ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

30 червня 2015 року Справа № 915/2031/14

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: Плахотнюк Н.В. - дов. №2 від 05.01.2015,

представника відповідача: Непочатих А.Є.- довіреність №201/01-04 від 14.04.2015.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації № 245/01-04 від 05.05.2015 про відстрочку виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 04.02.2015 по справі №915/2031/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембуд-Ніка»

(юр. адреса: 54001, м.Миколаїв, пр.Героїв Сталінграду, 17, кв.33

пошт. адреса: 54000, м.Миколаїв, пр.Миру, 54-В),

до відповідача: Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації (55030, м.Миколаїв, вул.Шевченка, 40),

про: стягнення 167314,44 грн., з яких: 121920,68 грн. заборгованості за договором №10/10-11 від 14.10.2011, 19967,46 грн. збитків від інфляції, 3236,74 грн. - 3% річних та 22189,56 грн. пені.

Згідно заяви про зменшення позовних вимог №45 від 02.02.2015: стягнення 151285,17 грн., з яких: 121920,68 грн. заборгованості за договором №10/10-11 від 14.10.2011, 25847,18 грн. збитків від інфляції та 3517,32 грн. - 3% річних, -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 04.02.2015 з відповідача на користь позивача стягнуто 121920,68 грн. основного боргу, 25847,18 грн. збитків від інфляції, 3517,32 грн. - 3% річних та 3025,70 грн. судового збору.

05.05.2015 від Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації (надалі - Управління) до суду надійшла заява №245/01-04 про відстрочення виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 04.02.2015 до 01.03.2016.

В обґрунтування своєї заяви Управління посилається на наступне:

- боржник є бюджетною установою, яка утримується за рахунок фінансування з Державного бюджету України і не має власних обігових коштів, які можна було б направити на погашення заборгованості перед стягувачем. Наявні на рахунку відповідача грошові кошти, які надійшли від здачі приміщень в оренду не можуть бути направлені на погашення заборгованості перед позивачем, оскільки такі дії матимуть характер нецільового використання коштів.

- Головне управління державної казначейської служби України у Миколаївській області здійснює проведення платежів за дорученнями лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України. Погашення кредиторської заборгованості може бути вирішено тільки після визначення Міністерством фінансів України та Мінрегіоном України відповідних джерел фінансування та відкриття бюджетної програми, спрямованої на погашення кредиторської заборгованості минулих років. Загальна сума кредиторської заборгованості за бюджетною програмою «Реалізація пілотних проектів у сфері житлово-комунального господарства», прийнята Законом України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» становить 1375300,0 грн.

- боржником вживались та продовжують вживатись усі залежні від нього заходи для отримання бюджетного фінансування та розрахунків з кредиторами, зокрема, протягом 2012-2014 років Управління неодноразово зверталось до Мінрегіону України як головного розпорядника бюджетних коштів з проханням вирішити питання погашення кредиторської заборгованості. Однак відповідної програми та бюджетних видатків на погашення кредиторської заборгованості у зазначений період передбачено не було. На даний час на запит Управління від Мін регіону надійшов лист, з якого вбачається, що за вказаною бюджетною програмою було направлено звернення до Міністерства фінансів України, а при підготовці бюджетного запиту на 2015-2017 роки надано пропозиції щодо відкриття у 2015 році окремою бюджетної програми для погашення заборгованості. Відповідно до відповіді Міністерства фінансів України, питання виділення коштів з державного бюджету для погашення кредиторської заборгованості за бюджетними програмами може бути вирішено шляхом внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» за підсумками трьох кварталів 2015 року у разі перевищення показників надходження державного бюджету, врахованих у розписі державного бюджету на відповідний період більше ніж на 15 відсотків. Оскільки протягом 2015 року Верховною Радою України можуть прийматись закони про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», то кінцевою датою можливого виконання рішення суду є 31.12.2015. У випадку відсутності коштів на погашення заборгованості у 2015 році, Управління розраховує не включення відповідних асигнувань до Державного бюджету 2016 року. У такому випадку, можливий термін затвердження кошторисів головним розпорядником бюджетних коштів та доведення асигнувань до розпорядників нижчого рівня - перший квартал 2016 року.

Позивач проти заяви Управління заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що:

- кредиторська заборгованість існує вже досить тривалий час з 2011 року і відповідачем в її погашення не було перераховано жодних грошових коштів;

- наведені відповідачем в обґрунтування заяви обставини не є виключними в розумінні ст.121 ГПК України, оскільки протягом 2012-2014 років у Законах України про державний бюджет не були передбачені видатки на погашення кредиторської заборгованості за бюджетною програмою «Реалізація пілотних проектів у сфері житлово-комунального господарства». Якихось гарантій того, що рішення суду буде виконано у запропонований відповідачем термін немає і надана Управлінням переписка з Мінрегіону України та Міністерством фінансів України цього також не доводять;

- боржником не надано суду доказів відсутності коштів на його рахунках. В той же час, за інформацією позивача, на незахищеному рахунку боржника перебувають грошові кошти у сумі 25000,0 грн. від здачі приміщень в оренду, які відповідач не має наміру перерахувати в погашення боргу;

- при прийнятті рішення щодо відстрочки виконання рішення суд має враховувати фінансовий стан обох сторін. Так, неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань відповідачем зумовилоукладання позивачем договорів кредитування з банківськими установами; звернення до податкових органів із заявами про розстрочення сплати податків та несвоєчасні розрахунки з контрагентами, про що свідчать направлені на адресу позивача претензії.

Розглянувши заяву Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Положеннями п.7.1.1, 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Стаття 121 ГПК України не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Відповідно до п.12 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 3.08.2011 (у редакції постанови КМУ №45 від 30.01.2013) у разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення про стягнення коштів або унеможливлюють його виконання, орган Казначейства може на підставі відповідного рішення органу, який видав виконавчий документ, здійснити відстрочку та/або розстрочку безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам у встановлений таким рішенням спосіб.

З наведеного вище випливає, що передумовою для відстрочки виконання рішення є наявність конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України

Частиною 1 ст.48, п.п.1-3 ч.2 ст.49 Бюджетного кодексу України встановлено, що розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами Казначейства України.

Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі наявності: відповідного бюджетного зобов'язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми (у разі застосування програмно-цільового методу у бюджетному процесі); у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Листом від 27.04.2015 Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області повідомило, що на вказану дату на рахунку боржника недостатньо відкритих асигнувань для виконання судового рішення. Платежі за дорученням боржника здійснюються лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України (а.с.110).

При цьому, кредиторська заборгованість за бюджетною програмою «Реалізація пілотних проектів у сфері житлово-комунального господарства» у розмірі 1361984,64 грн. (у т.ч. по рішенню суду у даній справі) зареєстрована у Державній казначейській службі на підставі відповідних звітів відповідача (а.с.170).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем протягом 2012-2015 років приймались необхідні заходи щодо включення асигнувань на погашення кредиторської заборгованості минулих років, шляхом неодноразового звернення до Міністерства регіонального розвитку України, як головного розпорядника бюджетних коштів (та подальших звернень до Міністерства фінансів України), з вимогою вирішення питання погашення кредиторської заборгованості, про що свідчать листи Міністерства регіонального розвитку України (а.с.58, 116-118) та лист Міністерства фінансів України (а.с.173).

Проте, як свідчить витяг із Додатку №3 до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» (а.с.112-115), кошторис Управління на 2015 рік (а.с.198) та затверджений відповідачу паспорт бюджетної програми на 2015 рік за КПКВК 7841010 (а.с.199-203), Управлінню житлово-комунального господарства облдержадміністрації не передбачені видатки на погашення кредиторської заборгованості за відповідними бюджетними програмами минулих років, у тому числі по бюджетній програмі «Реалізація пілотних проектів у сфері житлово-комунального господарства».

Вказані обставини, на думку суду свідчать про те, що боржник не уникає від свого обов'язку перед стягувачем, а навпаки шукає шляхи та вживає заходи для погашення боргу, однак у зв'язку з несприятливою економічною ситуацією в Україні не може виконати рішення суду негайно.

Так, згідно балансу відповідача станом на 01.01.2015 загальна сума кредиторської заборгованості по Управлінню житлово-комунального господарства облдержадміністрації становила 10084078,16 грн., в тому числі за бюджетними програмами, по яким головним розпорядником бюджетних коштів виступало Міністерство регіонального розвитку України - 2321067,87 грн. (а.с.166-169).

Згідно звітів про результати фінансової діяльності підприємства за 2014 рік, дефіцит бюджету за загальним фондом становить 9742798,54 грн., у тому числі по коду 275 (Міністерство розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України) дефіцит становить 1996446,40 грн. (а.с.204, 205).

Звіт про рух грошових коштів за 2014 рік по коду 275 (Міністерство розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України) також свідчать про відсутність надходжень на погашення кредиторської заборгованості за бюджетною програмою «Реалізація пілотних проектів у сфері житлово-комунального господарства» (а.с.207).

В обґрунтування свого твердження про складний фінансовий стан підприємства, позивачем надані суду укладені з банківськими установами у 2013 році договори кредитування (а.с.138-148); претензії контрагентів у зв'язку з несвоєчасною оплатою поставленої продукції (а.с.149-153) та договори з податковими органами про розстрочення сплати податків (а.с.155-158).

Чи є ці фінансові зобов'язання критичними для стягувача, та чи вплине відстрочка виконання рішення по даній справі негативно на платоспроможність позивача, суд оцінити не в змозі, оскільки відомостей про фінансовий та майновий стан позивача, а саме: прибутковість або збитковість, виходячи з даних його фінансової звітності, суд не в змозі, оскільки таких даних стягувачем не надано.

З приводу посилань позивача на те, що відповідач мав можливість здійснити часткове погашення заборгованості шляхом перерахування коштів, які надійшли від здачі приміщень в оренду, судом встановлено наступне.

Надходження від орендної плати управління житлово-комунального господарства облдержадміністрації передбачені кошторисом на 2015 рік за КПКВК 7841010 «Здійснення виконавчої влади у Миколаївській області» (а.с.198).

Відповідно до вимог ст.13 Бюджетного кодексу України, видатки за рахунок власних надходжень від плати за оренду майна бюджетних установ спрямовуються виключно на утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ. Саме такі видатки передбачені затвердженим на 2015 рік управлінню кошторисом за КПКВК 7841010 «Здійснення виконавчої влади у Миколаївській області».

Згідно із п.2 ст.49 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі одночасної наявності:

- відповідного бюджетного зобов'язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету;

- затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми;

- відповідних бюджетних асигнувань у розпорядників бюджетних коштів .

Відповідно, нецільовим використанням бюджетних коштів, згідно ст.119 Бюджетного кодексу України, є їх витрачання на цілі, що не відповідають:

- бюджетним призначенням, встановленим законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет);

- напрямам використання бюджетних коштів, визначеним у паспорті бюджетної програми або в порядку використання бюджетних коштів;

- бюджетним асигнуванням (розпису бюджету, кошторису, плану використання бюджетних коштів).

Таким чином, направлення Управлінням власних надходжень від орендної плати на погашення кредиторської заборгованості перед ТОВ «Житлорембуд-Ніка», за умови визначеного кошторисом певного бюджетного призначення цих коштів, буде вважатись здійсненням відповідачем платежів поза межами бюджетних асигнувань, що в силу приписів п.24 ст.116 Бюджетного кодексу України, є порушенням бюджетного законодавства.

Отже, викладене свідчить про відсутність у відповідача у даний час будь-яких асигнувань на погашення заборгованості перед позивачем.

За вказаних обставин, вжиття на даний час органами Казначейства заходів по примусовому виконанню рішення суду по даній справі може призвести до блокування роботи Управління, неможливості виконувати покладені на нього державою завдання та додаткових витрат для відповідача.

Слід також зазначити, що відмова у задоволенні заяви відповідача не сприятиме відновленню порушених прав позивача та негайному виконанню рішення суду, оскільки боржник не має фактичної можливості на даний час погасити заборгованість.

Враховуючи, що протягом 2015 року Верховною Радою України можуть прийматися Закони про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», зокрема за підсумками трьох кварталів 2015 року, суд вважає за можливе задовольнити заяву відповідача частково та надати відстрочку виконання рішення суду до 01.10.2015.

Керуючись ст. ст. 86, 121 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Управління житлово-комунального господарства Миколаївської обласної державної адміністрації про відстрочку виконання рішення суду №245/01-04 від 05.05.2015 задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення суду від 04.02.2015 по справі №915/2031/14 до 01.10.2015.

3. В решті заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст.91, 93 ГПК України.

Суддя М.В. Мавродієва