ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 року Справа № 904/3142/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Чоха Л.В.

при секретарі Мудрак О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Груднистий А.В., довіреність №808/12-1683 від 22.12.14, представник;

від відповідача: Мележик О.О., довіреність №ББУ/ПУ435/ВП/14 від 16.12.14, представник;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2015 року у справі № 904/3142/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг", м.Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2015р. у справі № 904/3142/15 (суддя Петренко І.В.) позов задоволено. Стягнуто з публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" 421084,36грн. основної заборгованості; 8421,69грн. судового збору

Не погодившись з даним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та відмовити в задоволені позовних вимог.

Посилається на те, що позивач по справі не довів належними та допустимими доказами факт поставки продукції по договору, оскільки не надав до суду доказів передачі в повному обсязі документів, передбачених п.4.3. договору.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 01.07.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 03.12.2013р. товариство з обмеженою відповідальністю "БЕРІНГ" (далі по тексту -позивач, постачальник) та публічне акціонерне товариство "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі по тексту - відповідач, покупець) уклали договір №13-16/433-КП (далі по тексту - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі по тексту - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному договорі і специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного Договору (пункт 1.1 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до даного договору, але не повинна перевищувати 999000,00грн., з урахуванням НДС.

Відповідно до пунктів 5.2, 5.3 договору, ціни на продукцію, що поставляється постачальником, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до даного договору. Розрахунки за продукцію, що поставляється постачальником по даному договору, здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на 60 (шестидесятий) календарний день з моменту поставки відповідної партії продукції. У випадку, якщо строк оплати приходиться на вихідний/неплатіжний день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобов'язань строк дії договору визначається до 31.12.2014р. включно. У випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов'язань за даним договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобов'язань (пункт 8.1 договору).

Позивач, у відповідності до підписаних сторонами специфікацій, поставив відповідачу товар на загальну суму 508690,55грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними та товарно-транспортними накладними (а.с. 14-83).

Відповідач, в порушення вимог договору, за поставлений товар, не розрахувався, що і стало підставою для звернення з позовом до суду про стягнення з відповідача 508690,55грн.

Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем було здійснено часткову оплату товару, внаслідок чого заборгованість зменшилась до 421084,36грн. 07.05.2015р. позивач звернувся з відповідною заявою про зменшення позовних вимог та просив стягнути основний борг у розмірі 421084,36грн. (а.с. 88-89).

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Оскільки відповідачем не надано доказів своєчасного розрахунку за поставлений товар, висновки суду про стягнення боргу в сумі 421084,36грн. ґрунтуються на матеріалах справи та відповідають приписам ст.526 ЦК України, ст.173,193 ГК України та умовам договору.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що позивач по справі не довів належними та допустимими доказами факт поставки продукції по договору, оскільки не надав до суду доказів передачі в повному обсязі документів, передбачених п.4.3. договору, не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач виконав договірні зобов'язання в обумовленому договором порядку, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та товарно-транспортними накладними(а.с.14-83).

Згідно ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідач не відмовлявся від товару та не вимагав від позивача надання будь-яких документів, що його стосуються.

Більш того, відповідачем було здійснено часткову оплату по договору, що підтверджує факт визнання поставки по спірному договору та визнання боргу.

Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про необґрунтоване незадоволення судом першої інстанції різноманітних клопотань, наданих з боку відповідача, а саме: про перенесення розгляду справи для надання можливості мирного врегулювання спору, про зупинення провадження у справі, про призначення справи до слухання колегією суддів у зв'язку із її складністю, про призначення судової експертизи, оскільки вказані клопотання безпідставні та необґрунтовані, і, як правильно зазначено господарським судом, спрямовані на затягування судового процесу.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області відповідає чинним нормам матеріального та процесуального законодавства, встановленим фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105, ч. 2 ст.121 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2015 року у справі № 904/3142/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя С.Г. Антонік

Суддя Л.В. Чоха

Постанова виготовлена в повному обсязі 06.07.2015 року.