РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2015Справа №910/12200/15

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна»
третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Богоріл Олександр Васильович
простягнення 8104,30 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаГорбан А.В. - представник
від відповідачане з'явився
від третьої особине з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» 8104,30 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» на підставі договору страхування наземного транспорту №DNHSIIV126145 від 17.05.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплатило страхове відшкодування власнику автомобіля марки Toyota, державний номер АА3055ВІ, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автобуса марки I-VAN, державний номер ВА5547АО, яким скоєно ДТП, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0638174, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/12200/15, залучено до участі у справі Богоріла Олександра Васильовича третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та призначено розгляд справи на 24.06.2015.

В судове засідання, призначене на 24.06.2015, представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, про причини неявки представників суд не повідомив, відзив на позов не надав.

Відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 22.05.2015 №869.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

Третя особа повноважних представників в судове засідання не направила, однак, 23.06.2015 до канцелярії суду від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі її представника.

Клопотання третьої особи про розгляд справи без участі її представника судом задоволено.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.05.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик) та Дочірнім підприємством «Телерадіоорганізація «Довіра» (страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту №DNHSIIV126145 (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Toyota, державний номер АА3055ВІ, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем за Договором є страхувальник.

15.09.2013 о 14 год. 00 хв. в місті Києві на перехресті вул. Солом'янська - вул. Головка сталася ДТП, а саме: Богоріл О.В., керуючи автобусом I-VAN, державний номер ВА5547АО, перед поворотом праворуч не зайняв відповідне крайнє праве положення на проїзній частині та при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечно, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Toyota, державний номер АА3055ВІ, чим було спричинено механічні пошкодження обом транспортним засобам.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Богорілом О.В п. 13.1 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Солом'янського районного суду м.Києва від 30.09.2013 у справі №760/20179/13-п, відповідно до якої Богоріла О.В. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №И-3289 від 16.10.2013 та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 8604,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням №12 від 17.10.2013.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» перейшло в межах суми 8604,30 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Солом'янського районного суду м.Києва від 30.09.2013 у справі №760/20179/13-п вбачається, що транспортний засіб - автобус I-VAN, державний номер ВА5547АО, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Toyota, державний номер АА3055ВІ, знаходився під керуванням Богоріла О.В.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автобусом I-VAN, державний номер ВА5547АО, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу марки I-VAN, державний номер ВА5547АО, застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/0638174.

Вказаним договором (полісом) № АЕ/0638174 передбачено, що франшиза становить 500,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З наявного в матеріалах справи Звіту №2901, складеного 26.09.2013 суб'єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Шопулком Ігорем Анатолійовичем, вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Toyota, державний номер АА3055ВІ, внаслідок пошкоджень відповідного транспортного засобу в результаті ДТП становить 8604,30 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, враховуючи визначені полісом №АЕ/0638174 розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимоги якої перейшло до позивача, а також розмір завданого матеріального збитку, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 8104,30 грн (8604,30 грн - 500,00 грн франшизи за полісом).

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» суми страхового відшкодування у розмірі 8104,30 грн.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (02140, м.Київ, вулиця Ревуцького, будинок 42-Г, ідентифікаційний код 30636550) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32, ідентифікаційний код 33248430) суму страхового відшкодування у розмірі 8104 (вісім тисяч сто чотири) грн 30 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 01.07.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова