КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа№ 08/5026/1282/2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Буравльова С.І.

при секретарі судового засідання Товстенку О.Ю.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства ,,Русь - 95"

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 27.05.2015р. за результатами розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами

у справі № 5026/1282/2012 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Приватного підприємства ,,Русь - 95"

до 1.) Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Святослав"

2.) Публічного акціонерного товариства ,,Укргазбанк"

про визнання недійсним договору іпотеки

за заявою: Приватного підприємства ,,Русь - 95"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Черкаської області від 23.10.2012р. у справі № 08/5026/1282/2012

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23.10.2012р. у справі № 08/5026/1282/2012 в задоволенні позову Приватного підприємства ,,Русь - 95" до Товариства з обмеженою відповідальністю ,,Святослав", Публічного акціонерного товариства акціонерного банку ,,Укргазбанк" про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2013р. дане рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2013р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2013р. у справі № 08/5026/1282/2012 залишено без змін.

24.04.2015р. Приватне підприємство ,,Русь - 95" звернулося в господарський суд Черкаської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Черкаської області від 23.10.2012р. у справі № 08/5026/1282/2012, в якій просило скасувати вищевказане судове рішення та задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 27.05.2015р. в задоволенні заяви Приватного підприємства ,,Русь - 95" відмовлено повністю, а рішення господарського суду Черкаської області від 23.10.2012р. у справі № 08/5026/1282/2012 - без змін.

Мотивуючи зазначену ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що вказані ПП ,,Русь - 95" обставини у заяві не є нововиявленими у розумінні норм ГПК України і не могли б призвести до прийняття іншого рішення у справі.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Черкаської області від 27.05.2015р., Приватне підприємство ,,Русь - 95" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану ухвалу та задовольнити заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення у даній справі від 23.10.2012р. за нововиявленими обставинами, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю - визнати недійсним з моменту укладення договір іпотеки від 30.12.2008 року № 6 щодо нежитлових приміщень загальною площею 707,70 кв.м., що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Порика Василя, 13, який укладено між ТОВ ,,Святослав" та ВАТ АБ ,,Укргазбанк" і посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Заєць І.О. та зареєстрований у реєстрі за № 9985. В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначає, що він не погоджується з прийнятим рішенням, вважає його необґрунтованим, оскільки судом першої інстанції допущено неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки місцевого суду не відповідають обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. В додаткових обґрунтуваннях апеляційної скарги скаржник вказує на ті обставини, що суд першої інстанції в рішенні, яке позивач просить переглянути, виходив з тієї обставини, що ТОВ ,,Святослав" підтвердило рішенням у справі № 2-801/2007 свої майнові права на предмет іпотеки станом на 30.12.2008р., тому мало повний обсяг цивільної дієздатності для укладання договору іпотеки з ПАТ АБ ,,Укргазбанк" та передачі в іпотеку майнових прав на приміщення. Однак, постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2015р. у справі № 910/18969/14 за позовом ЗАТ ,,Сонат" до ПП ,,Русь - 95", ТОВ ,,Святослав" і Київського БТІ про застосування наслідків нікчемного правочину змінено рішення від 24.11.2014р. господарського суду міста Києва і викладено п. 2 його резолютивної частини в іншій редакції стосовно, зокрема, приміщення - визнано недійсним з моменту вчинення запис БТІ про право власності на приміщення ТОВ ,,Святослав" на тих підставах, що по - перше, на час вчинення запису БТІ (18.05.2007р.) існували судові арешти і заборони на користь ЗАТ ,,Сонат" щодо продажу ПП ,,Русь - 95" будь - якого майна, по - друге, рішення у справі № 2-801 2007 скасовано в апеляційному порядку 28.01.2015р. апеляційним судом Київської області, ТОВ ,,Святослав" повністю відмовлено в задоволенні позову, по - третє, рішенням апеляційного суду Київської області від 28.01.2015р. договір в простій письмовій формі від 18.01.2007р. купівлі - продажу, зокрема, і приміщення визнано нікчемним, чого, на думку скаржника, не було враховано судом першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач 2 вказує на її необґрунтованість, просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.06.2015р. колегією суддів у складі: головуючий суддя - Суховий В.Г., судді Жук Г.А., Мальченко А.О. апеляційну скаргу Приватного підприємства ,,Русь - 95" прийнято до розгляду, призначено розгляд скарги на 23.06.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. задоволено заяву про самовідвід судді Жук Г.А. від участі у розгляді справи № 08/5026/1282/2012.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р., враховуючи задоволення заяви судді Жук Г.А. про самовідвід, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі № 08/5026/1282/2012 колегію суддів у складі: головуючий суддя Суховий В.Г., судді Мальченко А.О., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.06.2015р. у справі № 08/5026/1282/2012 апеляційну скаргу Приватного підприємства ,,Русь - 95" прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Суховий В.Г., судді Мальченко А.О., Буравльов С.І. та призначено розгляд скарги на 07.07.2015р.

В судовому засіданні 07.07.2015р. представник скаржника підтримав доводи апеляційної скарги, представники відповідача 2 проти наведених доводів заперечили, представник відповідача 1 та прокуратури Черкаської області не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду скарги повідомлені своєчасно та належним чином ухвалою суду від 24.06.2015р.

Заяв про відкладення розгляду справи від відповідача 2 та прокуратури не надходило, у зв'язку з цим колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, представників відповідача 2, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Черкаської області від 27.05.2015р. у справі № 5026/1282/2012 має бути залишена без змін виходячи з такого.

Обгрунтовуючи подану заяву ПП ,,Русь - 95" посилається на ті обставини, що судовими рішеннями місцевого та апеляційного суду від 24.11.2014р. і 25.03.2015р. в господарській справі № 910/18969/14, сторонами у якій є ПП ,,Русь - 95" і ТОВ ,,Святослав", встановлено суттєві для постановлення рішення від 23.10.2012р. обставини, а саме:

- недійсності рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007р. у справі № 2-801 2007р. так і протиправність дій БТІ 18.05.2007р.;

- незаконності записів державної реєстрації за ТОВ ,,Святослав" права власності на приміщення на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007р. у справі № 2-801 2007р., оскільки останнє так і не набрало законної сили, ТОВ ,,Святослав" відмовлено в задоволенні позову про дійсність договору від 18.01.2007р. купівлі - продажу нерухомого майна через нікчемність цього договору;

- наявність заборон суду (арешту) на відчуження приміщення.

Як вказує заявник, зазначені обставини не були і могли бути відомі йому на час прийняття рішення від 23.10.2012р., та мають істотне значення для скасування рішення у даній справі та прийняття нового рішення про задоволення позову.

Положеннями ст. 112 ГПК України встановлено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ГПК України судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст. 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського cуду законної сили.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011р. ,,Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов:

- по-перше, їх існування на час розгляду справи,

- по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи,

- по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.12.2008р. між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком ,,Укргазбанк" (банк), правонаступником якого є ПАТ АБ ,,Укргазбанк" і ТОВ ,,Святослав" (позичальник) було укладено кредитний договір № 90, відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 113 726 000,00 грн. на поповнення оборотних коштів, зі сплатою 21% річних. Кредитна лінія відкривається з 26 грудня 2008р. строком на 12 місяців. Позичальник в будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит в повному обсязі в термін, не пізніше 25.12.2009р. (т.1, а.с. 45 - 52).

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредит, наданий банком, забезпечується всім належним позичальнику майном і коштами, на які може бути звернене стягнення в порядку, встановленому законодавством України.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком ,,Укргазбанк" (іпотекодержатель) і ТОВ ,,Святослав" (іпотекодавець) 30.12.2008р. було укладено договір іпотеки № 6 без оформлення заставної (далі - договір іпотеки, т.1, а.с. 65 - 66), предметом іпотеки за яким (п. 2.1.1) було нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення (в літ. А) загальною площею 707,70 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. В. Порика, 13, та належать Іпотекодавцю на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007 року, справа № 2-801 2007 р.

Пунктом 3.1.6. договору іпотеки передбачалось, що Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку одноразової чи неодноразових прострочок Іпотекодержателем сплати процентів за користування кредитними коштами, неповернення кредиту Іпотекодержателю, використання кредиту не за цільовим призначенням або порушення інших умов Кредитного договору, а також у випадку порушення Іпотекодавцем (третьою особою) умов зберігання або експлуатації чи страхування предмета іпотеки, порушення умов цього договору щодо розпорядження предметом іпотеки - незалежно від настання строку виконання по Кредитному договору, порушення провадження у справі про відновлення платоспроможності Іпотекодавця або визнання його банкрутом або при ліквідації юридичної особи - Іпотекодавця, незалежно від настання строку виконання Кредитного договору, якщо Іпотекодержатель і наступник Іпотекодавця не досягнуть згоди про інше.

Позивачем у даній справі заявлено позов про визнання недійсним договору іпотеки № 6 від 30.12.2008р., укладеного між відповідачами по справі, за яким в іпотеку ТОВ ,,Святослав" передав банку нежилі приміщення загальною площею 707,70 кв.м. по вул. Порика Василя, 13 на тих підставах, що договір купівлі - продажу приміщення від 18.01.2007р. між позивачем і відповідачем 1 був укладений в простій письмовій формі без його нотаріального посвідчення, тому в силу закону він є нікчемним і як нікчемний (недійсний) не породжував права власності на приміщення у ТОВ ,,Святослав", а отже, останній не міг передавати його в іпотеку за договором № 6 від 30.12.2008р. без згоди на те позивача.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 23.10.2012р. у даній справі в задоволенні позову відмовлено (т.1, а.с. 111 - 115). Мотивуючи вказане рішення суд першої інстанції вказав, що на момент укладання договору іпотеки ТОВ ,,Святослав" на праві приватної власності володів спірним майном згідно рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2007р. (правильною є дата 27.04.2007р.), то в нього, як у іпотекодавця, існувало право на укладання спірного договору іпотеки, оскільки був власником майна, переданого в іпотеку. Як зазначено в даному рішенні, хоча в подальшому на підставі низки судових актів, рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.04.2007р. (правильною є дата 27.04.2007р.) про визнання договору купівлі-продажу дійсним (за заявами про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та застосування повороту виконання рішення) право власності на нерухоме майно за ТОВ ,,Святослав" було скасовано, суд прийшов до висновку про наявність у діях позивача волі на здійснення відчуження спірного майна товариству ,,Святослав", оскільки договір купівлі-продажу було вчинено приватним підприємством ,,Русь-95" з власної волі та спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2013р. вказане судове рішення було залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2013р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.02.2013р. у справі № 08/5026/1282/2012 залишено без змін. Як вбачається з даної постанови, судом касаційної інстанції було проаналізовано на підставі фактичних обставин справи застосування судами першої апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та зазначено, що рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007 року у справі № 2-801/2007 за позовом ТОВ ,,Святослав" до ПП ,,Русь-95" та Гладкої Л.І. про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, було визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного 18.01.2007р. між ПП ,,Русь-95" і ТОВ ,,Святослав" та визнано право власності на об'єкти нерухомості, зокрема, нежитлові приміщення (літ. А) загальною площею 707,7 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Порика Василя, 13.

Також, рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2009р. у справі № 2-362/2009р. за позовом ТОВ ,,Святослав" до ТОВ ПП ,,Русь-95" та Гладкої Л.І. про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, та за позовом третьої особи із самостійними вимогами - Чернова М.І. до ТОВ ,,Святослав" про визнання договору купівлі-продажу дійсним, було визнано право власності Чернова М.І., зокрема, на нежилі приміщення (в літ. А) загальною площею 707,70 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. В. Порика, 13.

В подальшому, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.06.2010р. у справі № 2-362/2009р. № 8-14/2010р. за заявою ПП ,,Русь-95" про поворот виконання судового рішення, було здійснено поворот виконання рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.01.2009р. у справі № 2-362/2009р. № 8-14/2010р., скасовано реєстрацію права власності Чернова М.І. на нерухоме майно визначене цим судовим рішенням та зобов'язано Бюро технічної інвентаризації зареєструвати право власності на вказане нерухоме майно за ПП ,,Русь-95".

Однак, при розгляді справи про визнання недійсним договору іпотеки судами встановлено, що подальша зміна обставин щодо статусу ТОВ ,,Святослав", як власника іпотечного майна, що мало місце після укладення спірного договору іпотеки № 6 від 30.12.2008 року і що пов'язано, зокрема, із скасуванням рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007 року, для суду при прийнятті рішення про відмову у позові не має значення.

З рішення суду від 23.10.2012р. вбачається, що про недійсність (скасування) рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007р. суду було відомо, про що прямо вказано у тексті рішення (т.1, а.с. 115) та за змістом даного рішення для суду не мала значення зміна обставин після укладення договору іпотеки № 6 від 30.12.2008р. та скасування статусу власника майна у ТОВ ,,Святослав" на предмет іпотеки.

Як вірно вказав суд першої інстанції, встановлення судовим рішенням у справі № 910/18969/14 протиправності дій БТІ 18.05.2007р. і незаконність записів державної реєстрації за ТОВ ,,Святослав" права власності на приміщення, здійснені на підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007 року, є похідними обставинами після скасування рішення Фастівського міськрайонного суду. За наведених вище обставин, якщо для суду при прийнятті рішення від 23.10.2012р. не мала значення вже відома йому обставина скасування рішення Фастівського міськрайонного суду і подальша втрата ТОВ ,,Святослав" статусу власника іпотечного майна після укладення ним спірного договору іпотеки, то не мали б значення і всі інші обставини, які потягло за собою це скасування (зокрема, скасування записів щодо реєстрації майна).

Наявність заборон суду (арешту) на відчуження приміщення унеможливило б нотаріальне посвідчення спірного договору іпотеки № 6 від 30.12.2008 року на час його укладення, однак у судовому рішенні від 23.10.2012р. судом констатовано, що спірний договір є нотаріально посвідченим - він зареєстрований в Державному реєстрі іпотек за № 9984. Доказів неправомірності дій нотаріуса при посвідченні спірного договору іпотеки позивачем не надано.

Наявність арештів приміщення, на що посилається позивач, не має прямого відношення до висновків, викладених у рішенні суду від 23.10.2012 року. При прийнятті рішення суд спирався на існування рішення Фастівського міськрайонного суду щодо вказаного договору, яке було чинним на час укладення спірного договору іпотеки.

Крім того, в судовому рішенні господарського суду м. Києва від 24.11.2014р. у справі № 910/18969/14 констатовано, що арешт накладався на майно ПП ,,Русь-95" для виконання судового рішення від 07.03.2007р. (тобто відповідачем у цій справі був ПП ,,Русь-95"), тому позивач безпідставно зазначає, що він не знав і не міг знати про накладені арешти на його майно. Докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Стосовно обставин щодо нікчемності (недійсності) договору купівлі - продажу приміщення від 18.01.2007р., які встановлено постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/18969/14, то, на думку колегії суддів, зазначені обставини виникли у зв'язку із скасуванням апеляційним судом Київської області 28.01.2015р. рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2007р., тому цих обставин не існувало станом на 27.04.2007р., а отже, вони не є нововиявленими в розумінні ст. 112 ГПК України.

Також колегія суддів враховує, що, залишаючи без змін рішення суду від 23.10.2012р. суд апеляційної інстанції у постанові від 07.02.2013р., погодившись з мотивами відмови у позові судом першої інстанції, крім того зазначив, що спосіб захисту порушеного права повинен обиратися таким чином, щоб він найбільш повно відновлював порушене право позивача. Визнання недійсним чужого договору як факт (без застосування реституції) не має ніяких зобов'язуючих наслідків для сторін цього договору, оскільки судовим рішенням це питання не охоплюється. Приведення сторін договору (відповідачів по справі) у первісний стан також не матиме ніякого значення для позивача, оскільки майно за спірним договором у власність позивача автоматично передано не буде, а відбудеться лише його перехід між сторонами договору.

Глава 29 ЦК України визначає способи захисту права власника майна - це право власника на витребування майна із чужого незаконного володіння, витребування майна від добросовісного набувача, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання своїм майном, визнання права власності, визнання незаконним правового акта, що порушує право власності (ст. 387, 388, 391-393). Визнання недійсним договору, стороною в якому не є власник майна, даною главою не передбачений як визначений законом спосіб захисту порушеного права власності.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що вказані позивачем обставини не можуть вважатися нововиявленими, оскільки вони вже були відомі суду, не відповідають критерію, що вони не були і не могли бути відомі позивачу, а також не могли призвести до прийняття іншого рішення у справі.

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки спростовуються наведеним вище.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, як встановлено статтею 34 ГПК України. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано залишив без задоволення заяву Приватного підприємства ,,Русь - 95" про перегляд рішення господарського суду Черкаської області від 23.10.2012р. за нововиявленими обставинами.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для скасування ухвали господарського суду Черкаської області від 27.05.2015р. у справі № 5026/1282/2012, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Ухвала суду є законною, обґрунтованою та відповідає матеріалам справи, а тому її слід залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105, 106, 114 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства ,,Русь - 95" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Черкаської області від 27.05.2015р. у справі № 5026/1282/2012 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.Г. Суховий

Судді А.О. Мальченко

С.І. Буравльов