ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р.Справа № 922/1702/14

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Пономаренко Т.О.

судді: Ємельянова О.О. , Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі 1. Харківської міської ради, м. Харків; 2. Державної екологічної інспекції у Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківвтормет", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 3 563 321,85 грн
за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В., посвідчення № 016182;

представник позивача-1 - Нагорнюк Ю.С., довіреність від 16.04.2015р.;

представник позивача-2 - Полухіна А.В., довіреність від 01.10.2014 р.;

представник відповідача - Хілова І.М., довіреність 20.04.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Державної екологічної інспекції у Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківвтормет", в якому просив суд стягнути з відповідача на користь місцевого бюджету 3 563 321,85 грн. збитків, заподіяних внаслідок засмічення земельної ділянки.

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.11.2014 р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 р., позов задоволено.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.04.2015 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківвтормет" задоволено частково. Рішення господарського суду Харківської області від 25.11.2014 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 зі справи №922/1702/14 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи (повторний розподіл) від 22.05.2015 р., справу №922/1702/14 призначено судді-доповідачу Пономаренко Т.О., інші судді, які входять до складу колегії: Ємельянова О.О., Ольшанченко В.І.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.05.2015 року справу №922/1702/14 призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.06.2015 року о 14:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2015 р. розгляд справи було відкладено на 06.07.2015 р. у зв'язку з неявкою представника 2-го позивача по справі та ненаданням сторонами в повному обсязі витребуваних судом документів.

В судовому засіданні 06.07.2015 р. судом оголошено перерву до 07.07.2015 р. до 14-00 год.

06 липня 2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшов супровідний лист (вх. №27103), в якому просить суд приєднати до матеріалів справи додаткові документи. Надані документи судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

Прокурор в призначеному судовому засіданні 07.07.2015 року підтримав заявлений позов та просив суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та додатковому правовому та документальному обґрунтуванні позовних вимог (вх. №26972 від 06.07.2015 р.).

Представник 1-го позивача в судовому засіданні заявлені прокурором позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх з підстав, зазначених у правовому обґрунтуванні (вх. №26089).

Присутній у судовому засіданні представник 2-го відповідача заявлені прокурором позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Вважає вимоги про стягнення 3 563 321,85 грн. збитків, заподіяних внаслідок засмічення земельної ділянки, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Харківській області на виконання листа прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова від 12.08.2013 №22-34-281вих13, звернення гр. Погорелова І.В. від 27.06.2013 №П-223, на підставі наказу першого заступника начальника Державної екологічної інспекції у Харківській області від 21.08.2013 року № 1118/01-03, згоди Державної екологічної інспекції України від 06.08.2013 року № 2/2-2537зг, в термін 23, 27 серпня 2013 року проведена позапланова перевірка ТОВ "Харківвтормет" в частині додержання вимог у сфері поводження з відходами, за адресою: м. Харків, вул. Індустріальна, б.3.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними речовинами №1118/01-03/07-11 від 27.08.2013 року, згідно якого в ході проведення позапланової перевірки було зафіксовано розміщення відходів на відкритому ґрунті, що також зафіксовано актом обстеження засміченої земельної ділянки від 23.08.2013 №1118/01-03, а саме: зафіксовано розміщення відходів металу та відпрацьованих шин:

- земельна ділянка №1 - площею - 17,6092 кв. м., об'ємом - 4,23 куб. м., довжиною - 3,31 м, шириною - 5,32 м, висотою - 0,24 м (морфологічний склад: відходи металолому);

- земельна ділянка №2 - площею - 54,3205 кв. м., об'ємом - 69,99 куб. м., довжиною - 7,93 м, шириною - 6,85 м, висотою - 1,27 м (морфологічний склад: відходи металолому);

- земельна ділянка №3 - площею - 5,1304 кв. м., об'ємом - 7,23 куб. м., довжиною - 4,24 м, шириною - 1,21 м, висотою - 1,41 м (морфологічний склад: відходи відпрацьованих шин);

- земельна ділянка №4 - площею - 165,7578 кв. м., об'ємом - 237,03 куб. м., довжиною - 16,14 м, шириною - 10,27 м, висотою - 1,43 м (морфологічний склад: відходи металолому);

- земельна ділянка №5 - площею - 27,5463 кв. м., об'ємом - 36,36 куб. м., довжиною - 7,23 м, шириною - 3,81 м, висотою - 1,32 м (морфологічний склад: відходи металолому).

Таким чином встановлено, що вищезазначене є порушенням ст.ст. 17, 32, 33 Закону України "Про відходи", ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 35 Закону України "Про охорону земель".

З метою усунення порушень, виявлених під час здійснення позапланової перевірки, Державною екологічною інспекцією у Харківській області винесено припис № 07-25/318 від 27.08.2013 року, яким керівника ТОВ "Харківвтормет" було зобов'язано: розробити план оргтехзаходів по усуненню виявлених недоліків, з встановленням термінів та відповідальних виконавців, затвердити його відповідним наказом; обладнати спеціальне місце для зберігання відходів на підприємстві; отримати дозвіл та ліміт на утворення та розміщення відходів; забезпечити ведення первинного поточного обліку відходів за формою № 1-ВТ; забезпечити розроблення та подання до органів статистики статистичної звітності по формі №1 - відходи; забезпечити ліквідацію відходів, а саме: відходи металу та відпрацьованих шин; укласти договори на передачу відходів.

До Харківського окружного адміністративного суду відповідачем було оскаржено протиправні дії Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо проведення перевірки ТОВ "Харківвтормет", яка оформлена актом обстеження засміченої земельної ділянки №1118/01-03 від 23.08.2013 року та актом № 1118/01-03/07-11 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами, також припис від 27.08.2013 року № 07-25/318. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2014 року позов було залишено без розгляду.

Таким чином вказаний акт обстеження засміченої земельної ділянки №1118/01-03 від 23.08.2013 року та припис від 27.08.2013 року № 07-25/318 є чинними.

Враховуючи виявлені порушення природоохоронного законодавства та на підставі п. 5 "Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України від 27.10.1997 року за № 171 (в редакції наказу Мінприроди України від 04.04.2007 №149), Державною екологічною інспекцією у Харківській області розраховано шкоду, заподіяну державі внаслідок засмічення земельних ресурсів, загальний розмір якої склав 3 563 321,85 грн. (т.1, а.с.35-44).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор зазначає, що відповідач в порушення ст.ст.35, 46 Закону України "Про охорону земель", ст.17 Закону України "Про відходи", ст.55 "Про охорону навколишнього природного середовища" в процесі здійснення господарської діяльності порушив правила складування, зберігання та розміщення відходів. Своїми діями допустив засмічення земельної ділянки, яка розташована по вул. Індустріальній, 3 в м. Харкові, відходами промисловості.

За результатами перевірки, Державною екологічною інспекцією у Харківській області матеріали перевірки було направлено до органів прокуратури для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 214 КПК України (лист від 25.09.2013 за №6724/01-25/07-21). Орджнонікідзевським РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Постановою СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 31.03.2015 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 01.10.2013 року, закрито за відсутністю складу злочину (т.2, а с.163-164).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Причиною виникнення даного спору є питання щодо наявності правових підстав для стягнення з ТОВ "Харківвтормет" 3 563 321,85 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок засмічення земельної ділянки.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до статті 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

В силу вимог статті 43 Закону України "Про відходи", підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно з частиною першою статтею 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Згідно з абзацами другим та одинадцятим статті 1 Закону України "Про відходи", відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення; утилізація відходів - використання відходів як вторинних матеріальних чи енергетичних ресурсів.

Відповідно до пункту "а" частини першої статті 32 та частини четвертої статті 33 Закону України "Про відходи" з метою обмеження та запобігання негативному впливу відходів на навколишнє природне середовище та здоров'я людини забороняється вести будь-яку господарську діяльність, пов'язану з утворенням відходів, без одержання від уповноважених органів виконавчої влади у сфері поводження з відходами лімітів на обсяги утворення та розміщення відходів. Ліміти на обсяги утворення і розміщення побутових відходів не встановлюються; зберігання та видалення відходів здійснюються в місцях, визначених органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного та природоохоронного законодавства, за наявності спеціальних дозволів, у яких визначені види та кількість відходів, загальні технічні вимоги, заходи безпеки, відомості щодо утворення, призначення, методів оброблення відповідно до встановлених лімітів та умови їх зберігання.

Частиною другою статті 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок шкоди здійснено відповідно до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27 жовтня 1997 р. N 171 (у редакції наказу Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 4 квітня 2007 р. N 149), яка розроблена відповідно до Законів України "Про охорону навколишнього природного середовища", "Про відходи" та інших нормативно-правових актів.

Пунктами 1.2 та 1.3 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, передбачено, що ця Методика встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб'єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами, і поширюється на всі землі України незалежно від форм їх власності. Методика застосовується під час встановлення розмірів шкоди від забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Відповідно до пункту 2 Методики, відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

Засмічення земель - наявність на території земельних ділянок сторонніх предметів і матеріалів.

Пунктом 3 Методики передбачено порядок визначення забруднення (засмічення) земель, зокрема, зазначено, що землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Аналіз викладених вище нормативних приписів надає суду підстави для висновку про те, що при вирішенні питання щодо наявності шкоди суд повинен обов'язково встановити, а прокурор та позивачі повинні довести, не лише сам факт засмічення земельної ділянки відповідачем, а і той факт, що таке засмічення призвело або могло призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

З наведеної в Акті обстеження засміченої земельної ділянки план-схеми не вбачається наявності земельної ділянки з твердим покриттям (виробничої площі), її розмірів, конфігурації та місця розташування у межах загальної земельної ділянки.

У письмових поясненнях представник Державної екологічної інспекції у Харківській області зазначив, що позначення забетонованої земельної ділянки, де повинні і можуть зберігатися відходи металу та відпрацьованих шин, не входить до їх компетенції, оскільки вказане встановлюється органами місцевої державної адміністрації під час подання документів підприємством для отримання дозволу на розміщення відходів та ліміту на утворення відходів.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, зазначив, що займається діяльністю (ліцензія АВ № 611084) із заготівлі, переробки металобрухту чорних металів та зберігає відходи металу і відпрацьовані шини на спеціально обладнаній ділянці, яке має бетонне покриття (акт обстеження спеціалізованого переробного підприємства від 04.06.2012 № 10) (т. 1, а.с.114-116). З пояснень відповідача, сировиною для їх промислової діяльності є металобрукт, який сам по собі є відходом виробництва та амортизації побутових і промислових виробів, зроблених з чорних металів.

Відповідно до названого Акта площа земельної ділянки з твердим покриттям (виробнича площа) у місті Харкові по вул. Індустріальній, 3, призначеної для зберігання та переробки металобрухту, становить 1000 м2, характер покриття - бетон. У висновку обстеження спеціалізованого переробного підприємства ТОВ "Харківвтормет" комісія зазначила, що підприємство відповідає вимогам Закону України "Про металобрукт" та Ліцензійним умовам провадження господарської діяльності із заготівлі, переробки, металургійної переробки металобрухту кольорових і чорних металів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі від 31.10.2011 року № 183, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 18.11.2011 року № 1321/20059.

З Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що основним видом економічної діяльності ТОВ "Харківвтормет" є оптова торгівля відходами та брухтом. Згідно Статуту підприємства, , зареєстрованого 10.12.2013 року, предметом діяльності є всі види виробничих, комерційних, наукових та інших робіт і послуг з чорними та кольоровими металами та сировиною для їх виробництва; збирання, придбання, заготівля та переробка брухту і відходів чорних та кольорових металів, самостійна реалізація їх металургійним та іншим підприємствам і організаціям; демонтаж (розбирання) машин і устаткування; відновлення відсортованих відходів; тощо.

Слід зазначити, що основним нормативним документом, що регулює відносини у сфері заготівлі металобрухту, є Закон України "Про металобрухт".

Водночас відповідно до статті 1 Закону України "Про металобрухт", металобрухт - це непридатні для прямого використання вироби або частини виробів, які за рішенням власника втратили експлуатаційну цінність внаслідок фізичного або морального зносу і містять у собі чорні або кольорові метали чи їх сплави, а також вироби з металу, що мають непоправний брак, залишки чорних і кольорових металів і їх сплавів; операції з металобрухтом - заготівля, переробка, металургійна переробка брухту чорних і кольорових металів; заготівля металобрухту - діяльність, пов'язана із збиранням, купівлею, зберіганням та реалізацією металобрухту юридичними або фізичними особами - суб'єктами господарювання, які здійснюють операції з металобрухтом.

Частиною другою статті 2 цього Закону передбачено, що Закон України "Про відходи" не поширюється на відносини, що виникають у процесі здійснення операцій з металобрухтом.

Наведене свідчить про те, що прокурором не доведено, що зазначені в акті перевірки відходи, як засмічення земельної ділянки, є відходами в розумінні абз. 2 ст. 1 Закону України „Про відходи".

При цьому ані прокурором, ані позивачами не надано до суду жодних інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зафіксовані в актах дії відповідача (засмічення земельних ділянок) призвели або могли призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судом встановлено, що:

1) матеріалами справи не підтверджується притягнення відповідача до відповідальності за такий вид правопорушення як засмічення земель;

2) позивачем та прокурором не надано доказів заподіяння шкоди, або можливості її заподіяння навколишньому природному середовищу.

У відповідності до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги ст.ст. 22, 1166 ЦК України, суд вважає позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача шкоди, заподіяної державі внаслідок засмічення земельної ділянки, у розмірі 3 563 321,85 грн. неправомірними, необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Розподіл витрат за сплату судового збору вирішується у порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 1166 Цивільного кодексу України, статтями 96, 211 Земельного кодексу України, статтями 43, 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", статтею 2, 42 Закону України "Про відходи", ст. ст. 1, 4, 4-3, 12, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.07.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Т.О. Пономаренко О.О. Ємельянова В.І. Ольшанченко

справа № 922/1702/14