ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року Справа № 41/207

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіМалетича М.М.,
суддів:Круглікової К.С.,
Мамонтової О.М.
розглянувши касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства "Київенерго"
на постанову за заявою про Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року Публічного акціонерного товариства "Київенерго" відстрочку виконання судового рішення
у справі№ 41/207 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю"Золотой Мандарин Ойл"
до треті особи із самостійними вимогами на предмет спору Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" 2. Дочірнє підприємство "Стальінвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут"
провиконання зобов'язання в натурі

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився,

відповідача: Кутиркін А.А., Матвеєва В.П.,

третьої особи 1: Горєв В.О.,

третьої особи 2: не з'явився,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.04.2009р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотой Мандарин Ойл" задоволено частково. Зобов'язано Акціонерну енергопостачальну компанію "Київенерго" повернути зі зберігання на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотой Мандарин Ойл" мазут марки М-100 загальною кількістю 24 627,097 тонн, заставною вартістю 54179613,40 грн., що знаходиться на зберіганні на "Теплоелектроцентраль № 5 Київенерго"АЕК "Київенерго". В іншій частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотой Мандарин Ойл" відмовлено. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" задоволено повністю. Зобов'язано Акціонерну енергопостачальну компанію "Київенерго" повернути в натурі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" мазут марки М-100 загальною кількістю 25 381,67 тонн заставною вартістю 55 839 674,00 грн., що знаходиться на зберіганні на "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго" АЕК "Київенерго". Позовні вимоги Дочірнього підприємства "Стальінвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут" задоволено повністю. Зобов'язано Акціонерну енергопостачальну компанію "Київенерго" повернути в натурі на користь Дочірнього підприємства "Стальінвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут" мазут марки М-100 у кількості 24 830,305 тонн заставною вартістю 54626671,00 грн., що знаходиться на зберіганні: 16 363,662 тонн на "Теплоелектроцентраль № 5 Київенерго"АЕК "Київенерго", 8 466,643 тонн на "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго"АЕК "Київенерго". Стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотой Мандарин Ойл" 25 500,00 грн. державного мита та 38,83 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" 25500,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на користь Дочірнього підприємства "Стальінвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут" 25500,00 грн. державного мита та 118,00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

06.05.2009 р. на виконання вищезазначеного рішення господарським судом міста Києва видано накази.

08.05.2009 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Золотой Мандарин Ойл", Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" та Дочірнє підприємство "Стальінвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут" звернулись з заявами про зміну способу виконання рішення господарського суду м. Києва від 21.04.2009 р.

Ухвалою від 12.05.2009 року заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотой Мандарин Ойл", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" та Дочірнього підприємство "Стальінвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут" про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду м. Києва від 21.04.2009 р. у справі 41/207 задоволено, змінено спосіб та порядок виконання рішення господарського суду від 21.04.2009 р. у справі № 41/207, стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Золотой Мандарин Ойл" 54179613,40 грн. вартості мазуту, стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" 55 839 674,00 грн. вартості мазуту, стягнуто з Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" на користь Дочірнього підприємства "Стальінвест" Товариства з обмеженою відповідальністю "Донметалзбут" 54626671,00 грн. вартості мазуту та видано накази.

13.03.2015 року Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулось до господарського суду м. Києва з заявою, в якій просило відстрочити до 01.01.2016 р. виконання ухвали господарського суду м. Києва від 12.05.2009 року у справі № 41/207 в частині погашення заборгованості перед товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Ресурси", у зв'язку зі складним фінансовим становищем.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.03.2015 року заяву публічного акціонерного товариства "Київенерго" про відстрочку виконання ухвали господарського суду м. Києва від 12.05.2009 року по справі № 41/207 задоволено: відстрочено виконання ухвали господарського суду м. Києва від 12.05.2009 року по справі № 41/207 в частині стягнення заборгованості з публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю " Торговий Дім " Ресурси" до 01.01.2016 року.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015р. ухвалу місцевого господарського суду від 23.03.2015р. скасовано та відмовлено ПАТ "Київенерго" в задоволенні заяви про відстрочку виконання ухвали господарського суду міста Києва від 12.05.2009р.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ПАТ "Київенерго" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 р. скасувати, а ухвалу місцевого господарського суду від 23.03.2015р. залишити в силі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Місцевий господарський суд, задовольняючи заяву ПАТ "Київенерго" про надання відстрочки виконання судового рішення від 12.05.2009 року по справі № 41/207 в частині стягнення заборгованості з публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" до 01.01.2016 року, прийняв до уваги, що надані докази засвідчують збитковість діяльності ПАТ "Київенерго" на даний час та врахував, що ПАТ "Київенерго" перебуває у реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у погашенні заборгованості, відповідно до ЗУ "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Скасовуючи ухвалу місцевого господарського суду та відмовляючи ПАТ "Київенерго" у задоволенні заяви про надання відстрочки виконання судового рішення від 12.05.2009 року по справі № 41/207 в частині стягнення заборгованості з публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" до 01.01.2016 року, суд апеляційної інстанції зазначив, що при задоволенні заяви ПАТ "Київенерго" суд першої інстанції не врахував пропорційно матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також не звернув увагу на те, що судове рішення про стягнення з ПАТ "Київенерго" коштів на користь ТОВ "Торговий дім "Ресурси" в розмірі 55 839 674 грн. не виконується з 2009 року та відповідач доказів вчинення дій щодо його виконання суду не надав. Крім того, апеляційний господарський суду вказав, що відповідно до ст. 121 ГПК України, саме лише посилання відповідача на скрутне фінансове становище не може слугувати підставою для відстрочки виконання рішення суду, доказів про відсутність на банківських рахунках коштів та майна, на яке можливо було б звернення стягнення відповідач суду не надав, а посилання заявника на тяжке фінансове положення товариства не є винятковою підставою, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, тому відсутні підстави для задоволення заяви про відстрочення судового рішення.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновком апеляційного господарського суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно з п. 7.1.1. Постанови пленуму Вищого Господарського Суду України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України " відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України " передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Зважаючи на вищезазначене, підставою для відстрочки виконання судового рішення можуть бути конкретні та виключні обставини, що ускладнюють його виконання або роблять його неможливим. При цьому колегія суддів зазначає, що визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання ухвали, суди повинні повно та всебічно з'ясувати всі обставини справи, врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Колегія суддів погоджується з судом апеляційної інстанції стосовно того, що задовольняючи заяву ПАТ "Київенерго" про відстрочку виконання ухвали, місцевий господарський суд не врахував пропорційно матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, не звернув увагу на те, що судове рішення про стягнення з ПАТ "Київенерго" коштів на користь ТОВ "Торговий дім "Ресурси" в розмірі 55 839 674 грн. не виконується з 2009 року та відповідач доказів вчинення дій, щодо його виконання суду не надав, тому апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Крім того, посилання відповідача на скрутне фінансове становище не може слугувати підставою для відстрочки виконання рішення суду. Доказів про відсутність на банківських рахунках коштів та майна, на яке можливо було б звернення стягнення, відповідач суду не надав.

Також колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанцій правомірно не взяв до уваги посилання відповідача на те, що ПАТ "Києвенерго" перебуває в реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до ЗУ "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетивного комплексу", оскільки положення ст. 3 зазначеного закону не регулюють правовідносини стосовно погашення заборгованості не визначеної у п.1.4 ст. 1, зокрема такої, яка не стосується неповних розрахунків за енергоносії.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення від 21.01.2009 року та ухвали від 21.05.2009 року заборгованість у відповідача виникла у зв'язку з невиконанням договору зберігання, предметом якого є мазут.

Таким чином, заборгованість відповідача не є невнесеною платою за товар (мазут), що спожитий у процесі виробництва (видобутку), передачі (транспортування) та/або постачання енергоносіїв.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов правильного та обґрунтованого висновку щодо відмови у задоволенні заяви ПАТ "Київенерго" про відстрочку виконання ухвали господарського суду міста Києва від 12.05.2009р.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не впливають на них, а тому підстави для її задоволення і скасування постанови Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року, ухваленої з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2015 року у справі №41/207 - без змін.

ГоловуючийМ. Малетич

Судді:К. Круглікова

О. Мамонтова