ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.07.15р. Справа № 904/104/15

За позовом Українсько-Латвійського товариства з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД", м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про зобов'язання внести зміни до договору оренди

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Патика А.В. - дов. № б/н від 11.08.14р., представник;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Українсько-Латвійське товариство з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД" звернулось до господарського суду з позовом до Дніпропетровської міської ради, в якому просить:

- внести зміни до п.3.2. розділу 3 договору оренди земельної ділянки, укладеного між Дніпропетровською міською радою та Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД", від 30.07.2003р., право оренди зареєстровано 11.08.2003р., шляхом його доповнення наступним текстом:

"Щомісячний розмір орендної плати визначається орендарем за формулою: базова вартість одного квадратного метра землі х зональний коефіцієнт (км2) х сукупний локальний коефіцієнт (км3) х коефіцієнт функціонального використання (КФ) х 0,1992 га (площа ділянки) х 1% / 12, з урахуванням коефіцієнту індексації, та вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту щомісячно (до 15 числа наступного місяця) і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року".

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що договором оренди не було визначено вартість щомісячної орендної плати земельної ділянки або формули, за якою б розраховувалась і сплачувалась орендарем щомісячна орендна плата по вул. Базова, 8, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом: :09:123:0026 і те, крім того неправомірно та неправильно застосовуються базова вартість одного квадратного метра землі, зональний коефіцієнт, коефіцієнт функціонального використання та сукупний локальний коефіцієнт при визначенні розміру орендної плати.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує, вважає його необґрунтованим, письмовий відзив на позов не надав.

03.02.2015 р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області задоволено клопотання позивача про призначення судової будівельно-технічної експертизи, розгляд справи зупинено.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області у зв'язку із неможливістю надання необхідних документів експерту, провадження по справі поновлено з 19.05.2015 р., розгляд справи призначено на 19.05.2015 р., матеріали справи витребувано з експертної установи.

19.05.2015 р. в засіданні оголошувалась перерва до 10.06.2015 р.

10.06.2015 р. в засіданні продовжено строк розгляду вирішення спору по справі до 10.07.2015 р., розгляд справи відкладений до 02.07.2015 р.

За згодою представника позивача 02.07.2015 р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Дніпропетровською міською радою (Орендодавець) та Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю та іноземними інвестиціями "БАДМ, ЛТД" (Орендар) укладений договір оренди земельної ділянки від 30.07.2003р.

Право оренди земельної ділянки зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 11.08.2003 р.

Відповідно до п. 1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в орендну на умовах цього договору земельну ділянку площею 0,1992 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, Самарський район, вул. Базова, 8-Д, для фактичного розміщення виробничого цеху, яка зареєстрована в Державному земельному кадастрі м. Дніпропетровська за кодом :09:123:0026 згідно з планом земельної ділянки, що додається.

Підставою для передачі земельної ділянки в оренду є рішення міської ради від 09.04.2003 р. № 124/8 (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, земельна ділянка передається до 09.04.2018 р. Після закінчення терміну договору, його дія закінчується.

Пунктом 3.2. договору встановлено, що орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується у грошовій формі у розмірі земельного податку за базовий податковий (звітній) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця, вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року.

Розмір земельного податку переглядається у разі законодавчої зміни ставок земельного податку (п. 3.3. договору).

Згідно п. 3.4. договору сума орендної плати індексується у разі збільшення ставок земельного податку за умови виплати її у повному обсязі до закінчення терміну дії договору.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розглядається у судовому порядку.

Згідно з ч.1 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за несплату.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюються з урахуванням індексу інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно ст. 288 Податкового кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2011 року, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до частини першої статті 288.1. Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

За пунктами 288.2, 288.3 цього Кодексу платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

За змістом підпункту 288.5.1. Податкового кодексу України (в редакції Закону України № 1166 від 27.03.2014 року, чинній з 01.04.2014 року) та підпункту 288.5.2. цього ж Кодексу розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (підпункт 289.1. статті 289 Податкового кодексу України).

Відповідно до ч.5 ст.5 п.2 ч.1 ст. 13 Закону України „Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка використовується при визначенні розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Методику розрахунку ставок земельного податку визначено в ст. 7 Закону України „Про плату за землю".

Порядок проведення нормативної грошової оцінки земель не рідше ніж один раз на 5-7 років передбачений ст.18 Закону України „Про оцінку земель".

Згідно із підпунктом 1. пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, є базою оподаткування податком на землю.

У відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки встановлюється ставка податку за земельну ділянку, з урахуванням кратності якого визначається мінімальний та максимальний розмір річної орендної плати.

Відповідно до ст. 274 Податкового кодексу України, ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки. Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб'єктів господарювання (крім державної та комунальної форми власності).

Частиною п'ятою статті 5 Закону України "Про оцінку земель" передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок використовується для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (абзац третій частини першої статі 13 Закону України "Про оцінку земель").

За змістом частини першої статті 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення нормативної грошової оцінки земельних ділянок є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до частини третьої статті 18 цього ж Закону нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Згідно з частинами першою - другою статті 20 Закону України "Про оцінку земель" за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

За нормативними приписами частин першої - третьої статті 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з пунктом 4 Положення про державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 року № 445, витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок видає відповідно до покладених на нього завдань Держземагентство України.

Позивач вважає за необхідне доповнити п. 3.2. договору наступним: "Щомісячний розмір орендної плати визначається орендарем за формулою: базова вартість одного квадратного метра землі х зональний коефіцієнт (км2) х сукупний локальний коефіцієнт (км3) х коефіцієнт функціонального використання (КФ) х 0,1992 га (площа ділянки) х 1% / 12, з урахуванням коефіцієнту індексації, та вноситься на розрахунковий рахунок Держказначейства за місцем податкового звіту щомісячно (до 15 числа наступного місяця) і на майбутній період вноситься на термін не більше одного календарного року".

Запропонована позивачем редакція пункту 3.2. договору оренди землі у пункті не відповідає чинному законодавству, а саме, підпункту 288.5.1. Податкового кодексу України (в редакції Закону України № 1166 від 27.03.2014 року, чинній з 01.04.2014 року) та підпункту 288.5.2. цього ж Кодексу розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

З огляду на викладене правові підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

06.07.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік