номер провадження справи 24/130/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 Справа № 908/3448/15

м. Запоріжжя

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Запоріжоілгруп» (69097, м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд. 1 кв. 4, ідентифікаційний код 38839332)

до відповідача: Фізичної особи - підприємця удовиченко ОСОБА_1 (71700, АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1)

про стягнення 12 875, 37 грн.

Суддя Азізбекян Т.А.

Представники:

від позивача: Міхова Ю.О., довіреність № 05/01/15-1 від 05.01.2015р.

від відповідача: не прибув

СУТЬ СПОРУ:

28.05.2015р. до господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Запоріжоілгруп" з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про стягнення з відповідача 12 875,37 грн., з яких: 8 245,00 грн. основного боргу за отриманий товар, 4 409,45 грн. інфляції та 220,92 грн. 3% річних.

Ухвалою від 28.05.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/3448/15, присвоєно провадженню номер 24/130/15, справу призначено до розгляду на 01.07.2015р.

Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 01.07.2015р. оголошено вступна та резолютивна частини рішення.

Позивач підтримав вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та пояснив, що в період з лютого 2014 року по березень 2014 року позивач згідно видаткових накладних поставив відповідачу дизельне пальне на загальну суму 22 706,36 грн. Оплата отриманого пального відповідачем здійснена частково 13 березня 2014 року в сумі 14 461,36 грн. Решта суми боргу позивачу перерахована не була. Таким чином, заборгованість ФОП ОСОБА_3 перед позивачем становить 8 245,00 грн. На адресу відповідача були надіслані претензії 26.06.2014р. та 30.10.2014р., які залишені без реагування. За прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачу нараховано 4 409,45 грн. інфляції за період з 07.07.2014р. по 28.05.2015р. та 220,92 грн. 3% річних за період з 07.07.2014р. по 28.05.2015р. Враховуючи зазначене, позивач просить суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, документи, витребувані судом, не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце розгляду справи судом відповідач попереджений належним чином, в порядку статті 64 ГПК України.

Відповідно до пунктів 3.9.1. та 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місця знаходження юридичних осіб - учасників судового процесу. Відповідні процесуальні документи надіслані згідно з поштовими реквізитами учасників процесу. Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі заходи повідомлення відповідача про порушення провадження у справі та призначення судового засідання.

Неявка представника відповідача не перешкоджала вирішенню спору. Справа розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (ЦК України), цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). Дво - чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України).

Із змісту ст. 207 ЦК України вбачається, що правочин у простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв'язку.

Заявляючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач посилається на рахунки та видаткові накладні на загальну суму 22 706,36 грн., які свідчить про отримання товару відповідачем (копії зазначених документів містяться в матеріалах справи).

Надані до суду документи в сукупності свідчать про наявність між сторонами угоди (правочину), який за своєю правовою природою є угодою купівлі - продажу.

У відповідності з нормами ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього грошову суму.

Із змісту цієї статті вбачається, що істотними умовами договору купівлі - продажу є предмет і ціна. Законодавством не передбачено обов'язковість письмової форми договору купівлі-продажу.

Як вбачається з наданих суду документів, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов'язки. Обов'язки позивача виразились у передачі товару, а обов'язки відповідача - в його оплаті.

Судом встановлено, що в період з лютого 2014 року по березень 2014 року позивачем передано, а ФОП ОСОБА_3 прийнято дизельне пальне на загальну суму 22 706,36 грн., про що свідчать видаткові накладні № РН-0000Ї26 від 28.02.2014р. на суму 8 245,00 грн. з ПДВ та № РН-0000167 від 07.03.2014р. на суму 14 461,36 грн. з ПДВ., які підписані сторонами та скріплені печатками (копії містяться в матеріалах справи). На оплату товару відповідачу виставлено рахунки.

Отже, підписання сторонами без зауважень видаткової накладної та скріплення їх печатками підприємства - з однієї сторони, та суб'єкта підприємницької діяльності - з іншої, свідчить про укладення ними договору купівлі-продажу пального у спрощений спосіб. Про укладення цього договору свідчить і факт прийняття позивачем Товару, вказаного у видатковій накладній.

Таким чином, на підставі дій позивача, який передав товар по накладним, та дій відповідача, який цей товар прийняв без зауважень, у сторін виникли взаємні права та обов'язки, а саме: у позивача - право вимагати оплати за товар, а у відповідача - обов'язок сплатити вартість отриманого товару.

Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами відбулась угода купівлі-продажу в виду досягнення сторонами згоди по усіх істотних умовах, необхідних для зазначених угод.

Згідно із ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п. п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

За приписами ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Пунктом 2 ст. 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь - який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ТД «Запоріжоілгруп» було надіслано на адресу ФОП ОСОБА_3 дві претензії з вимогою сплатити суму боргу в 7-ми денний строк з моменту отримання претензії, що підтверджується описами вкладення в цінні листи та фіскальними чеками з відділення поштового зв'язку. Перша претензія була направлена 26.06.2014р., друга претензія направлена 30.10.2014 р. Проте надіслані претензії залишені без реагування.

Відповідач зобов'язання щодо оплати товару не виконав, у зв'язку з чим сума основного боргу на час розгляду справи в суді становить 8 245,00 грн., що підтверджено матеріалами справи.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача 8 245,00 грн. основного боргу суд визнає документально підтвердженими, нормативно обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 220,92 грн. 3% річних за період з 07.07.2014р. по 28.05.2015р. та 4 409,45 грн. інфляції за період з 07.07.2014р. по 28.05.2015р.

Згідно із ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляції є законними, правомірними підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме: 220,92 грн. 3% річних за період з 07.07.2014р. по 28.05.2015р. та 4 409,45 грн. інфляції за період з 07.07.2014р. по 28.05.2015р.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1 827,00 грн. відносяться на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4-5, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (71700, АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗАПОРІЖОІЛГРУП» (69097, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Задніпровська, буд.1 к .4, , р/р 9589 в ЗРУ ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Запоріжжя, МФО 313399) - 8 245 (вісім тисяч двісті сорок п'ять) грн. 00 коп. основного боргу, 4 409 (чотири тисячі чотириста дев'ять) грн. 45 коп. інфляції, 220 (двісті двадцять) грн. 92 коп. 3% річних та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.А. Азізбекян

Повне рішення складено 09.07.2015р.