РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2015Справа №910/6863/13

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

До Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТехНова»

Про стягнення 3 213 029,83 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Демчук О.В., довіреність № 14-94 від 18.04.2014р.

від відповідача Новик О.В., довіреність № 120 від 24.09.2014

Срібняк В.С., довіреність № 38 від 25.05.2015

Комісар С.П., довіреність № 150 від 23.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - прокуратура та позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «ТехНова» (далі - відповідач) про стягнення 3 213 029,83 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 14/07-ТЕ від 03.08.2012р.

Ухвалою суду від 20.03.2015р. розгляд справи № 910/6863/13 та призначено розгляд на 24.04.2015, у зв'язку з відправленням справи, в частині стягнення пені у розмірі 651 146,76 грн., на новий розгляд згідно постанови Вищого господарського суду України від 11.03.2015р.

24.04.2015р. відповідач подав через канцелярію суду письмові пояснення по справі.

24.04.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, вимог ухвали суду від 20.03.2015р. не виконав.

Представник відповідача надав пояснення по справі.

Суд відклав розгляд справи на 08.06.2015р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, в частині нарахованої пені та просив суд стягнути з відповідача 651 146,76 грн.

Представники відповідача проти позову заперечили.

Суд вирішив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, в частині направлені Вищим господарським судом України на новий розгляд, тобто пені у розмірі 651 146,76 грн.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.08.2014р. у справі №910/6863/13 провадження в частині стягнення основного боргу у розмірі 1845533грн. припинено. Стягнуто з ТОВ фірми "ТехНова" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" пеню 485 849,36 грн., 3% річних 97 361,60 грн. та інфляційні збитки 44 642,27 грн.. судовий збір 49467,71грн. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2014р. апеляційну скаргу ТОВ фірми "ТехНова" задоволено частково. Рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2014р. у справі №910/6863/13 скасовано частково, щодо стягнення 3% річних в розмірі 97 361,60 грн., інфляційних в розмірі 44 642,27 грн. та пені в розмірі 485 849,36 грн. В цій частині прийнято нове рішення, стягнуто з ТОВ фірми "ТехНова" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 48 924,03 грн. - 3% річних., 28 657,16 грн. - інфляційних та 242 924,68 грн. - пені. В іншій частині, рішення господарського суду міста Києва від 04.08.2014 року у справі №910/6863/13 залишено без змін. Стягнуто з ТОВ фірми "ТехНова" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 43 320,78 грн. судового збору. Стягнуто з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на користь ТОВ фірми "ТехНова» 3 205,06 грн. судового збору.

Позивач подав касаційну скаргу, частково не погоджуючись з рішенням та постановою судів першої та апеляційної інстанції.

Постановою ВГСУ від 11.03.2015р. постанову КАГС, в частині нарахованої позивачем пені скасовано, а справу направлено на новий розгляд в скасованій частині.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 651 146 ,76 грн., виходячи з наступного.

03.08.2012р. між НАК "Нафтогаз України (позивач, продавець) та ТОВ фірма "ТехНова" (відповідач, покупець) укладено договір №14/07-ТЕ купівлі-продажу природного газу, за умовами якого позивач зобов'язався передати відповідачу протягом липня-грудня 2012р. природний газ в обсязі до 53200000м3 за наведеним графіком, а останній - прийняти та оплатити вартість одержаного газу та послуг з його транспортування.

Відповідно до п. 5.2. договору ціна природного газу з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом становить 1 309.2 грн. ПДВ.

Оплата за газ здійснюється покупцем шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок здійснюється до 14-го числа наступного за місяцем поставки (п. 6.1. договору).

Строк дії договору встановлено з моменту його підписання сторонами і діє в частині поставки газу з 01.07.2012р. до 31.12.2012р., в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 11.1 договору).

17.12.2012р. між Територіальним органом Казначейства у Чернігівській області, Головним фінансовим управлінням Чернігівської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Чернігівської міської ради, Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради, позивачем та відповідачем укладено Договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялась та постачалась населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувались та/або погоджувались органами державної влади чи органами місцевого самоврядування №1144/517з.

19.12.2012р. та 28.12.2012р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Головним фінансовим управлінням Чернігівської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Чернігівської міської ради, Управлінням житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради, позивачем та відповідачем укладено Договір про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялась та постачалась населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувались та/або погоджувались органами державної влади чи органами місцевого самоврядування № 125 8/517з та № 13 60/517з.

Між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області, Головним фінансовим управлінням Чернігівської облдержадміністрації, позивачем та відповідачем підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №2345 від 15.08.2012р., №2552 від 17.09.2012р., №2762 від 17.10.2012р., №2917 від 16.11.2012р., №3170 від 17.12.2012р., №10 від 15.01.2013р.

Предметом вищевказаних договорів є організація проведення сторонами взаєморозрахунків щодо оплати заборгованості по договору купівлі-продажу природного газу №14/07-ТЕ від 03.08.2012р., що виникла внаслідок невідповідності фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" протягом липня-грудня 2012р. передано ТОВ фірма "Технова" 38404491м3 природного газу вартістю 50 279 159,62грн. (акти приймання-передачі природного газу від 31.07.2012р., 31.08.2012р., 30.11.2012р., 31.12.2012р., виписки з рахунку позивача з 01.10.2011р. по 28.02.2013р.). Проте, відповідачем здійснено оплату частково в розмірі 47 933 626,62грн.

У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача, окрім іншого, що було переглянуто Вищим господарським судом України, нараховану пеню у сумі 651146,76грн.

Відповідно до положень ч.1, 3 ст.509, ст.ст.526, 629 Цивільного кодексу Украї ни зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язання вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.1 ст.233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені та штрафу наслідкам порушення, добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Предметом вищезазначених договорів є організація проведення сторонами взаєморозрахунків щодо оплати заборгованості по договору купівлі-продажу природного газу №14/07-ТЕ від 03.08.2012 року, що виникла внаслідок невідповідності фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування. За змістом п.п. 2, 3 гі. 11 договорів про організацію взаєморозрахунків Позивач та Відповідач зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору купівлі-продажу природного газу.

Отже, для застосування санкцій, передбачених п. 7.2 договору купівлі-продажу природного газу, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляд справи і відповідно до п. 16 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Тобто, уклавши вказані договори про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу газу. Аналогічної думки дотримується Верховний суд України у своїх постановах від 09.09.2014р. у справах №5011-35/1533-2012-19/522-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012 та №5011- 1/1043-2012-42/528-2012.

Тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав щодо стягнення з відповідача пені, оскільки для застосування санкцій, передбачених підпунктом 7.3.1 пункту 7.3 договору поставки природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до пункту 16 якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Отже, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» в частині стягнення пені у розмірі 651 146,76 грн. є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову, в частині стягнення пені у розмірі 651 146,76 грн. - відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено: 03.07.2015р.)

Суддя Мельник В.І.