ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 р. Справа № 917/1019/15

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каліпсо-інвест" (вул. Петра Слинька, буд. 53, кв.19, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500)

про стягнення 15034,65 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: Ребрик С.М.

від відповідача: не з'явився

Розглядається позовна заява про стягнення 15034,65грн., з них: 9164,94 грн. заборгованості за кредитом, наданим згідно заявки про відкриття поточного рахунку від 18.03.2014р., 3638,49 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 2231,22 грн. пені.

Ухвали суду від 18.05.2015р., від 11.06.2015р., надіслані відповідачу на адресу: вул. Петра Слинька, буд. 53, кв.19, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, повернулися до суду з відміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання (а.с.52-54, 81-83).

За даними спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.05.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Каліпсо-інвест" зареєстроване, як юридична особа за адресою: вул. Петра Слинька, буд. 53, кв.19, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500 (а.с.51). На дату цього судового засідання ці дані не змінилися.

Відповідно до ст. 64 ГПК України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місце проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

На дану адресу судом надсилалися ухвали по цій справі. Отже, відповідач належно повідомлений про час та місце розгляду даної справи.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом докази не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Строк розгляду справи закінчується, підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 01.07.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каліпсо-інвест" (відповідач) звернувся до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (позивача) з заявою від 17.01.2014 р. про відкриття поточного рахунку, а також з заявою про приєднання до умов надання банківських послуг від 17.01.2014р. згідно умов якої відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - Умови), тарифів банку, що розмішені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., Умов надання гарантованих платежів за рахунок кредитних коштів, які разом із цією заявою складають кредитний договір (далі - Договір); (а.с.92, 93).

Відповідно до умов вказаного Договору відповідачу було відкрито рахунок 6618 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

18.03.2014р. відповідач надав Банку заяву про надання послуги "Гарантовані платежі" (а.с.30).

Розділом 3.2.2 зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Послугу "Гарантований платіж" позивач надає, для виконання грошових зобов'язань за господарськими договорами, що укладаються між Клієнтом та його контрагентами, а також між Клієнтом і позивачем (далі - послуга). Послуга надається у вигляді виконання ПАТ КБ "Приватбанк" заявок на договірне списання коштів (далі - «гарантований платіж» або «заявка»), згідно якої клієнт-платник доручає ПАТ КБ "Приватбанк" зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається ПАТ КБ "Приватбанк", як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами (п. 3.1.1.73 Умов).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" - Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п.3.2.2.1. Умов - кредит надасться в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів і винагороди.

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей про господарський договір, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта / кредитних / змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 Умов). Всі зазначені реквізити вказані в виписках по рахунках відповідача.

Після отримання банком за допомогою системи дистанційного обслуговування Заявки (система Internet Banking Приват-24 - офіційний канал зв'язку між Банком та клієнтом відповідно до п. 1.1.1.91. Умов), банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні Послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника (п. 3.1.1.75. Умов).

Відповідно до п. 3.2.2.2. Умов Клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці Клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання Клієнтом заявки до дати виконання заявки Клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці Клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується Клієнтом в дату надання в Банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів до 30.06.2014 року Клієнт за користування кредитом сплачує банку відсотки в розмірі 28% річних, а починаючи з 01.07.2014 року Клієнт за користування кредитам сплачує банку відсотки в розмірі 36% річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості Клієнтом за кредитом у строк до 30 днів, включно, на 31-й день -заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому за користування кредитом Клієнт платить відсотки в розмірі 56% річних від суми заборгованості.

Відповідно до п.3.2.2.7.5. Умов - Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого "Умовами, змінити умови кредитування-вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Відповідач звертався до Банку з заявками на гарантований платіж від 18.03.2014р. № 16, від 23.06.2014р., за якими прохав перерахувати з кредитного рахунку грошові кошти за рахунок кредитних коштів для здійснення платежів відповідача (а.с.40).

Прийняття до виконання вказаних заявок було підтверджено позивачем (а.с.41).

На виконання зобов'язань за договором позивач надавав відповідачу кредитні кошти, проте в порушення договірних зобов'язань відповідач не повернув 9164,94 грн. кредитних коштів, прострочена заборгованість виникла з 05.08.2014р. Зазначене підтверджується меморіальними ордерами, виписками банку по рахунку обліку кредиту та письмовими поясненнями позивача від 11.06.2015р. (а.с.43-45, 57,63).

Також за період 17.07.2014р. по 27.03.2015р відповідач має заборгованість за процентами на суму 3638,49 грн. за користування кредитом. Зазначене підтверджується виписками банку по рахунку обліку процентів та письмовими поясненнями позивача (а.с.57, 65-67).

Претензією від 20.02.2015р. позивач звертався до відповідача з вимогою погасити вказану заборгованість, що підтверджується засвідченими поштовим відділенням списком згрупованих поштових відправлень від 21.03.2015р. та описом вкладення до цінного листа (а.с.47-48).

Відповідач оплати боргу не провів.

Статтею 525 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ч.1 ст.1067 ЦК України).

За статтею 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

В ст. 14 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 5 квітня 2001 року N 2346-III (далі - Закон № 2346-ІІІ) визначено, що банк та користувач укладають договір щодо порядку та умов використання електронного платіжного засобу.

Згідно ст. 25 № 2346-ІІІ для ініціювання переказу в межах України можуть застосовуватися електронні платіжні засоби як внутрішньодержавних, так і міжнародних платіжних систем у порядку, встановленому Національним банком України. Ініціювання переказу за допомогою електронних платіжних засобів має оформлюватися відповідними документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, що визначаються правилами платіжних систем.

В п. 3.3 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 N 223 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 липня 2010 р. за N 474/17769 (далі - Положення № 223) визначено, що кредитна лінія під операції зі спеціальними платіжними засобами відкривається банком на визначений термін і в межах установленого договором ліміту заборгованості або граничної суми кредитування. Строк дії кредитної лінії, яка відкривається під спеціальні платіжні засоби, установлюється договором.

Банк має право здійснювати емісію спеціальних платіжних засобів у вигляді мобільного платіжного інструменту та обслуговування операцій з їх використанням, передбачених правилами платіжної системи, відповідно до умов договору та цього Положення (п.4.1 Положення № 223).

Мобільний платіжний інструмент може бути реалізований в апаратно-програмному середовищі мобільного телефону або іншому бездротовому пристрої користувача (далі - мобільний пристрій), які обслуговує оператор телекомунікацій (п.4.2 Положення № 223).

Мобільні платежі здійснюються користувачами за банківськими рахунками (п.4.3 Положення № 223).

Емітент має право надавати користувачам змогу здійснювати мобільні платежі згідно з функціональними можливостями мобільних платіжних інструментів із використанням різних каналів телекомунікаційних мереж оператора, визначених правилами платіжних систем і договорами, і безконтактним способом (п.4.4 Положення № 223).

Користувачі мають право здійснювати операції із застосуванням мобільних платіжних інструментів відповідно до функціональних можливостей і технологічних особливостей мобільних пристроїв, правил платіжної системи (внутрішньобанківських правил), умов договору та вимог цього Положення. Користувачі мають право здійснювати операції з використанням мобільних платіжних інструментів у будь-якому місці їх обслуговування за наявності відповідного термінального обладнання, якщо інше не встановлено договором (п.4.6, п. 4.7 Положення № 223).

Згідно з п.18.1. ст. 18 Закону № 2346-ІІІ електронний документ на переказ має однакову юридичну силу з паперовим документом. Електронний підпис є обов'язковим реквізитом електронного документа на переказ.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розгляд даної справи відкладався, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, господарським судом в ухвалах пропонувалося відповідачу викласти свою правову позицію по спору та надати будь-які докази в її підтвердження. Відповідач вказаними правами не скористався.

Отже, господарським судом було створено сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав у відповідності до статей 43 , 22 ГПК України.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення 9164,94 грн. заборгованості за кредитом, 3638,49 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом є обгрунтованими.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно 3.2.2.10.1 Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.2.6.2, 3.2.2.9.1-3.2.2.9.3 даного договору, строків повернення кредита, передбачених п.п.3.2.2.2, 3.2.2.6.3, 3.2.2.6.16, 3.2.2.7.2, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.2.6.5, 3.2.2.9.4-3.2.2.9.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ , яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.2.2.. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до 3.2.2.10.4. Умов та Правил надання банківських послуг - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.3.2.2.10.1-3.2.2.10.3 здійснюється протягом 15 (п"ятнадцяти ) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за Договором позивачем правомірно нараховано 2231,22 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період 17.11.2014р.-27.03.2015р. (розрахунок - а.с.69, 77-84).

Отже, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

При вирішенні даного спору господарським судом також було враховано правові позиції Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 20 серпня 2013р. у справі № 15/5007/1293/12, правові позиції Харківського апеляційного господарського суду від 18.11.2014р. у справі № 917/985/14 з подібних правовідносин задля єдності судової практики.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати позивача зі сплати 1827,00 грн. судового збору покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Каліпсо-інвест" (вул. Петра Слинька, буд. 53, кв.19, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500; ідентифікаційний код 38459634) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094; поштова адреса: а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027, ідентифікаційний код 14360570) 9164грн. 94 коп. заборгованості за кредитом, 3638грн. 49 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 2231грн. 22 коп. пені, 1827грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 03.07.2015р.

Суддя Безрук Т. М.