номер провадження справи 4/86/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2015 Справа №908/3183/15

за позовом Підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" міста Маріуполя, (87582, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Гайдара, буд. 18)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Запорізьке регіональне управління" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (69037, м. Запоріжжя, вул. 40-років Радянської України, б. 39)

про стягнення 66665,77 грн. безпідставно отриманих грошових коштів, 4084, 87 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

Від позивача ОСОБА_2, довіреність б/н від 30.06.2015 р.;

ОСОБА_3, довіреність б/н від 30.06.2015 р.;

Від відповідача не зявився;

14.06.2015 р. до господарського суду Запорізької області звернулося Підприємство електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" м. Маріуполя Донецької області позовною заявою до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Запорізьке регіональне управління", м. Запоріжжя про стягнення 66665,77 грн. безпідставно отриманих грошових коштів, 4084, 87 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.06.2015 р. порушено провадження у справі № 908/3183/15, судове засідання призначено на 01.07.2015 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

В судовому засіданні 01.07.2015 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представників позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

01.07.2015 р. до початку судового розгляду спору позивач звернувся до суду із заявою про відмову від частини заявлених позовних вимог, а саме від стягнення 4084, 87 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Розглянувши заяву позивача про відмову від стягнення 4084, 87 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, суд дійшов висновку, що заява подана у повній відповідності до вимог діючого законодавства України, не суперечить правам і охоронюваним законом інтересам сторін і підлягає задоволенню.

Заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на приписах ст. 1212 ЦК України і полягають в тому, що відповідно до «Договору №2413 банківського рахунку», укладеного між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Укрсоцбанк» в особі Маріупольського відділення №215 Донбаського регіону ПАТ «Укрсоцбанк» надалі за текстом - «Банк» та підприємством електричних мереж зовнішнього освітлення «Міськсвітло» м. Маріуполя (надалі - ПЕМЗО «Міськсвітло») як Клієнтом (надалі - Договір), Банк зобов'язався відкрити останньому поточний рахунок (по відкритому Клієнту поточному рахунку №2413 в українських гривнях) та надавати (продовжувати надавати) послуги з розрахунково-касового обслуговування відповідно до умов цього Договору, Правил обслуговування банківських поточних (крім карткових) рахунків клієнтів роздрібного (мікро та малого) бізнесу, відкритих у ОСОБА_1 акціонерному товаристві «Укрсоцбанк». Згідно із зазначеними умовами Договору ПЕМЗО «Міськсвітло» засобами системи Клієнт - Банк 19.02.2015р. надав до Банку платіжне доручення №418 на перерахування зі свого поточного рахунку №2413 грошових коштів у сумі 66 665 грн. 77 коп. отримувачу ПАТ «СВІТЛОТЕХНИКА», код за на рахунок №007 в філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», м. Запоріжжя МФО 313731 з призначенням платежу «Оплата рахунку №812 від 17.11.2014р. за світильники, лампи у т.ч. ПДВ 20% -11110,96 грн. (не є держзакупівлею). При оформленні платіжного доручення ПЕМЗО «Міськсвітло» була допущена технічна помилка при написанні поточного рахунку отримувача, а саме: вказано рахунок №007, а необхідно було зазначити рахунок №3007, тобто була пропущена одна цифра - «трійка» - в номері поточного рахунку отримувача. Більш того, на час перерахування грошових коштів поточний рахунок отримувача ПАТ «СВІТЛОТЕХНІКА» в філії «Запорізьке регіональне управління» ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» з 01.02.2015р. вже був закритий. Згідно письмового повідомлення від 29.04.2015р. за вих.№701.5-215/88 Маріупольського відділення №215 публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» як банка платника - ПЕМЗО «Міськсвітло» - грошові кошти у сумі 66 665 грн. 77 коп. по платіжному дорученню №418 від 19.02.2015р. були перераховані на користь отримувача ПАТ «СВІТЛОТЕХНІКА», код за з поточного рахунку №2413 та поточний рахунок №007 в філії «Запорізьке регіональне управління» ОСОБА_1 акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та не були повернуті на рахунок платника №2413. Враховуючи викладене, позивач вважає, що в сулу ст. 1212 ЦК України зазначені кошти в розмірі 66665,77 грн. є безпідставно отриманими відповідачем та підлягають стягненню з відповідача на користь Підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" міста Маріуполя. Просить суд, з урахуванням відмови від частини заявлених позовних вимог, позов задовольнити.

Відповідач судове засідання 01.07.2015р. не прибув, про визнання позову не заявив, відзив на позовну заяву, витребуваний ухвалою суду по справі, документи і матеріали суду не надав, про поважність причин неявки уповноваженого представника суд не попереджав.

Ухвала суду від 14.06.2015 р. про порушення провадження у справі № 908/3183/15, яка направлялася за зазначеною адресою відповідача, на адресу суду не поверталася.

Згідно з п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України юридичною адресою відповідача, повернулася на адресу господарського суду судами першої інстанції в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, суд вважає, що ним були вжиті достатні заходи для повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи № 908/3183/15.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

06.01.2015р. між ОСОБА_1 акціонерним товариством «Укрсоцбанк» в особі Маріупольського відділення №215 Донбаського регіону ПАТ «Укрсоцбанк» - Банк та Підприємством електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" міста Маріуполя - Клієнт укладено Договір №2413 банківського рахунку, (далі за текстом Договір), за умовами п. 1.1. якого Банк зобов'язався відкрити Клієнту поточний рахунок (по відкритому Клієнту поточному рахунку №2413 в українських гривнях) та надавати (продовжувати надавати) послуги з розрахунково-касового обслуговування відповідно до умов цього Договору, Правил обслуговування банківських поточних (крім карткових) рахунків клієнтів роздрібного (мікро та малого) бізнесу, відкритих у ОСОБА_1 акціонерному товаристві «Укрсоцбанк».

Згідно із зазначеними умовами Договору ПЕМЗО «Міськсвітло» засобами системи Клієнт - Банк 19.02.2015р. надав до Банку платіжне доручення №418 на перерахування зі свого поточного рахунку №2413 грошових коштів у сумі 66 665 грн. 77 коп. отримувачу ПАТ «СВІТЛОТЕХНИКА», код за на рахунок №007 в філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», м. Запоріжжя МФО 313731 з призначенням платежу «Оплата рахунку №812 від 17.11.2014р. за світильники, лампи у т.ч. ПДВ 20% -11110,96 грн. (не є держзакупівлею).

На час перерахування грошових коштів поточний рахунок отримувача ПАТ «СВІТЛОТЕХНІКА» в філії «Запорізьке регіональне управління» ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» з 01.02.2015р. був закритий.

Згідно письмового повідомлення від 29.04.2015р. за вих.№701.5-215/88 Маріупольського відділення №215 публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» як банка платника - ПЕМЗО «Міськсвітло» - грошові кошти у сумі 66 665 грн. 77 коп. по платіжному дорученню №418 від 19.02.2015р. були перераховані на користь отримувача ПАТ «СВІТЛОТЕХНІКА», код за з поточного рахунку №2413 та поточний рахунок №007 в філії «Запорізьке регіональне управління» ОСОБА_1 акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та не були повернуті на рахунок платника №2413.

Як свідчать матеріали справи, при оформленні платіжного доручення ПЕМЗО «Міськсвітло» була допущена технічна помилка при написанні поточного рахунку отримувача, а саме: вказано рахунок №007, замість рахунку №3007. Переказ грошей за зазначеним платіжним дорученням банківською системою виконаний не був, грошові кошти в сумі 66665, 77 грн. на рахунок ПАТ «Світлотехніка» не надійшли та в ПЕМЗО «Міськсвітло» повернені не були.

ПАТ «СВІТЛОТЕХНІКА» отримання від ПЕМЗО «Міськсвітло» грошових коштів у сумі 66 665 грн. 77 коп. не підтвердило.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми 66665,77 грн., яка була безпідставно перерахована на рахунок відповідача, і відповідач безпідставно набув грошові кошти, посилаючись на відсутність між сторонами на момент здійснення перерахування спірних коштів будь-яких договорів, відповідно до яких у позивача виникло б зобов'язання перерахувати зазначені кошти, вважає, що грошові кошти у сумі 66665,77 грн. є безпідставно набутими відповідачем, просить їх стягнути на свою користь.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст. 20 цього Кодексу право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч. 1 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Пунктом 1.12 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено поняття "помилковий переказ". Помилковий переказ - це рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежним платником, згідно цього Закону, є особа, з рахунку якої помилково або неправомірно переказана сума коштів (а. 1.32 ст. 1 Закону). Неналежним отримувачем є особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі (п. 1.23 ст. 1 Закону).

Відповідно до п.22.6 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" обслуговуючий отримувача банк у розрахунковому документі зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка отримувача та коду юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій в Україні /реєстраційним (обліковим) номером платника податків/ реєстраційним номером облікової картки платника податків - фізичної особи (серії та номеру паспорта, якщо фізична особа відмовилася від прийняття реєстраційного номеру облікової кратки платника податків та має відмітку в паспорті) і зарахувати кошти на рахунок отримувача лише в результаті їх збігу. У противному разі банк, що обслуговує отримувача, має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів. У разі неможливості встановлення належного отримувача банк, що обслуговує отримувача, зобов"язаний повернути кошти, переказані за цим документом, банку, що обслуговує платника, із зазначенням причини їх повернення. Уразу недотримання вищезазначеної вимоги відповідальність за шкоду, заподіяну суб'єктам переказу, покладається на банк, що обслуговує отримувача.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.35 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні неналежний отримувач зобов'язаний протягом трьох робочих днів від дати надходження повідомлення банку-порушника про здійснення помилкового переказу ініціювати переказ еквівалентної суми коштів банку-порушнику, за умови отримання повідомлення цього банку про здійснення помилкового переказу. Спори між банком-порушником та неналежним отримувачем щодо помилкового переказу розглядаються у судовому порядку.

Відповідно до п.п.1.23, 1.24 зазначеного Закону неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі. Помилковий переказ рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача видача йому цієї суми у готівковій формі.

Пунктом 2.31 Інструкції НБУ Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті №22 від 21.01.2004р. банк отримувача зобов'язаний зарахувати на рахунки своїх клієнтів кошти, що надійшло за електронними розрахунковими документами протягом операційного дня, у день їх отримання, якщо під час проведення контролю за реквізитами цих документів, що здійснюється відповідно до цієї глави, не виявлено розбіжностей. Банк отримувача зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунку отримувача і його коду, що зазначені в електронному розрахунковому документі, і зарахувати кошти на рахунок отримувача, лише якщо вони збігаються. У разі їх невідповідності банк має право затримати суму переказу на строк до чотирьох робочих днів (у які враховується і день надходження до банку отримувача електронного розрахункового документа) для встановлення належного отримувача цих коштів, яку зараховує на рахунок «Кредитові суми до з'ясування». Банк має забезпечити зберігання належним чином оформленої/го (засвідченої/го підписом виконавця чи електронним цифровим підписом) паперової копії електронного розрахункового документа чи електронного розрахункового документа.

Для встановлення належного отримувача банк отримувача зобов'язаний надіслати банку платника запит щодо уточнення номера рахунку та/або коду отримувача. Обмін запитами щодо уточнення цих реквізитів та відповідями здійснюється засобами платіжної системи в захищеному вигляді за допомогою окремих типів електронних документів, формати та правила заповнення яких визначаються цією платіжною системою. У разі надання банком платника уточнених даних щодо номеру рахунку та/або коду отримувача з метою зарахування коштів на його рахунок банк отримувача оформлює меморіальний ордер на підставі електронного розрахункового документа та уточнених даних банку платника щодо надання номера рахунку та/або коду отримувача. У реквізиті -Призначення платежу» меморіального ордеру банк отримувача зазначає номер і дату електронного розрахункового документа та повторює текст реквізиту «Призначення платежу» цього документа. Документ про уточненні дані щодо номера рахунку та/або коду отримувача зберігається разом із паперовою копією електронного розрахункового документа або в електронній формі. На вимогу отримувача банк надає йому паперову копію електронного розрахункового документа, реквізити якого уточнювалися, та копію документа про уточнені дані. Якщо немає змоги встановити належного отримувача, або не надійшли уточнені дані від банку платника, то банк не пізніше четвертого дня зобов'язаний повернути кошти банку, що обслуговує платника, із зазначенням номера та дати електронного розрахункового документа та причини повернення. Відповідальність за шкоду, завдану суб'єктам переказу у разі недотримання цих вимог, покладається на банк, що обслуговує отримувача (пункт 2.32 Інструкції).

Якщо кошти зараховані на рахунок «Кредитові суми до з'ясування» унаслідок відсутності в банку отримувача рахунку, зазначеного в електронному розрахунковому документі як рахунок отримувача, і банк отримувача не має наміру уточнювати номер рахунку, то він повертає кошти з рахунку «Кредитові суми до з'ясування» не пізніше наступного робочого дня після їх надходження із зазначенням номера та дати електронного розрахункового документа та причини повернення (пункт 2.33 Інструкції).

Пунктами 2.35, 2.37 Інструкції НБУ Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті №22 від 21.01.2004р. встановлено, що кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. У разі неповернення коштів неналежним отримувачем добровільно банк, з вини якого кошти зараховані цьому отримувачу не за призначенням, стягує їх в судовому порядку.

Загальні підстави виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи було безпідставне набуття або збереження майна результатом поведінки набувача, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події.

Приписи статті 1212 ЦК України, зобов'язують особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно. При цьому, в силу ч. 2 вказаної норми, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Із змісту наведеного законодавства слідує, що застосовувати ці норми можливо для захисту прав та інтересу у разі набуття або збереження особою майна, але без достатньої правової підстави. Тобто, повинен мати місце факт набуття або збереження майна відповідачем та відсутність достатньої правової підстави. Безпідставність полягає в тому, що придбання або збереження майна відбувається без правових підстав, встановлених не тільки законом або договором, а й адміністративним актом чи одностороннім правочином.

Враховуючи вищевикладені обставини, факт помилкового переказу заявленої до стягнення суми суд вважає доведеним.

Відповідачем зазначений факт жодними доказами спростований не був.

Отже, отримані відповідачем від позивача грошові кошти в сумі 66665,77 грн. в силу зазначеної норми закону є безпідставно отриманими коштами, які підлягають поверненню відповідачем на користь позивача.

26.02.2015р. за вих..№371 ПЕМЗО «Міськсвітло» направило на адресу Відповідача вимогу про повернення грошових коштів в сумі 66665,77 грн., які були помилково перераховані на рахунок відповідача

11.03.2015р. вих..№844 Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Запорізьке регіональне управління" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" у відповідь на лист запевнив оперативно та у відповідності до вимог чинних нормативно-правових актів Національного банку України вирішити порушені питання.

Крім того, 24.03.2015р. позивач направив відповідачу претензію вих. №552 з вимогою повернення 66665,77 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що 19.02.2015р. платіжним дорученням № 418 ПЕМЗО «Міськсвітло» перераховано на р/р № №007 в філії «Запорізьке регіональне управління» публічного акціонерного товариства «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», м. Запоріжжя МФО 313731 з призначенням платежу «Оплата рахунку №812 від 17.11.2014р. за світильники, лампи у т.ч. ПДВ 20% -11110,96 грн. грошові кошти в сумі 66665,77 грн. Відповідач даний факт належними доказами не спростував, а також не надав належних доказів існування між сторонами договірних відносин чи доказів повернення суми 66665,77 грн. позивачу.

За приписами ст. 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач своїм правом на участь у судовому розгляді справи не скористався, письмових пояснень не надав, проти позову не заперечив, на день розгляду спору повернення позивачу 66665,77 грн. помилково перерахованих коштів суду не довів.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування заявлених позовних вимог про стягнення 66665,77 грн. безпідставно отриманих коштів.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Запорізьке регіональне управління" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", м. Запоріжжя 66665,77 грн. безпідставно отриманих коштів документально підтвердженими, обґрунтованими, заснованими на законі та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

У звязку із відмовою позивача від стягнення 4084, 87 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, про що подано відповідну заяву, яка прийнята судом, в цій частині провадження у справі слід припинити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, ст., ст. 22, 44, 49, 78, п.4 ч.1 ст. 80, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" міста Маріуполя, Донецька область, м.Маріуполь до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Запорізьке регіональне управління" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит", м. Запоріжжя задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Запорізьке регіональне управління" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" (69037, м. Запоріжжя, вул. 40-років Радянської України, б. 39, ) на користь Підприємства електричних мереж зовнішнього освітлення "Міськсвітло" міста Маріуполя, (87582, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Гайдара, буд. 18, ) 66665 (шістдесят шість тисяч шістсот шістдесят п'ять) грн. 77 коп. безпідставно отриманих коштів, 1721 (одну тисячу сімсот двадцять одну) грн. 52 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В частині позовних вимог про стягнення 4084, 87 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, провадження по справі, на підставі п. 4 ч. 1 ст.80 ГПК України, припинити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 06 липня 2015 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.