КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2015 р. Справа№ 6/291

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Сухового В.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Данилік Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 21.04.2015 року відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2009 року

у справі №6/291 (суддя - Ковтун С.А..)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Імека- Консалтинг»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Святошинінвестбуд»

та відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром»

про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва

за участю представників сторін:

від позивача - Петрик С.А. - довіреність від 11.06.2015 року

від відповідача 1- Ліпатов І.А.- довіреність б/н від 08.06.2015 року

від відповідача 2- Черномор О.О. - керівник; Ліпатов - договір № 04-03/15 від20.03.2015 року

ВСТАНОВИВ:

29.04.2009 року до господарського суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Імека- Консалтинг» (позивач у справі) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Святошинінвестбуд» (відповідач у справі), відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром», як третьої особи на стороні відповідача, про визнання права власності на будівельні матеріали в сумі 4 998 288,40 грн. (а.с. 8-10).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, на підставі договорів про відступлення права вимоги від 01.03.2009 року, набув право вимоги до відповідача - ТОВ «Святошинінвестбуд» на оплату робіт виконаних за підрядним договором № 508/1 від 19.05.2005 року, укладеним між ТОВ «Укоінвестбуд» та ТОВ «Святошинінвестбуд», та за підрядним договором № 7 від 01.08.2005 року, укладеного між ТОВ «Святошинінвестбуд»та ТОВ «Литий камінь».

22.06.2009 року позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову просить визнати за ним право власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою:м. Київ, вул.. Командора Уборевича,5, будівельною готовністю «нульовий цикл» (фундамент) вартістю 4 998 288,40 грн. та стягнути з відповідача ТОВ «Святошинінвестбуд» на його користь судові витрати. (а.с 68-70).

Ухвалою від 22.06.2009 року місцевий господарський суд залучив до участі у справі в якості іншого відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Укроліяжирпром» з відкладенням розгляду справи на 16.07.2009 рік (а.с 76).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 року позовні вимоги позивача задоволено повністю. За товариством з обмеженою відповідальністю «Імека- Консалтинг» визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою:м. Київ, вул.. Командора Уборевича,5, будівельною готовністю «нульовий цикл» (фундамент) вартістю 4 998 288,40 грн. (а.с.81-84).

21.04.2015 року відкрите акціонерне товариство «Укроліяжирпром» звернулося до суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду міста Києва від 16.07.2009 року у справі № 6/291, просить скасувати дане рішення суду та відмовити позивачу в позові. Одночасно просить відновити строк на апеляційне оскарження зазначеного рішення, оскільки не був повідомлений про порушення провадження у справі, про залучення його до участі у справі та прийняття даного рішення. Апелянт стверджує, що він є замовником будівництва спірного об'єкту, розпочав будівництво об'єкту, уклавши в 2005 році договір підряду з підрядною організацією - ТОВ «Святошинінвестбуд» б/н від 17.05.2005 року та № 01/08/2005 від 01.08.2005 року, однак за відсутністю фінансування будівництво об'єкту було призупинено на невизначений термін, дізнався про існування спірного рішення суду лише в 2015 році, під час відновлення фінансування та спроби відновити будівництво.(а. с. 98-103).

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач-2, посилаючись на приписи ст.ст. 331, 837, 838, 875, 880 ЦК України, ст. 715 ГК України стверджує, що рішення суду порушує його права та охоронювані законом інтереси, які він не мав можливості захистити в судовому засіданні, оскільки не був обізнаний про порушення провадження у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.05.2015 року апеляційну скаргу б/н від 21.04.2015 року відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром» на рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2009 року у справі 6/291 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий - Жук Г.А., суддів - Мальченко А.О., Сухового В.Г. , відновлено строк на апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 08.06.2015 року.

В судовому засіданні 08.06.2015 року представники апелянта (відповідач -2 у справі) підтримали доводи апеляційної скарги просили рішення суду скасувати, в позові відмовити.

Представник відповідача -1 в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, стверджує, що ТОВ «Святошинінвестбуд» не було належним чином повідомлено про порушення провадження у справі, не знало про наявність вимог про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва, його представник не був присутнім на жодному судовому засіданні, в тому числі й при прийнятті рішення. Вважає, що за наявними в матеріалах справи договорами відступлення права вимоги позивач не набув права вимагати визнання за ним право власності на об'єкт будівництва, що рішення суду суперечить приписам ст. 331 ЦК України.

Позивач не скористався правом участі в судовому засіданні.

В судовому засіданні 08.06.2015 року розглянуто питання про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача. Представники відповідача-1 та відповідача-2 заявили, що покладаються на розсуд суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2015 року розгляд апеляційної скарги б/н від 21.04.2015 року відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром» відкладено на 22.06.2015 року у зв'язку з неявкою позивача та відсутністю доказів вручення стороні ухвали суду про порушення апеляційного провадження.

15.06.2015 року представник позивача ознайомився з матеріалами справи (а.с.207), однак 22.06.2015 року подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з службовим відрядженням представника та його майбутньою відпусткою.

В судовому засіданні 22.06.2015 року представники відповідачів не заперечили щодо відкладення розгляду справи в межах процесуальних строків.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015 року, з метою надання сторонам рівного права на захист охоронюваних законом інтересів, розгляд апеляційної скарги ВАТ «Укроліяжирпром» на рішення господарського суду від 16.03.2009 року у справі №6/291 відкладено, в межах строків передбачених ст.93 ГПК України, на 06.07.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 06.07.2015 року заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи заперечення представників відповідачів на клопотання про відкладення розгляду справи, закінчення процесуального строку розгляду апеляційної скарги, суд відхилив зазначене клопотання позивача.

В судовому засіданні 06.07.2015 року представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просить рішення місцевого господарського суду скасувати, відмовити позивачу в позові.

В судовому засіданні 06.07.2015 року представник відповідача-1 підтримав вимоги апеляційної скарги.

В судовому засіданні 06.07.2015 року представник позивача заперечив доводи апелянта, стверджує, що за договорами про відступлення права вимоги від 01.03.2009 року він набув права нового кредитора не лише на стягнення заборгованості за договорами підряду № 7 від 01.08.2005 року, № 508/1 від 19.05.2005 року, а й всі інші права, що належали первісному кредитору, в тому числі набуття права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

29.04.2009 року до господарського суду міста Києва звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Імека- Консалтинг» з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Святошинінвестбуд», з визначенням відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром» третьою особою на стороні відповідача, про визнання права власності на будівельні матеріали, вартість яких позивач визначив в розмірі 4 998 288,40 грн., на підставі договорів про відступлення права вимоги від 01.03.2009 року. (а.с. 8-10).

30.04.2009 року господарським судом міста Києва прийнято ухвалу про порушення провадження у справі № 6/291 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Імека- Консалтінг» до товариства з обмеженою відповідальністю «Святошинінвестбуд» з призначенням розгляду справи на 25.05.2009 року. Згідно відмітки канцелярії суду на звороті зазначеної ухвали, у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, ухвала від 30.04.2009 року була направлена сторонам 07.05.2009 року (а.с.1). Однак, ухвали про порушення провадження у справі повернулися з відміткою поштової установи про неможливість вручення адресату - ТОВ «Імека Консалтінг» у зв'язку з неповною адресою та ТОВ «Святошинінвестбуд» у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.3-7). При цьому, при порушенні провадження у справі судом до участі у справі не було залучено ВАТ «Укроліяжирпром».

Згідно протоколу судового засідання від 25.05.2009 року (а.с.59) судове засідання відбулося за участю представника позивача. Ухвалою місцевого господарського суду від 25.05.2009 року розгляд справи відкладено на 22.06.2009 року у зв'язку з неявкою представника відповідача. Ухвалу направлено сторонам 28.05.2009 року, однак докази вручення ухвали ТОВ «Святошинінвестбуд» в матеріалах справи відсутні.

За результатами судового засідання 22.06.2009 року, у якому приймав участь лише представник позивача, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, до участі у справі залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Укроліяжирпром» в якості іншого відповідача, згідно ст. 24 ГПК України, відкладено розгляд справи на 16.07.2009 року, ухвалу направлено сторонам у справі, однак належних доказів повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, зміну предмету позову позивачем, в тому числі й повідомлення другого відповідача про залучення його до участі у справі, матеріали справи не містять.

16.07.2009 року судом прийнято рішення у справі про визнання за позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Згідно приписів ст. 24 ГПК України, господарський суд за клопотанням сторони або за власною ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача про що виноситься ухвала і розгляд справи починається заново.

При цьому, залучена до участі у справі особа, набувши статус сторони у справі має право бути обізнаною про обсяг позовних вимог до неї, час та місце розгляду справи.

Повідомлення сторони вважається належним, якщо ухвалу, в якій зазначено час та місце розгляду справи, надіслано з порушенням вимог ст. 87 ГПК України.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що відповідачі у справі не були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не повідомлені про зміну предмету позову, оскільки доказів отримання процесуальних документів суду матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Ухвалою суду від 22.06.2009 року місцевим господарським судом залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Укроліяжирпром», в той час як організаційно правова форма товариства на момент прийняття даної ухвали та рішення суду була та є на теперішній час - Відкрите акціонерне товариство «Укроліяжирпром», що підтверджено наявними в матеріалах справи витягами з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб -підприємців станом на 17.06.2009 року (а.с.66) та станом на 08.06.2015 року (а.с.192-194).

Порушення норм процесуального права, в тому числі якщо справу розглянуто господарським судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду, згідно ч.3 ст.104 ГПК України, є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду з прийняттям нового рішення. Аналогічна правова позиція закріплена в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України»

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.1998 року Київська міська державна адміністрація на підставі розпорядження від 04.03.1998 року уклала з ВАТ «Укроліяжирпром» договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди № 75-5-00029, яким останньому передано в тимчасове дострокове користування строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 4247 м. кв. із земель громадської забудови, згідно з планом землекористування для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісного приміщення центру «Укроліяжирпром» на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис томів на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі.

24.05.1999 року ВАТ«Укроліяжирпром» отримав дозвіл Управління державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва на виконання будівельних робіт № 125-Лн відповідно до проектної документації, що узгоджена та зареєстрована Головним Управлінням архітектури та містобудування за № 508 від 28.12.1996 року строком дії до 31.07.2001 року з послідуючим продовженням на 2002-2006 роки.

Рішенням Київської міської ради Х сесії ІУскликання від 21.04.2005 року № 292/2867 «Про передачу земельної ділянки відкритому акціонерному товариству «Укроліяжирпром» для організації будівельних робіт на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва» ВАТ «Укроліяжирпром» передано у короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку площею 0,16 га для організації будівельних робіт на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, у тому числі площею 0,06 га в межах червоних ліній.

Рішенням Київської міської ради ІУ сесії У скликання від 24.05.2007 року № 693/1354 «Про внесення змін до договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23.12.1998 року № 75-5-00029 укладеного між Київською міською державною адміністрацією та ВАТ «Укроліяжирпром» на клопотання ВАТ внесено зміни до зазначеного договору замінивши у п.п.1.2 слова та цифри «на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис томів на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі» на «і бібліотеки на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі».

17.05.2005 року ВАТ «Укроліяжирпром» укладає договір підряду б/н з ТОВ «Святошинінвестбуд» згідно якого останній зобов'язався своїми або залученими силами та засобами здійснити підготовчі (тимчасові) та будівельні роботи з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою м.Київ, вул. Командарма Уборевича, 5 та здати його замовнику повністю та поетапно відповідно до підписаних Актів виконаних робіт (п.1.1. договору) в строк до березня 2007 року (п.1.6 договору). Вартість робіт за договором - 1 187 873,40 грн. (п.2.1 договору, а.с.114).

01.08.2005 року між ВАТ «Укроліяжирпром» та ТОВ «Святошинінвестбуд» укладено договір будівельного підряду № 01/08/05 на проведення будівельних робіт з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою м.Київ, вул. Командарма Уборевича, 5 вартістю 3810415,00 грн. (п.1.1, 2.1 договору, а.с.110.)

На виконання умов даних договорів між сторонами підписано Акти приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в) за червень 2005 року на суму 11307,60грн., червень 2005 року на суму 129652,80грн., червень 2005 року на суму 108018,00грн., червень 2005 року на суму 463,20грн., червень 2005 року на суму 25042,грн., червень 2005 року на суму 21408,грн., червень 2005 року на суму 16606грн., червень 2005 року на суму 144578грн., липень 2005 року на суму 683981грн., липень 2005 року на суму 146788,80 грн., липень 2005 року на суму 15354,00грн., липень 2005 року на суму 31462,80грн., серпень 2005 року на суму 495440 грн., вересень 2005 року на суму 1215,60 грн., вересень 2005 року на суму 1126132,80 грн., вересень 2005 року на суму 682756,80 грн., жовтень 2005 року на суму 6716026,80 грн., жовтень 2005 року на суму 20782,80 грн., листопад 2005 року на суму 42957,60 грн., листопад 2005 року на суму 514045,20 грн.,за грудень 2005 року на суму108668,40 грн.(а.с.119-181).

На виконання робіт на будівництво адміністративного-офісного центру за адресою м.Київ, вул. Командарма Уборевича, 5 за вищезазначеними підрядними договорами ТОВ «Святошинінвестбуд» було укладено договір субпідряду від 19.05.2005 року № 508/1 з ТОВ «Укрінвестбуд» та договір субпідряду від 01.08.2005 року №07 з ТОВ «Литий камінь».

Роботи за договором субпідряду від 01.08.2005 року № 07 від ТОВ «Литий камінь» прийнято ТОВ «Святошинінвестбуд» за Актом приймання виконаних робіт за серпень 2005 року в сумі 495440 грн, Актом приймання виконаних робіт за серпень 2005 року в сумі 682756,80 грн, Актом приймання виконаних робіт за вересень 2005 року в сумі 1215,60 грн, Актом приймання виконаних робіт за вересень 2005 року в сумі 1126132,80 грн. (а.с.27-45); роботи за договором № 508/1 від 17.05.2005 року прийнято замовником за актами виконаних підрядних робіт за червень 2005 року в сумі 129652,80грн., за червень 2005 року в сумі 463,20грн., за червень 2005 року в сумі 108018,00грн., за червень 2005 року в сумі 11307,60грн., за липень 2005 року в сумі 683981грн., за липень 2005 року в сумі 15354,00грн., за липень 2005 року в сумі 146788,80грн., за липень 2005 року в сумі 31462,80грн.(а.с.46-57).

Позивач стверджує, що 01.03.2009 року між ним, як новим кредитором, та ТОВ «Литий камінь» (первісний кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги від ТОВ «Святошинінвестбуд» заборгованості по оплаті вартості робіт за договором №07 від 01.08.2005 року, а також договір від 01.03.2005 року з ТОВ «Укрінвестбуд» про відступлення права вимоги від ТОВ «Святошинінвестбуд» заборгованості по оплаті вартості робіт за договором №508/1 від 17.05.2005 року на загальну суму 4998288,40 грн.

Посилаючись на ст. 331 ЦК України, згідно якої особа, яка виготовила річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі і до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, позивач вважає себе власником матеріалів витрачених на виконання робіт за підрядними договорами, але враховуючи, що будівельні матеріали в процесі будівництва змінили свої властивості і не можуть бути використані за своїм початковим призначенням, що будівельна готовність об'єкту - «нульовий цикл»(фундамент ) і 100 відсотків збудований з власних матеріалів підрядників, просить визнати за ним право власності на об'єкт незавершеного будівництва.

В силу вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язані може бути замінений іншою особою внаслідок передання первісним кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора можлива в усіх зобов'язаннях, оскільки для боржника не повинно мати значення те, кому адресувати дію, яка становить об'єкт цього зобов'язання. Відступлення права вимоги - це один з випадків заміни кредитора у зобов'язанні, що відбувається на підставі правочину та в межах цього правочину.

З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2009 року між ТОВ «Литий камінь» (первісний кредитор) та ТОВ «Імека Консалтінг» (новий кредитор) дійсно укладено договір відступлення права вимоги за яким ТОВ «Литий камінь» відступило новому кредитору, у відповідності до вимог ст. 512-519 ЦК України , всі права, що належать первісному кредитору за договором № 7 від 01.08.2005 року шляхом отримання від боржника - ТОВ «Святошинінвестбуд» оплати робіт за даним договором в сумі 3663626,40 грн. (п.п.1.1.,2.1 договору, а.с.21).

01.03.2009 року між ТОВ «Укрінвестбуд» (первісний кредитор) та ТОВ «Імека Консалтінг» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги за яким ТОВ «Укрінвестбуд» відступило новому кредитору, у відповідності до вимог ст. 512-519 ЦК України, всі права, що належать первісному кредитору за договором № 7 від 01.08.2005 року( укладеним між ТОВ «Святошинінвестбуд» та ТОВ «Литий камінь») шляхом отримання від боржника - ТОВ «Святошинінвестбуд» оплати робіт за даним договором в сумі 1334661,60 грн. (п.п.1.1.,2.1 договору, а.с.21). Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначений договір відступлення права вимоги укладений між ТОВ «Укрінвестбуд» та ТОВ «Імека Консалтінг» не має юридичної сили, оскільки первісний кредитор відступив право вимоги за договором № 7 від 01.08.2005 року стороною якого не був, тобто відступив право яке йому не належало .

Відтак, з змісту договору відступлення права вимоги від 01.03.2009 року, укладеного між ТОВ «Литий камінь» (первісний кредитор) та ТОВ «Імека Консалтінг» (новий кредитор) позивачу передано право вимоги вимагати від боржника оплату робіт відповідно до договору № 7 від 01.08.2005 року в сумі 3663626,40 грн., а також право власності на будівельні матеріали , використані для будівництва об'єкту на дану суму.

Посилаючись на зазначену умову договору відступлення права вимоги, приписи ст. 331 ЦК України місцевий господарський суд визнав за позивачем право власності на весь об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою:м. Київ, вул. Командора Уборевича,5, будівельною готовністю «нульовий цикл» (фундамент) вартістю 4 998 288,40 грн. .

Колегія суддів апеляційного господарського суду визнає такий висновок місцевого господарського суду необґрунтованим з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв'язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно, як об'єкт цивільних прав, виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 18 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ «Про основи містобудування» передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Однак, у справі, яка переглядається, позивачем не надано доказів введення об'єкта в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об'єкта нерухомого майна як об'єкта цивільного права.

Отже, за представленими в матеріалах справи договорами відступлення права вимоги від 01.03.2009 року позивач мав право вимоги від відповідача-1 лише заборгованості по оплаті вартості робіт за договором № 7 від 01.08.2005 року або, згідно умов зазначеного договору, на визнання за ним права власності на будівельні матеріали, які були використані підрядником на виконання робіт за даним договором.

Визнання ж права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України та іншими нормативними актами не передбачено. Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року у справі № 3-82гс11, постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року.

За таких обставин, місцевий господарський суд неправильно застосував норму статті 331 ЦК України та безпідставно ухвалив рішення про визнання за позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою:м. Київ, вул. Командора Уборевича,5, будівельною готовністю «нульовий цикл» (фундамент).

Враховуючи наведене, приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять належних доказів повідомлення товариства з обмеженою відповідальністю «Святошинінвестбуд» (відповідач -1 у справі) та відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром» про порушення провадження у справі, зміну предмету позову та час та місце розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду від 16.07.2009 року у справі № 6/291 та прийняття нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, за розгляд справи в суді І інстанції покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, п.2 ч. 3 ст. 104 та 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу б/н від 21.04.2015 року відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2009 року у справі № 6/291задовольнити.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2009 року у справі № 6/291 скасувати. В позові відмовити.

Справу № 6/291 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді В.Г. Суховий

А.О. Мальченко