ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 р. Справа № 923/942/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпропетровськ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРС ТК", м. Херсон,

про стягнення 93 310,85 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Пушна Т.М., уповн.представник, довіреність № 986 від 25.12.2012р. та № 2380-К-О від 15.07.2014р.;

від відповідача - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі порушено за позовом Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРС ТК" (відповідач) з вимогами про стягнення 93 310,85 грн., з них 43 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 26 592,59 грн. заборгованості зі сплати процентів за користування кредитом, 4 390,06 грн. заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом та 19 328,20 грн. пені, у зв'язку з невиконанням відповідачем зобов'язань за договором банківського обслуговування б/н від 18.07.2013р. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з зазначених у позовній заяві підстав.

Відповідач не надав суду відзив на позовну заяву та інші витребувані від відповідача судом документи. У судове засідання 09.07.2015р. представник відповідача не прибув. До суду не надходили заяви та клопотання відповідача щодо судового засідання 09.07.2015р.

Ухвалу суду від 19.06.2015р. про порушення справи надіслано рекомендованим листом з повідомленням за вказаною у позовній заяві адресою відповідача, яка співпадає з зареєстрованим в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за станом на час розгляду справи місцезнаходженням відповідача, згідно витягу на відповідача з цього реєстру (а.с.90-91). Цього листа 09.07.2015р. повернуто підприємством поштового зв'язку до суду, без вручення відповідачу, з довідкою поштового відділення про повернення листа з причини (далі мовою оригіналу) "истек срок хранения". За таких обставин, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", із змінами та доповненнями, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, та суд вважає, за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України у разі, якщо відзив на позовну заяву і витребувані судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. Справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні 09.07.2015р., відповідно до ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

Директором Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРС ТК" (надалі - відповідач) 18.07.2013р. підписано заяву про відкриття поточного рахунку в Публічному акціонерному товаристві "АКЦЕНТ-БАНК" (надалі - банк) та заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (а.с.36). Підписання другої з цих заяв клієнтом банку (у даному випадку відповідачем), як-то вказано за текстом такої заяви, є виявленням згоди клієнта банку з Умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщено в мережі Інтернет на сайті банку (надалі - умови), та з Тарифами банку, а також з тим, що вказані заява, умови та тарифи разом складають договір банківського обслуговування, за обліком банку - договір б/н від 18.07.2013р. Витяги з умов (а.с.37-46) та цих тарифів (а.с.47) додано банком до позовної заяви. Підписавши вказану заяву відповідач, також, зобов'язався виконувати умови договору банківського обслуговування б/н від 18.07.2013р. (надалі - договір).

Відповідно до ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з умовами визначено надання банком відповідачеві грошових коштів в якості кредиту на умовах повернення, строковості, платності та цільового використання (характеру) цих коштів, шляхом встановлення кредитного ліміту на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів відповідача (згідно з п.3.11.1.1, 3.11.1.3, 3.11.2.2.1-3.11.2.2.3, 3.11.2.2.5, 3.11.4.1 умов). Також, умовами передбачено, що про розмір кредитного ліміту банк повідомляє клієнта в узгодженій між ними формі. Відповідно до договору відповідачу був встановлений кредитний ліміт на поточний рахунок № 3415 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано умовами.

Згідно з п.3.11.1.8 умов строк дії (обслуговування) кредитного ліміту становить один рік з моменту приєднання клієнта до умов, зі сплатою комісії та відсотків річних за диференційованою ставкою: за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок відсотків здійснюється за ставкою в розмірі 0,0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.11.4.1.1 умов); при необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, розрахунок відсотків здійснюється за ставкою в розмірі 36,0 % від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.11.4.1.2 умов); починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними, при цьому, розрахунок відсотків здійснюється за ставкою в розмірі 56,0 % від суми залишку непогашеної заборгованості (п.3.11.4.1.3 умов). Також, п.3.11.1.8 умов передбачено можливість неодноразового продовження строку дії (обслуговування) кредитного ліміту на новий річний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно з ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язання крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі, та в якому передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються норми Цивільного кодексу України щодо позики, якщо інше не встановлено нормами цього ж Кодексу щодо кредиту, не випливає з суті кредитного договору. За ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, яку суд застосовує до спірних відносин згідно з ч. 2 ст. 1054 цього ж Кодексу, позичальник, який своєчасно не повернув суму кредиту, зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. За ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу.

Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі: відповідачу був встановлений первинний кредитний ліміт в розмірі 10 000,00 грн., який, в подальшому, поступово, був збільшений до 43 000,00 грн., та забезпечене користування цим лімітом. Відповідач отримав доступ до користування кредитними коштами в межах кредитного ліміту, але в порушення наведених норм закону та умов договору, свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати відсотків та комісії за користування кредитом відповідач належним чином не виконав, що підтверджується довідкою банку (а.с.48) та виписками банку по поточному рахунку відповідача за період з 18.07.2013р. по 08.07.2015р (а.с.51, 64-89). Станом на 28.05.2015р., у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором, по поточному рахунку відповідача обліковувалося 43 000,0 грн. заборгованості за кредитом, 26 592,59 грн. заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом та 4 390,06 грн. заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом, що разом становить 73 982,65 грн. Розрахунок заборгованості (а.с.49-50) судом перевірений. Відповідачем не надано будь-яких заперечень щодо наявності у нього 73982,65 грн. заборгованості перед банком або ж доказів сплати, повністю або частково, цієї заборгованості.

Згідно з п.3.11.5.1 умов при порушенні клієнтом банку будь-якого із передбачених умовами зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом та передбачених умовами термінів повернення кредиту, сплати винагороди (комісії), клієнт сплачує банку, за кожен випадок порушення, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Згідно з п.3.11.5.4 умов нарахування пені за кожен випадок порушення зобов'язань здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом, а згідно з п.3.11.5.7 умов строк позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, пені становить п'ять років.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно з ч. 1 ст. 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до ст. 343 Господарського кодексу України та ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування цими коштами банк нарахував відповідачеві 19 328,20 грн. пені. Розрахунок пені (а.с.49-50) судом перевірений. Відповідач не надав будь-яких заперечень щодо нарахування йому банком 19 328,20 грн. пені або ж доказів її сплати повністю або частково.

13.02.2015р. банк направив відповідачу претензію № 30718A247S00Z від 09.09.2014р. з вимогами погасити наявну на дату складання претензії заборгованість відповідача за договором, з пенею, що підтверджується цією претензією, фіскальним чеком № 6167 від 13.02.2015р., описом вкладення у цінний лист, списком № 530 прийнятих від банку до відправлення цінних листів (а.с.54-55). Відповідач цю претензію банку не задовольнив, не надав будь-яких заперечень чи іншої відповіді на неї.

За вказаних встановлених судом фактичних обставин та на підставі наведених правових норм позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

При поданні до господарського суду позовної заяви з вимогами про стягнення 93310,85 грн. позивачем сплачено 1 827,00 грн. судового збору, замість належних до сплати, у відповідності до ч. 1 та п. 2.1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання такої позовної заяви, 1 866,22 грн. судового збору. Ставка судового збору за подання у 2015 році до господарського суду позовної заяви з вимогами майнового характеру становить 2 % ціни позову, що для позову про стягнення 93 310,85 грн. відповідає 1 866,22 грн. (1 866,22 грн. = (93 310,85 грн./100) х 2). Ухвалою суду від 19.06.2015р. позивача було зобов'язано надати суду докази доплати 39,22 грн. судового збору. Проте, ці вимоги позивачем не виконано.

У п. 2.23. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", із змінами та доповненнями, роз'яснено, що при виявленні судом факту недоплати судового збору у процесі розгляду прийнятої заяви, суд, в залежності від конкретних обставин справи, може у разі неподання доказів оплати - стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої ст. 49 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задовольняється у повному обсязі, тому судовий збір повністю, у сумі 1 866,21 грн., має бути покладений на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БАРС ТК" (місцезнаходження: 73000, Херсонська обл., м. Херсон, пров.-к Дори Любарської, буд.20, кв.1; ідентифікаційний код юридичної особи 38823040; інші реквізити суду невідомі) на користь Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд.11; ідентифікаційний код юридичної особи 14360080; інші реквізити суду невідомі) 43 000 (сорок три тисячі) грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 26 592 (двадцять шість тисяч п'ятсот дев'яносто дві) грн. 59 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 4 390 (чотири тисячі триста дев'яносто) грн. 06 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, 19 328 (дев'ятнадцять тисяч триста двадцять вісім) грн. 20 коп. пені та 1 866 (одна тисяча вісімсот шістдесят шість) грн. 22 коп. компенсації по сплаті судового збору.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (місцезнаходження: 49074, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд.11; ідентифікаційний код юридичної особи 14360080; інші реквізити суду невідомі) до спеціального рахунку державного бюджету (р/р № 3002, МФО 852010, ідентифікаційний , одержувач УДКСУ у місті Херсоні, Банк ГУДКСУ у Херсонській області) 39 (тридцять дев'ять) грн. 22 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.07.2015р.

Суддя К.В. Соловйов