КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа№ 910/5920/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Гончарова С.А.

Пантелієнка В.О.

розглянув апеляційну скаргу ПрАТ "Міжрегіональна Академія управління персоналом" на рішення господарського суду м. Києва від 12.05.2015року № 910/5920/15г (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крігеркотлосервіс"

до Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад

"Міжрегіональна Академія управління персоналом"

про стягнення 177 224,71грн.

представники сторін не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 12.05.2015 у справі № 910/5920/15-г позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Крігеркотлосервіс" до Приватного акціонерного товариства "Вищий навчальний заклад "Міжрегіональна Академія управління персоналом" про стягнення 177 224,71грн. задоволений частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 122 911 грн. основного боргу, 13 651,54грн. пені, 3 101,40грн. річних, 25 781,52 грн. інфляційних втрат, 3 308,91грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представники сторін в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином.

За змістом ст 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши справу за правилами розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено матеріалами справи, 04.09.2012р. між позивачем (виконавець за договором) та відповідачем (замовник) був укладений договір № 87, в порядку та на умовах якого замовник сплачує, а виконавець встановлює вироблений ним комплекс автоматизовані системи подачі палива "САТ 019", ємністю 60,0 куб.м. на котельні №2-3 по вул.Фрометівській, 2, м.Київ, за умовами якого, зокрема визначено, що загальна вартість договору становить 269 500,00 грн., оплата здійснюється замовником шляхом безготівкового банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, наступним чином: попередня оплата в розмірі 50% вартості комплексу, наступна оплата в розмірі 25% по факту монтажу кожного комплексу, наступна оплата у розмірі 25% по факту виконання пуско-налагоджувальних робіт і підписання сторонами акту виконаних робіт.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

Позивач звернувся до господарського суду з вимогами про стягнення коштів, мотивуючи вимоги тим, що за видатковою накладною № 29 від 16.04.2014р. позивачем було поставлено відповідачу обумовлене договором обладнання на суму 245 000 грн. та проведено монтажні та пусконалагоджувальні роботи, вартістю 24 500грн., про що підписано Акт надання послуг № 30 від 16.04.2014р. Проте, відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару по договору виконав частково на суму 146 589 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями банківських виписок з рахунку позивача, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 122 911грн.

Частково задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що сума заборгованості знайшла підтвердження у матеріалах справи, а відповідачем в свою чергу наявність боргу не спростовано. Крім того, перевіривши розрахунок позивача, господарський суд дійшов висновку, що 3 101,40 грн. 3% річних за період з 17.04.2014р. по 17.02.2015р., 25 781,52 грн. інфляційних втрат за період з травня 2014р. по січень 2015р. прострочення виконання зобов'язання, є обґрунтованими.

Проте, здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, господарський суд, з урахуванням приписів ст.232 ГК України, задовольнив її частково, а саме в розмірі 13 651.54 грн.

Заперечуючи проти рішення, відповідач звертає увагу на те, що договір з боку відповідача підписувався не уповноваженою на те особою, подальшого схвалення даний договір не знайшов, позивач повинен був знати про обмеження, але не перевірив їх, за таких обставин в порядку ст. 203, 215 ЦК України договір є недійсним, отже у відповідача відсутні підстави для здійснення оплати.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ст. ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з статтею 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до видаткової накладної № 29 від 16.04.2014 відповідачу передана система автоматичної паливоподачі САТ 019 «Силос» на 60м3, вартістю 245 000грн., та відповідно акту № 30 від 16.04.2014 здійснені монтажні та пусконалагоджувальні роботи на суму 24 500грн.

Видаткова накладна та акт підписані представниками сторін та скріплені печатками товариств.

Слід зазначити, що відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності. Договір, накладна, акт приймання робіт мають печатку товариства - відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що більше року відповідач користується обладнанням, претензій щодо його якості та якості по його встановленню не було.

З банківських виписок щодо руху коштів, вбачається що відповідач щодо сплати, виконав обов'язки частково в зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 122 911грн.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, п.8 укладеного договору, сторони передбачили відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань у вигляді неустойки.

Відповідачем до апеляційної скарги не надано доказів у спростування розміру заборгованості, а тому колегія суддів вважає висновки місцевого суду про стягнення з відповідача 122 911 грн. основного боргу, 13 651,54грн. пені, 3 101,40грн. річних, 25 781,52 грн. інфляційних витрат - ґрунтовними.

Заперечення відповідача щодо недійсності договору як такого, що укладений з перевищенням повноважень, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що договір в судовому порядку недійсним не визнавався, а відповідач не скористався правом на звернення із зустрічною позовною заявою для спільного розгляду з первісним позовом позивача про стягнення коштів.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги , а рішення господарського суду є обґрунтованим і таким, що відповідає чинному законодавству.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПрАТ "Міжрегіональна Академія управління персоналом" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 12.05.2015 року у справі № 910/5920/15-г - без змін.

2. Матеріали справи повернути, доручити господарському суду м. Києва видати відповідний наказ.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

повний текст постанови підписаний 09.07.2015

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді С.А. Гончаров

В.О. Пантелієнко