КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Справа№ 911/5245/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Сухового В.Г.

секретар судового засідання Данилік Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №185 від 29.04.2015 року приватного підприємства фірми «МГТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2015 року

у справі №911/5245/14 (головуючий суддя - Сташків Р.Б., судді: Отрош І.М., Спичак О.М.,)

за позовом приватного підприємства фірми «МГТ»

до товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС Укрспецтехніка»

про стягнення 31 697,65 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Карнаух Ю.Ю., довіреність б/н від 08.06.2015 року;

від відповідача: Барсегян М.Х., довіреність б/н від 23.06.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство фірма «МГТ» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС Укрспецтехніка» (відповідач у справі) про стягнення 31 697,65 грн (а.с. 14-16).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що товариство з обмеженою відповідальністю «ТДС Укрспецтехніка» всупереч взятих на себе за договором про виконання робіт №УС450 від 20.03.2014 року зобов'язань, не виконав належним чином ремонтні роботи за договором, що, на думку позивача, є підставою для розірвання договору та для повернення сплачених позивачем грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.12.2014 року (а.с. 52) позовну заяву приватного підприємства фірми «МГТ» було направлено за встановленою судом територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.04.2015 року у справі №911/5245/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване недоведеністю позивачем наявності повного складу цивільного правопорушення, необхідного для застосування до відповідача такої міри відповідальності як стягнення збитків, разом з цим не доведено існування підстав для повернення вартості ремонтних робіт, сплачених за договором, які, на думку позивача, належним чином не виконані відповідачем.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач, Приватне підприємство фірма «МГТ», 30.04.2015 року надіслав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду повністю та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд невірно застосував норми матеріального права, оскільки, на думку апелянта, згідно ст. 858 ЦК України у нього виникло право на дострокове розірвання договору та право вимагати відшкодування збитків. Як стверджує позивач, поданими документами повністю підтверджується наявність складових елементів цивільного правопорушення та є всі передбачені законом підстави для стягнення з відповідача 31 697,65 грн.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2015 року було поновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято до провадження апеляційну скаргу №185 від 29.04.2015 року приватного підприємства фірми «МГТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2015 року у справі №911/5245/14 та призначено розгляд справи на 06.07.2015 року.

01.07.2015 року до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив №147 від 30.06.2015 року (вх. №09-11/12019/15) на апеляційну скаргу, в якому товариство з обмеженою відповідальністю «ТДС Укрспецтехніка» заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду таким, що відповідає дійсним обставинам справи, а тому, на думку відповідача, відсутні підстави для його скасування.

У судовому засіданні 06.07.2015 року представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2015 року повністю та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 06.07.2015 року представник відповідача у справі заперечував проти задоволення вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві №147 від 30.06.2015 року на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

20.03.2014 року між приватним підприємством фірмою «МГТ» (замовник за договором, позивач у справі) та товариством з обмеженою відповідальністю «ТДС Укрспецтехніка» (виконавець за договором, відповідач у справі) було укладено договір №УС 450 про виконання робіт, згідно п. п. 1.1-1.3. якого виконавець зобов'язався виконати ремонтні роботи автоматичної коробки перемикання передач екскаватора JSB ЗСХ (предмет ремонту) та передати його замовнику, а замовник зобов'язався у строки та в порядку, визначені цим договором прийняти та оплатити ремонтні роботи. Перелік робіт, необхідних матеріалів, строк виконання робіт та їх ціна визначається сторонами та вказується в Дефектних відомостях чи рахунках фактурах на оплату робіт, які є невід'ємними частинами договору.

Сторони у п. 2.1.1. погодили такі ціни Договору: ремонтні роботи (в т.ч. матеріали та запчастини) - 23482,42 грн.; послуги з дефектування 2500 грн., разом 25982,42 грн.

Згідно п. 2.2. договору оплата проводиться наступним чином:

- 2500 грн. за послуги дефектування протягом 5ти банківських днів з дня отримання рахунку;

- 23482,42 грн. за ремонтні роботи (в т.ч. матеріали і запчастини) протягом 5ти банківських днів з дати підписання Дефектної відомості.

Відповідно до п.п.3.2.-3.7. договору сторони погодили здійснювати дефектування АКПП на території ремонтної бази замовника, об'єкт дефектування повинен надаватися в стані, придатному дня проведення дефектування, і саме дефектування проводиться в присутності представника замовника. Бути присутнім під час дефектування - обов'язок замовника.

Після проведення дефектування сторонами оформляється Акт надання послуг. Замовник має право знайомитися з результатами дефектування, які викладені в Акті надання послуг та дефектній відомості.

Сторони у п. 3.13. договору підтвердили, що усвідомлюють і обізнані про те, що в процесі дефектування встановлюються технічні та інші несправності об'єкту дефектування, визначається перелік робіт, запасних частин та інших матеріалів, необхідних для проведення ремонтних робіт об'єкту дефектування.

Так, 24.03.2014 року відповідач провів дефектування АКПП, за результатами якого було виявлено необхідність ремонту АКПП.

Послуги з дефектування були надані відповідачем в повному обсязі та прийняті позивачем, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим печатками товариств, актом надання послуг № 24187 від 24.03.2014 (а.с. 59).

Вартість дефектування складала 2500 грн і була повністю сплачена позивачем 21.03.2014 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №2003 від 21.03.2014 року (а.с. 41).

18.04.2014 року між сторонами було підписано Дефектну відомість № УС000031609, в якій узгоджено перелік запасних частин та матеріалів, що підлягають заміні, визначено об'єм ремонтних робіт та їх вартість (а.с. 30).

Як вбачається із платіжного доручення №109 від 17.04.2014 року позивачем у справі на підставі договору та виставленого рахунку №31609 від 27.03.2014 року (а.с. 31) було сплачено на рахунок відповідача 23 482,42 грн - вартість ремонту АКПП (а.с. 42).

За умовами п.п. 4.1.-4.5. договору, ремонтні роботи виконуються на території ремонтної бази виконавця, яка знаходиться за адресою: Київська обл., м. Бровари, вул. Металургів, 17.

Транспортування предмету ремонту на /та з ремонтної бази виконавця здійснюється за рахунок замовника. Передача в ремонт та отримання з ремонту предмету ремонту оформляється Актом приймання-передачі. Підтвердженням отримання на ремонтну базу виконавця Предмету ремонту також є Акт прийому-передачі об'єкту дефектування.

Строк виконання ремонтних робіт починає спливати з дня, наступного за днем зарахування на поточний рахунок Виконавця попередньої оплати відповідно до умов, вказаних у договорі, за умови, якщо Предмет ремонту знаходиться на території ремонтної бази Виконавця. Строк виконання робіт складає 10ть робочих днів (п. 4.6. договору).

Сторонами всупереч вищезазначеним умовам договору не підписувався акт приймання-передачі предмету ремонту в ремонт, і також не надано акт прийому-передачі об'єкту дефектування на ремонтну базу виконавця, тому документального підтвердження точної дати передачі відповідачу предмету ремонту в матеріалах справи немає.

Проте позивачем не спростовано твердження відповідача, що предмет ремонту було йому передано 17.04.2014 року, що також опосередковано підтверджується підписанням між сторонами 18.04.2014 Дефектної відомості № УС 000031609, в якій узгоджено перелік запасних частин та матеріалів, що підлягають заміні, визначено об'єм ремонтних робіт та їх вартість.

В подальшому, як стверджує відповідач, він виконав ремонтні роботи, передбачені Договором та Дефектною відомістю №УС000031609 від 18.04.2014 року, і після проведення випробовування АКПП, направив її перевізником «Нова пошта» разом з заміненими деталями та Актом надання послуг №24402 від 23.04.2014, на адресу позивача.

Отримання позивачем 19.05.2014 року вищевказаного пакету (АКПП, замінені деталі та акт надання послуг) ним визнається, проте від підписання Акту наданих послуг №24402 від 23.04.2014 позивач відмовився, оскільки предмет ремонту, за твердженнями приватного підприємства фірми «МГТ», перебував в неробочому стані, про що 23.05.2014 року позивачем було направлено на адресу ТОВ «ТДС УкрСпецтехніка» лист №156 (а.с. 36).

При цьому, жодних доказів як-то висновок експерта щодо якості проведених робіт, висновок представника торгово-промислової палати, чи підписаний обома сторонами акт, які б підтверджували, що несправність АКПП є наслідком неналежного виконання відповідачем ремонтних робіт позивачем до суду не надано.

27.05.2014 року за актом Акт № 1 (а.с. 32) АКПП була отримана назад відповідачем для поновлення ремонту, оскільки, як зазначено в Акті, АКПП станом на 27.05.2014 року перебувала в неробочому стані. Однак, у зазначеному Акті відсутні відомості про причини несправності даної АКПП (чи неналежне проведення ремонтних робіт, чи інші не справності коробки передач чи її запасних частин/ частин екскаватора в цілому).

Як вбачається з наданих відповідачем та не спростованих позивачем пояснень, у зв'язку з відсутністю у позивача відповідного технічного обладнання, встановити наявність гарантійного випадку на території позивача виявилося неможливим, тому представники сервісного центру відповідача забрали предмет ремонту до власного сервісного центру по Акту №1 від 27.05.2014.

Відповідач листом №85 від 12.06.2014 року (а.с. 61) повідомив позивача, що ввід АКПП в експлуатацію здійснювався позивачем з порушенням інструкції з її експлуатації, що призвело до пошкодження масляного насосу у зв'язку з недотриманням технологічних зазорів при монтажі коробки передач, відтак неналежне виконання умов договору з боку відповідача відсутнє, а відмова позивача від підписання акта є необґрунтованою. Відповідач запропонував провести ввід в експлуатацію коробки перемикання передач представниками його сервісного центру та направив позивачу рахунок №32704 від 11.06.2014 року на суму 8 500,00 грн. оплати додаткових робіт.

13.06.2014 року сторонами підписано Додаткову угоду №1 (а.с. 29) на виконання додаткових робіт по встановленню відремонтованої АКПП на екскаватор JCB ЗСХ та проведення запуску екскаватора в роботу на території бази Замовника.

13.06.2014 позивачем згідно п. 2 Додаткової угоди від 13.06.2014 року було внесено передплату в розмірі 4250 грн, що підтверджується платіжним дорученням №138 від 13.06.2014 року (а.с. 43).

20.06.2014 року представники ТОВ «ТДС УкрСпецтехніка» прибули до позивача для проведення робіт згідно Додаткової угоди №1 від 13.06.2014 року, провели монтаж АКПП, підключення та контрольний запуск, встановили, що КПП знаходиться у справному стані, але ввести екскаватор в експлуатацію не змогли через помилку клапана переключання передач вперед-назад-нейтральна передача, про що склали Акт від 20.06.2014 року (а.с. 67).

Листом №193 від 26.06.2014 року (а.с. 37) приватне підприємство фірма «МГТ» повідомило відповідача про відмову від підписання направлених актів виконаних робіт у зв'язку з тим, що роботи, які були передбачені сторонами у Додатковій угоді №1 від 13.06.2014 року, не були виконані відповідачем, оскільки екскаватор знаходиться в неробочому стані, а тому позивач просив відповідача усунути вказані недоліки та виконати роботи належним чином.

30.07.2014 року позивач направив відповідачу повідомлення №220 від 30.07.2014 про дострокове розірвання договору згідно ч. 2 ст. 852, ч. 3 ст. 858 ЦК України, у зв'язку з невиконанням ТОВ «ТДС УкрСпецтехніка» договірних зобов'язань (а.с. 36).

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує, що у зв'язку з непрацездатністю автоматизованої коробки перемикання передач екскаватора JCB З СХ він був вимушений звернутися до іншого фахівця (договір, акт виконаних робіт та докази оплати долучені до справи), у зв'язку чим просить суд стягнути з відповідача суму сплачених йому грошових коштів та пеню за невиконання зобов'язань.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором підряду.

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами ч. 1, 4 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Аналогічні зобов'язання замовника закріплені у п.п. 5.1-5.2 договору.

Договором (п. 5.4. договору) сторони передбачили, якщо під час прийняття робіт буде виявлено недоліки робіт, сторонами складається Акт дефектів, в якому вказується перелік виявлених недоліків робіт та строк їх усунення.

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами всупереч визначеного у розділі 5 договору порядку прийняття робіт, після першочергового направлення автоматизованої коробки перемикання передач (предмета ремонту) на адресу позивача шляхом направлення через перевізника ТОВ «Нова пошта», не було підписано жодного Акту ні приймання-передачі виконаних робіт, ні Акту дефектів. Також, колегія суддів звертає увагу, що при прийнятті АКПП та її встановлення на екскаватор JSB 3CX позивачем не було запрошено незалежного експерта для встановлення якості проведених відповідачем робіт, встановлення справності чи причин несправності предмету ремонту, так само як і не запрошено представників відповідача. Подальше підписання сторонами Акту №1від 27.05.2014 року свідчить лише про факт знаходження АКПП в неробочому стані і підтверджує повернення предмету ремонту назад виконавцю робіт(відповідач у справі). Отже, жодні із поданих документів не підтверджують ні факту належного виконання відповідачем зобов'язань по ремонту АКПП, ні факту неналежного виконання робіт.

Сторонами не було проведено експертизи щодо встановлення причин несправності АКПП, як на стадії першочергового прийняття предмету ремонту від виконавця 19.05.2014 року, ні після повернення 27.05.2014 року його виконавцю для усунення несправностей, ні спроби встановлення коробки передач 20.06.2014 року.

Оформлена позивачем відмова від підписання актів, так само як і оформлені відповідачем Акт виконаних ремонтних робіт, Акт послуг з монтажу не можуть вважатись належними та допустимими доказами у справі у розумінні ст. 33, 34 ГПК України, оскільки вчинені в односторонньому порядку, а відтак не можуть підтверджувати належне чи неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором щодо виконання робіт з ремонту АКПП.

Разом з цим, враховуючи заперечення позивача та справний робочий стан АКПП після проведення третьою особою ремонтних робіт, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом про недоцільність призначення судової експертизи.

Згідно ст. 852 ЦК України якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Тобто, частиною першою вищезазначеної статті передбачено право замовника вимагати безоплатного усунення вчинених недоліків у підрядних роботах, чи право вимагати відшкодування витрат, здійснених на усунення таких недоліків. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що факт здійснення підрядником відступів від умов договору, чи допущення недоліків у роботі повинен бути підтверджений у передбаченому договором та законі порядку, однак у даній справі сторонами не було дотримано порядку приймання-передачі виконаних робіт, так само як і не дотримано порядку фіксування дефектів у проведених роботах.

Частина друга ст. 852 ЦК України надає право замовнику в разі істотних недоліків (якими згідно договору №УС450 від 20.03.2014 року є недолік, який виник з вини виконавця, внаслідок якого неможливо використовувати предмет ремонту відповідно до його цільового призначення, або після його усунення проявляється знову з незалежних від замовника причини і при цьому наділений хоча б однією з ознак: він взагалі не може бути усунутий; його усунення потребує понад тридцять робочих днів) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

При цьому, заявляючи вимогу згідно ч. 2 ст. 852 ЦК України, позивач має довести наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням з вини відповідача.

Як правомірно вказано місцевим господарським судом, приватне підприємство фірма «МГТ» не надало жодних належних доказів, що підтверджували б істотне порушення договору відповідачем, та наявності підстав (всіх елементів правопорушення: протиправну поведінку відповідача, спричинення позивачу збитків у заявлених ним розмірах, причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та збитками позивача), необхідних для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків.

Апелянт, позивач у справі, посилаючись на приписи ч. 3 ст. 858 ЦК України стверджує, що він, у зв'язку з істотними недоліками у виконаних відповідачем роботах, які не були усунуті відповідачем, як підрядником, направивши повідомлення №220 від 30.07.2014 року про дострокове розірвання договору, скористався правом одностороннього розірвання договору, а тому договір №УС450 від 20.03.2014 року слід вважати розірваним, а сплачені позивачем грошові кошти підлягають стягненню з відповідача. Однак, з такими твердженнями колегія суддів не погоджується і зазначає наступне.

Частинами 1-3 ст. 858 ЦК України передбачено, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Підрядник має право замість усунення недоліків роботи, за які він відповідає, безоплатно виконати роботу заново з відшкодуванням замовникові збитків, завданих простроченням виконання. У цьому разі замовник зобов'язаний повернути раніше передану йому роботу підрядникові, якщо за характером роботи таке повернення можливе.

Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

З системного аналізу вищезазначеної статті вбачається, що правовими наслідками неналежного виконання підрядником замовлених робіт є не право вимоги повернення сплачених за такі роботи коштів, а право вимоги безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

При цьому, право на односторонню відмову від договору, закріплене ч. 3 даної статті, разом із вимогою відшкодування збитків, виникає у замовника лише у випадку істотного порушення (відступів, недоліків роботи) підрядником умов договору, що не може бути усунуте. Разом з цим, для задоволення вимоги, заявленої на підставі ч. 3 ст. 858 ЦК України, необхідним є доведення факту неналежного виконання саме відповідачем, як підрядником, умов договору і доведення причинно-наслідкового зв'язку між таким невиконання і збитками, які підлягають сплаті.

Матеріали справи не містять належних доказів, що саме стало підставою несправності АКПП - неналежне виконання відповідачем робіт чи допущені позивачем порушення при самостійному монтажі АКПП, тоді як доведення протиправної поведінки відповідача, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками, і вини відповідача є обов'язковим для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків згідно ст. ст. 852, 858 ЦК України.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що у позовній заяві позивачем не було визначено правову природу коштів, які позивач просить стягнути з відповідача, враховуючи те, що ні умовами договору, ні нормами цивільного законодавства не передбачено повернення попередньої оплати у зв'язку з неналежним виконанням підрядником договірних зобов'язань, оскільки в останньому випадку настають правові наслідки, передбачені ст. 852, 858 ЦК України.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком Господарського суду міста Києва, що в межах заявлених позовних вимог про стягнення перерахованих приватним підприємством фірмою «МГТ» грошових сум, позивачем не доведено повного складу цивільного правопорушення, необхідного для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків. А саме не доведено невиконання відповідачем робіт за договором на внесену позивачем суму коштів у розмірі 30232,42 грн., і також не доведено причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками.

Разом з цим, місцевий господарський суд правомірно відмовив у стягненні 2 500,00 грн, сплачених за послуги з дефектування АКПП, оскільки такі роботи були прийняті позивачем без зауважень та заперечень (акти підписані), а відтак підстав для їх відшкодуванню позивачу немає.

Також, приватним підприємством фірмою «МГТ» заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 1 465,23 грн згідно п. 8.2. договору за несвоєчасне виконання відповідачем ремонтних робіт.

Згідно п. 8.2. договору за порушення обов'язків з своєчасного виконання ремонтних робіт виконавець зобов'язаний сплатити замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня від ціни робіт за кожен день прострочення.

Статтями 193, 199 ГК України, частиною 1 статті 216 ЦК України передбачено, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписом ст..1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З вищенаведених норм законодавства вбачається, що пеня та її визначення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ встановлюється за невиконання саме грошового зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України. В той час, обов'язок відповідача виконати ремонтні роботи, передбачені укладеним сторонами договору, не є грошовим обов'язком, а тому вимога про стягнення пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, заявлена згідно вимог частини 3 статті 549 ЦК України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», які передбачають застосування відповідальності за неналежне виконання саме грошових зобов'язань, є безпідставною. Така правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду України (постанова Верховного Суду України від 03.12.2013 року у справі №3-35гс13, від 06.06.2012 року у справі №6-49цс12).

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок господарського суду міста Києва про відмову у стягненні з товариства з обмеженою відповідальністю «ТДС УкрСпецтехніка» пені у розмірі 1 465,23 грн.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва 08.04.2015 року у справі №911/5245/14 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу №185 від 29.04.2015 року приватного підприємства фірми «МГТ» на рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2015 року у справі №911/5245/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.04.2015 року у справі №911/5245/14 залишити без змін.

3. Справу № 911/5245/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

В.Г. Суховий