ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2015 року Справа № 904/1931/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Пархоменко Н.В. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.,

при секретарі судового засідання Сусла Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином;

від відповідача: Крапівцева О.О., юрисконсульт департаменту правового забезпечення ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", довіреність №2443-К-О від 17.07.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/1931/15:

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв

до відповідача: Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

про стягнення 797,95 грн.

В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" безпідставно отримані грошові кошти у сумі 797,95 грн. Судові витрати по справі позивач просив покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/1931/15 (суддя Панна С.П.) в задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відсутність необхідної суми грошових коштів на поточному рахунку померлого пенсіонера на час повідомлення Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва позбавило відповідача можливості повернути всі кошти позивачу. Відповідачем були виконані умови параграфу 4 статті 8 договору №22 від 05.01.2010 року, пункту 13 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, пункту 22.9 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" та перераховано позивачу залишок коштів на рахунку отримувача пенсії у межах одного операційного дня після отримання відомостей про його смерть. Враховуючи, що позивачем не доведено порушення його охоронюваних законом прав відповідачем, місцевий господарський суд дійшов до висновку про відсутність підстав для розгляду заяви відповідача щодо застосування позовної давності та, відповідно, заяви позивача про поновлення строку давності.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року по справі №8904/1931/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про стягнення з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" в особі Миколаївського РУ Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" суму безпідставно отриманих коштів у розмірі 797,95 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до списків померлих громадян за липень 2011 року, наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області 31.08.2011 року громадянин Очеретянін С.І. помер 27.07.2011 року. Вказаному пенсіонеру було перераховано пенсію за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року у сумі 799,07 грн. на картковий рахунок в Миколаївському РУ Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк". Апелянт зазначає, що 31.08.2011 року звернувся до відповідача з проханням повернути пенсію Очеретяніна С.І. за період з 01.08.2011 року по 31.08.2011 року у сумі 799,07 грн. разом із нарахованими відсотками, однак 01.09.2011 року відповідачем повернуто пенсію лише у сумі 1,12 грн. Відповідно до відповіді Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" №30.1.0.0/2 від 31.08.2011 року банк виконав розпорядження про повернення коштів в межах наявного залишку у сумі 1,12 грн.

Апелянт вважає, що факт відсутності інформації про наявність всієї зарахованої суми пенсійної виплати за серпень 2011 року на поточному рахунку пенсіонера станом на час звернення управління із заявою про повернення суми зарахованої пенсії, сума неповернутих коштів може вважатися безпідставно отриманими грошовими коштами, які відповідно до чинного законодавства можуть бути стягнуті у судовому порядку.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/1931/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Чередко А.Є., розгляд скарги призначений у судове засіданні на 14.07.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати від 147.2015 року у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Чередка А.Є., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Кузнецов В.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 року апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/1931/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі головуючого судді Пархоменко Н.В. (доповідач), судді: Коваль Л.А., Кузнецов В.О.

У судове засідання, яке відбулося 14.07.2015 року представник Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва не з'явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали) - судової повістки №656, яке отримане позивачем 30.06.2015 року.

Апеляційна скарга містить клопотання Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про розгляд справи без участі його представника.

09.07.2015 року від Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва надійшло (факсом) клопотання (вих. №13091/07 від 09.07.2015 року). В якому просить розглядати справу без участі його представника та повідомляє про підтримання апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, в рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/1931/15 без змін. Відповідач зазначає, що зарахування пенсії на карту Очеретяніна С.І. за серпень 2011 року у сумі 799,07 грн. відбулось 22.08.2011 року. Згідно виписки по картці клієнта станом на день отримання повідомлення про смерть пенсіонера (31.08.2011 року) на його рахунку перебували кошти у сумі 1,12 грн., які і були повернуті на рахунки позивача. Решта пенсійних коштів, які обліковувались на поточному рахунку пенсіонера, була отримана 24.08.2011 року особами, які володіли банківською карткою шляхом зняття готівки за допомогою картки із використанням банкоматів. Відповідач зазначає, що повністю виконав умови договору та чинного законодавства щодо повернення пенсії в межах залишку суми на рахунку пенсіонера.

У судовому засіданні 14.07.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Апеляційний суд, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши правильність висновків, повноту їх дослідження місцевим господарським судом вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 05.01.2010 року між Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва (фонд) та Публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (банк) був укладений договір №22, відповідно до & 1 статті 1 якого банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки в установах банку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 року № 1596 (з наступними змінами) (надалі - Порядок).

Положеннями & 2 статті 3 договору сторони погодили, що банк, зобов'язується забезпечити зарахування сум пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки одержувачів не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів від органів фонду.

Відповідно до & 2 статті 8 договору суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача по місяць його смерті включно, разом з відсотками є його спадщиною і розподіляються відповідно до діючого законодавства. З місяця, наступного за місяцем смерті одержувача, банк, при отриманні такого повідомлення, припиняє зарахування на поточний рахунок суми пенсій та грошової допомоги (& 3 статті 8 договору).

22.08.2011 року Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва перерахувало Публічному акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" пенсію Очеретяніна Сергія Івановича за серпень 2011 року у сумі 799,07 грн.

31.08.2011 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області надані Управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва список померлих громадян за липень 2011 року (лист за вих. №5222/02-20 від 31.08.2011 року).

Відповідно до списку померлих громадян по Управлінню Пенсійного фонду України за 7 місяців 2011 року Очеретянін Сергій Іванович помер 27.07.2011 року, про що внесений актовий запис № 371 від 29.07.2011 року (а. с. 13).

31.08.2011 року Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва подало Публічному акціонерному товариству Комерційному банку "Приватбанк" розпорядження про повернення коштів (вих. №27262/02), в якому у зв'язку зі смертю 27.07.2011 року Очеретяніна Сергія Івановича, просило повернути нараховану пенсію за період з 01.08.2011 року 31.08.2011 року у сумі 799,07 грн. (а.с. 14).

Згідно платіжного доручення №B0901SQL6U від 01.09.2011 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" повернуло Управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва грошові кошти у сумі 1,12 грн. згідно розпорядження №27262/02 (а.с. 37).

Листом від 06.09.2011 року за вих. №30.1.0.0/2-20110831/1992 Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" повідомило Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва про повернення частини пенсії у межах залишку на рахунку пенсіонера у сумі 1,12 грн. (а.с. 16).

Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва заявлено до стягнення частину неповернутої пенсії за серпень 2011 року, нарахованої Очеретяніну Сергію Івановичу, у сумі 797,95 грн.

Відповідно параграфу 4 статті 8 договору суми пенсій та грошової допомоги, зараховані на поточний рахунок одержувача, разом з нарахованими на них відсотками, починаючи з місяця, наступного за місяцем його смерті, установи банку повертають відповідно органам Фонду або Міністерства, за їх письмовим розпорядженням, не пізніше наступного операційного дня надходження відомостей про смерть одержувача за умови наявності цих сум на поточному рахунку пенсіонера.

Отже, сторонами у договорі чітко визначені основні підстави для повернення коштів установами банку відповідача:

1) наявність коштів на поточному рахунку пенсіонера;

2) надходження повідомлення про смерть пенсіонера (одержувача коштів);

3) надходження письмового розпорядження позивача.

Під час розгляду справи встановлено, що 22.12.2008 року Очеретянін С.І. підписав заяву про відкриття рахунку, відповідно до якої приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 22.12.2008 року (номер картки 573810).

Відповідно до п. 1.1.2.1.2 вищевказаних Умов та Правил, до обов'язків клієнта віднесено заборону передавати карти, стікер PayPass, ПІНи третім особам, не використовувати карти, стікер PayPass або нанесені на них дані у цілях, не передбачених даним договором або, що суперечить чинному законодавству. Протягом 10 днів по закінченню терміну дії карти повернути для ліквідації карту, а також карти, виготовлені довіреним особам клієнта, крім втрачених/ вкрадених і віртуальних карт.

Матеріалами справи підтверджується, що пенсія за серпень 2011 року зарахована на картковий рахунок Очеретяніна Сергія Івановича 22.08.2011 року у сумі 799,07 грн.

Згідно виписки за період з 01.06.2011 року по 01.09.2011 року з картки Очеретяніна Сергія Івановича 22.08.2011 року на рахунок надійшла пенсія у розмірі 799,07 грн. (залишок коштів після операції склав 801,12 грн.). 24.08.2011 року з банкомату 5169 Коломия (Івано-Франківська область, м. Коломия, вул. Шевченка, 23, відділення "Приватбанк") знято грошові кошти у сумі 800 грн. (500 грн. та 300 грн.). Залишок суми (1,12 грн.) 01.09.2011 року переховано згідно листа пенсійного фонду №27262/02 (а.с. 43).

Таким чином, станом на 31.08.2011 року (дату отримання розпорядження про повернення коштів) на поточному рахунку померлого пенсіонера Очеретяніна Сергія Івановича знаходилися кошти у сумі 1,12 грн., які були перераховані Управлінню Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва.

Матеріалами справи підтверджується, що операції зі зняття коштів за допомогою банкомату були здійснені невідомими особами та відбулися до того моменту, як позивач повідомив банк про смерть пенсіонера та до моменту подання позивачем розпорядження про повернення грошових коштів.

Спірні правовідносини виникли між трьома особами, а саме: між Управлінням Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва, особою, яка є одержувачем страхових виплат - пенсії (Очеретяніним Сергієм Івановичем) та банківською установою, яка знаходиться у договірних відносинах, із обома цими особами, тому мають регулюватися як законодавством у сфері загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, так і цивільним законодавством та законодавством про банківську діяльність, яке було чинним на момент перерахування спірної суми коштів.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом (стаття. 1071 Цивільного кодексу України).

Пунктом 22.9 статті 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту, у разі недостатності на рахунку платника коштів для виконання у повному обсязі розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку платника цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку платника, на рахунок отримувача.

Відповідно до пунктів 1.4, 1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, власником рахунку в банку є особа, яка відкриває рахунок у банку і має право розпоряджатися коштами на ньому. Кошти з рахунків клієнтів банки списують лише за дорученнями власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції) або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції.

За встановлених обставин та враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, місцевий господарський суд, дійшов висновку, що банком (відповідачем) виконані зобов'язання щодо повернення коштів з поточного рахунку пенсіонера з дня надходження відомостей про смерть останнього у межах суми наявної на поточному рахунку одержувача (пенсіонера). Разом, з тим, кошти у сумі 797,95 грн., які зняті за допомогою банкомату невідомими особами 24.08.2011 року, не є власністю банку, тому банк не несе обов'язку щодо їх повернення позивачу за власний рахунок, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Отже, місцевий господарський суд, відмовляючи в позові, правомірно дійшов до висновку, що відсутність спірних коштів на поточних рахунках одержувачів (пенсіонерів) станом на день отримання банком повідомлення про їх смерть, унеможливило виконання вимоги позивача про повернення цих коштів останньому відповідно до параграфу 2 ст. 8 договору №22 від 05.01.2010 року.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта про те, що відсутність інформації про наявність всієї зарахованої суми пенсійної виплати за серпень 2011 року на поточному рахунку пенсіонера станом на час звернення управління із заявою про повернення суми зарахованої пенсії, сума неповернутих коштів може вважатися безпідставно отриманими грошовими коштами, які відповідно до чинного законодавства можуть бути стягнуті у судовому порядку.

Так, матеріалами справи підтверджується, що грошові кошти, які були використані після смерті пенсіонера, були зняті невідомими особами, які володіли банківською карткою, за допомогою банкомату. Відповідачем надана до суду виписка з карткового рахунку пенсіонера, з якої вбачається рух коштів на рахунку та підтверджується факт наявності коштів на рахунку станом на 31.08.2011 року у сумі 1,12 грн., які і були повернені відповідачем 01.09.2011 року.

Також, з огляду на встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє решту доводів позивача, наведених в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим та не вбачає підстав, для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд апеляційної скарги відносяться на позивача, який відповідно до пункту 18 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Миколаєва на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/1931/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2015 року у справі №904/1931/15 залишити без змін.

Повна постанова складена 14.07.2015 року.

Головуючий суддя Н.В. Пархоменко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов