявки на гарантійний платіж (доручення на договірне списання) від 19.09.2013 р. на суму 500,00 грн., від 15.10.2013 р. на суму 10000,00 грн., від 17.10.2013 р. на суму 126200,00 грн., від 06.11.2013 р. на суму 136200,00 грн., від 14.11.2013р. на суму 63800,00 грн., загалом на суму 336700,00 грн. На підставі цих заявок банком було фактично видано відповідачу кредитні кошти в сумі 336355,93 грн. шляхом оплати платіжних документів відповідача, що підтверджується меморіальними ордерами банку та випискою по рахунку клієнта.

Відповідачем здійснювалось часткове погашення тіла кредиту 10.10.2013 р. в сумі 189,15 грн., 04.11.2013 р. в сумі 3515,45 грн., 05.11.2013 р. в сумі 4896,82 грн., 06.11.2013 р. в сумі 127754,51 грн., 19.12.2013 р. в сумі 3064,19 грн., 25.12.2013 р. в сумі 48661,18 грн., загалом сплачено 188081,30 грн. Станом на 06.04.2015р. заборгованість по тілу кредиту складає 148274,63 грн.

Згідно розрахунку заборгованості та виписки банку по рахунку клієнта, за користування кредитом відповідно до п. 3.2.2.2 та п. 3.2.2.9.11 Умов банком нараховані проценти за ставкою 28% від суми сальдо по кредиту за період з 25.09.2013р. по 10.10.2013р., з 22.10.2013 р. по 06.11.2013 р., 12.11.2013 р. по 20.12.2013р., з розрахунку 360 днів у році, в загальній сумі 6411,66 грн. На прострочені платежі по кредиту банком нараховані проценти за період з 13.12.2013 р. по 06.04.2015 р. за ставкою 56% річних, з розрахунку 360 днів у році, в загальній сумі 110935,17 грн. Таким чином, всього нараховано процентів в сумі 117346,83 грн. (6411,66 грн. + 110935,17 грн.). За цей період відповідачем сплачено процентів на загальну суму 6592,13 грн. Залишок несплачених процентів складає 110754,70 грн.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов договору відповідач не сплачував у встановлені Умовами строки кредит та проценти за користування кредитом, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 148274,63 грн. та заборгованість за процентами в розмірі 110754,70 грн.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову.

Стосовно зауважень представника відповідача Кривенко В.В. про те, що він є колишнім директором фермерського господарства «Елея» і кредит фактично не отримував суд зазначає, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 08.05.2015 р. Кривенко В.В. є директором фермерського господарства «Елея». Доказів звільнення Кривенка В.В. від виконання обов'язків директора та призначення іншої особи директором фермерського господарства «Елея» відповідач не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України від 15.05.2003р.№ 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, на момент розгляду справи Кривенко В.В. значиться директором фермерського господарства «Елея». Заява від 19.09.2013 р. про приєднання Фермерського господарство "Елея" до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів банку підписана Кривенко В.В. як директором господарства та містить підпис Кривенко В.В. Факт підписання цієї заяви відповідач не заперечує, однак зауважує, що кредитні кошти ним не отримувались. Суд зазначає, що дана заява передбачає приєднання відповідача до умов і правил надання банківських послуг, якими, зокрема, передбачено можливість виконання банком по заявці клієнта гарантованих платежів - списання коштів з рахунку клієнта на зазначений ним рахунок отримувача. Дана послуга надається як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. В матеріалах справи містяться заявки відповідача на отримання гарантованих платежів, оформлені в електронній системі інтернет-клієнт-банк Приват24 з використанням електронного цифрового підпису ФГ «Елея». Відповідачем не надано доказів на підтвердження звернення Кривенка В.В. чи інших представників фермерського господарства «Елея» до правоохоронних органів з приводу незаконного отримання кредитних коштів іншими особами, а не фермерським господарством «Елея». Доводи Кривенка В.В. про неправомірне заволодіння коштами особами, яким видана генеральна довіреність на управління товариством, не підтверджені будь-якими доказами. Крім того, кредит видавався не особисто директору Кривенко В.В., а юридичній особі - Фермерському господарству «Елея». Тому посилання представника Кривенко В.В. на те, що особисто він кредитні кошти не отримував, а кошти отримані іншими особами, які управляють товариством на підставі довіреності, не є свідченням того, що кредит не видавався фермерському господарству «Елея».

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі в 148274,63 грн. та заборгованості за процентами в розмірі 110754,70 грн. підлягають задоволенню.

У разі, якщо в подальшому на підставі даних кримінального розслідування вироком суду буде встановлено обставини, які свідчать про неотримання кредитних коштів фермерським господарством «Елея», відповідач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про перегляд рішення суду в даній справі за нововиявленими обставинами в порядку ст. ст. 112-114 ГПК України.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.2.2.10.1 Умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1 - 3.2.2.9.3 даного договору, строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2 даного договору, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4 - 3.2.2.9.6 даного договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 3.2.2.10.4 Умов сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п. п. 3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 даного договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Згідно доданого до позову розрахунку заборгованості, на суму заборгованості з кредиту та процентів банком нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 02.08.2014 р. по 06.04.2015 р. в сумі 51271,00 грн. Пеня за цей період відповідачем не сплачена.

Суд визнав вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 51271,00 грн. обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства "Елея" (вул. Леніна, 48-Г, смт.Новомиколаївка, Запорізька область, 70100, ідентифікаційний код 33337834) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, буд.50, м.Дніпропетровськ, 49094, ) заборгованість за кредитом в сумі 148274,63 грн. (сто сорок вісім тисяч двісті сімдесят чотири грн. 63 коп.), заборгованість за процентами в сумі 110754,70 грн. (сто десять тисяч сімсот п'ятдесят чотири грн. 70 коп.), пеню в сумі 51271,00 грн. (п'ятдесят одна тисяча двісті сімдесят одна грн. 00 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі в сумі 6206,01 грн. (шість тисяч двісті шість грн. 01 коп.).

Видати наказ.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 06.07.2015р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.