ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р.Справа № 915/414/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.

суддів: Шевченка В.В., Головея В.М.,

при секретарі судового засідання Максиміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Щедров Є.В., довіреність № 26, дата видачі : 16.03.15;

від відповідача-1 - не з'явився,

від відповідача-2 - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські молочні продукти»

на рішення господарського суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року

по справі № 915/414/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко-Таєрс»

до 1)Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські молочні продукти»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Таєрс Центр»

про стягнення 49700,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніко-Таєрс" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські молочні продукти» 49700,00 грн., з яких 48 700 грн. - з ТОВ «Українські молочні продукти» за договором про відступлення права вимоги від 26.05.2014 року №26/05-14/1, та 1000 грн. - з ТОВ «Українські молочні продукт» та ТОВ «Таєрс Центр» за договором поруки №27 від 26.05.2014 року.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року по справі № 915/414/15 (суддя Васильєва Л.І.) позовні вимоги задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські молочні продукти" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЄРС" 48 700,0 грн. боргу, 1790,24 грн. судового збору.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські молочні продукти" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Таєрс Центр" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЄРС" - 1 000, 00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Таєрс Центр"на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЄРС" 36,76 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки зобов'язання підтверджене відповідними правочинами, укладеними між сторонами, строк виконання зобов'язання настав на момент звернення позивача до суду, а заборгованість відповідачем не погашена.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські молочні продукти» звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Миколаївської області скасувати та постановити нове рішення, яким відповідача позивачу в задоволенні позову повністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що не отримував від ТОВ «Шина Юг» повідомлення про виконання останнім зобов'язання перед ТОВ «Нокіан-Юг», а отже на думку апелянта, ТОВ «Шина Юг» не здійснювало сплати заборгованості.

Крім того, скаржник зазначає, що до позовної заяви не долучено доказів виконання новим боржником прийнятого від первинного боржника зобов'язання та повідомлення про це відповідачем у порядку п.2.4, 2.5 договору про переведення боргу, отже строк виконання зобов'язання не настав.

Також апелянт вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, зокрема, судом не взятий до уваги відзив відповідача на позовну заяву, а справу розглянуто за відсутності представника відповідача, хоча відповідач вперше не з'явився в судове засідання.

В судове засідання 07.07.2015 року не з'явився представник апелянта, при цьому 30.06.2015 року до суду надійшло клопотання від нього про розгляд апеляційної скарги без участі скаржника.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги ТОВ «Українські молочні продукти» без участі представника скаржника.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23.02.2012 року між ТОВ "Нокіан-Юг" та ТОВ "Українські молочні продукти" було укладено договір поставки від № 742, за умовами п. 1.1 якого постачальник (ТОВ "Нокіан-Юг") зобов'язався на умовах визначених договором поставити автошини, автозапчастини, обладнання, мастильні матеріали, автохімію та автоаксесуари та інше, а покупець (ТОВ "Українські молочні продукти") зобов'язався в порядку та на умовах договору прийняти та оплатити товар.

На виконання умов договору ТОВ "Нокіан-Юг" поставило в адресу ТОВ "Українські молочні продукти" шини відповідно до видаткових накладних від 16.03.2012 року № РН-0000169, від 20.03.2012 року № РН-0000179, на загальну суму 57 200,0 грн.

Платіжними дорученнями № 90 від 20.03.2012р., №122 від 03.05.2012р. ТОВ «Українські молочні продукти» оплатив товар на загальну суму 7 500,00 грн.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що після часткової сплати заборгованість ТОВ "Українські молочні продукти" за договором поставки від № 742 склала 49700,00 грн..

16.05.2012 року між ТОВ "Українські молочні продукти" (первісний боржник), ТОВ "Шина Юг" (новий боржник), ТОВ "Нокіан-Юг " (кредитор) був укладений договір про переведення боргу № 16/05-12/1, за умовами п. 1.1 якого первісний боржник переводить на нового боржника зобов'язання в розмірі 49700,00 грн. за договором поставки № 742 від 23.02.2012р., укладеним між первісним боржником та кредитором.

Відповідно до п. 2.1 договору, зобов'язання, що передається на умовах цього договору, повинно бути виконано новим боржником в строк до 01.12.2014р. Згідно п. 2.4 договору, новий боржник зобов'язаний протягом 7 календарних днів із дня виконання ним зобов'язання перед кредитором письмово повідомити первісного боржника про таке виконання із зазначенням дати суми і форми виконання та з додаванням завірених новим боржником копій документів, що підтверджують проведене виконання.

На виконання вказаних умов договору, ТОВ "Шина Юг" сплатив на користь ТОВ "Нокіан Юг" заборгованість в сумі 49700,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою (№ 5 від 27.07.2012р. ПАТ "ВТБ Банк" Відділення "Миколаївське").

Відповідно до п.3.4 договору про переведення боргу, з моменту підписання договору новий боржник стає кредитором первісного боржника на суму, вказану у п.1.1 договору. Первісний боржник повинен сплатити грошові кошти, що зазначені в п. 1.1 договору новому боржнику в строк до 31.12.2014р.

26.05.2014р. ТОВ "Шина Юг" та ТОВ "НИКО-ТАЕРС" уклали договір про відступлення права вимоги від року № 26/05-14/1, за умовами якого ТОВ "Шина Юг" передав, а ТОВ "НИКО-ТАЕРС" прийняв право вимоги, яке належить первісному кредитору за договором переведення боргу № 16/05-12/1. Право вимоги, яке відступається за договором, розраховується із суми зобов'язань по первісному договору та оцінено сторонами в сумі 49700,00 грн.

26.05.2014 року на адресу ТОВ "Українські молочні продукти" було направлено повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, яке було отримано першим відповідачем 30.05.2014 року.

10.02.2015 року на адресу ТОВ "Українські молочні продукти" було направлено вимогу про сплату боргу, копії договору поставки, договору про відступлення права вимоги, договору про переведення боргу, які отримані першим відповідачем 18.02.2015 року.

Відповідно до норм ст. ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача, оскільки встановлені обставини справи свідчать про наявність заборгованості відповідачем, при цьому, доказів погашення боргу відповідачем не надано.

Отже, заборгованість ТОВ "Українські молочні продукти" в сумі 49700,00 грн. підтверджена матеріалами справи, а саме: копіями видаткових накладних від 16.03.2012 року № РН-0000169, від 20.03.2012 року № РН-0000179, довіреностями № 13 від 14.03.2012р., № 14 від 20.03.2012р. на загальну суму 57200 грн., в свою чергу відповідач частково погасив заборгованість у розмірі 7500 грн.

Статтею 520 Цивільного кодексу України визначено, що боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Підпунктом 1 пункту 1 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

На думку судової колегії, ТОВ «Шина Юг» та ТОВ «НИКО-ТАЕРС» уклали договір про відступлення права вимоги від 26.05.2014 року № 26/05-14/1 із дотриманням вимог чинного законодавства, а саме направлено на адресу ТОВ "Українські молочні продукти" повідомлення про заміну кредитора у зобов'язанні, яке було отримано першим відповідачем 30.05.2014 року (а.с. 30-37).

Крім того, 26 травня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКО-ТАЄРС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Таєрс Центр" був укладений договір поруки №27, відповідно до якого поручитель (відповідач-2) поручається перед кредитором за виконання обов'язків ТОВ "Українські молочні продукти" зі здійснення оплати за поставлений товар (шини автомобільні) у сумі 49 700,00 грн. у відповідності з вимогами договору поставки від 23.01.2012 року № 742, укладеному між ТОВ "НОКІАН-ЮГ" та ТОВ "Українські молочні продукти", договору про переведення боргу від 16.05.2012 року № 16/05-12/1, укладеному між ТОВ "Шина-Юг", ТОВ "НОКІАН-ЮГ", ТОВ "Українські молочні продукти", договору про відступлення права вимоги від 26.05.2014 року № 26/05-14/1, укладеному між ТОВ "Шина-Юг" та ТОВ "НІКО-ТАЄРС".

У відповідності до п.1.2 договору, у разі порушення боржником основного договору, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники на суму 1000,00 грн. Пунктом 3.2.2 договору передбачено обов'язок поручителя, у разі одержання від кредитора вимоги про виконання зобов'язань за договором не пізніш, ніж у триденний строк з дня її отримання виконати обов'язки, визначені у вимозі.

21 січня 2015 року у відповідності до умов укладеного сторонами договору поруки від 26.05.2014 року № 27 другому відповідачу була вручена вимога про сплату існуючої заборгованості ТОВ "Українські молочні продукти" у сумі 1 000, 00 грн.

Статтями 553, 554 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції обґрунтовано стягнув солідарно з ТОВ «Таєрс Центр», який виступив поручителем перед позивачем за зобов'язаннями відповідача, та Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські молочні продукти», який є боржником, 1000 грн.

Доводи апелянта про те, що строк виконання зобов'язання не наступив, спростовуються матеріалами справи, а саме банківською випискою від 27.07.2012 року, з якої вбачається, що ТОВ «Шина-Юг» перерахувало на рахунок ТОВ «Нокіан-Юг» 49 700 грн. по договору про переведення боргу від 16.05.2012 року (а.с.43).

До того ж, відповідно до п.2.5 договору про переведення боргу №16/05-12/1 від 16.05.2012 року, з моменту виконання новим боржником прийнятого від первинного боржника зобов'язання, у нового боржника виникає право вимоги до первісного боржника в сумі, зазначеній в п.1.1 цього договору. Первісний боржник зобов'язаний сплатити грошові кошти в сумі 49 700 грн. новому боржнику в строк до 31 грудня 2014 року.

Оскільки грошові кошти в строк до 31.12.2014 року сплачені не були, тому судова колегія доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апелянта про порушення норм процесуального права, допущені судом першої інстанції також відхиляються, оскільки відкладення розгляду справи у зв'язку з неявкою сторін являється правом, а не обов'язком суду, яким суд може скористатись на наявності об'єктивних підстав.

Щодо посилань скаржника на те, що суд не взяв до уваги відзив на позовну заяву, судова колегія звертає увагу на те, що судове засідання 27.04.2015 року відбулось о 10:30 год, а відзив на позовну заяву надійшов в той же день, однак після судового засіданні - о 15:58, про що свідчить відмітка відповідального працівника канцелярії господарського суду Миколаївської області у правому нижньому куті відзиву, а тому суд не мав можливості вивчити зміст відзиву до судового засідання.

Разом з тим, відповідно до положень ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські молочні продукти» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 27 квітня 2015 року по справі № 915/414/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписаний 09.07 .2015 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.М. Головей

Суддя В.В. Шевченко