РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015Справа №910/13231/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»
простягнення 24720 грн. 34 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Ястреб Т.І. - представник за довіреністю № 154 від 09.02.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.05.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» з вимогами до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення 24720 грн. 34 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов'язок щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу КІА, державний номер АО7771ВЕ, водієм транспортного засобу ГАЗ531201, державний номер К3278ЗА, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0466314, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.05.2015 порушено провадження у справі № 910/13231/15 та справу призначено до розгляду на 15.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 06.07.2015.

Представник позивача у судовому засіданні 06.07.2015 долучив додаткові документи до матеріалів справи (копію Договору добровільного страхування наземного транспорту № 20-114/ТЗ/0002343/2.1.5.1 від 29.07.2014), надав усні пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 06.07.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 550, яке знаходиться в матеріалах справи.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувається з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 06.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Відомостей про дорожньо-транспортну пригоду № 9423494 та постанови Іршавського районного суду Закарпатської області від 26.08.2014 у справі № 301/2117/14-п встановлено, що 13.08.2014 Кинів В.І., керуючи транспортним засобом ГАЗ531201, державний номер К3278ЗА, порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем КІА, державний номер АО7771ВЕ, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Вищевказаною постановою Киніва В.І. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

29.07.2014 між Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» (страховик) та Гордійчуком І.А. (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 20-114/ТЗ/0002343/2.1.5.1, яким передбачено страхування майнових інтересів, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом КІА, державний номер АО7771ВЕ.

Відповідно до п. 8 Договору, строк його дії встановлено з 30.07.2014 по 29.07.2015.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку № 0319 від 14.08.2014, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Центр Мукачево», та акту виконаних робіт № Се-К-00757 від 06.09.2014, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Сервіс Центр Мукачево» та страхувальником Гордійчуком І.А., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу КІА, державний номер АО7771ВЕ, становить 27420 грн. 34 коп. (разом з ПДВ).

Судом встановлено, що наведені в акті виконаних робіт № Се-К-00757 від 06.09.2014 роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку із тими пошкодженнями, що зазначені у первинній довідці про дорожньо-транспортну пригоду, складеній за обставинами ДТП, виданій УДАІ УМВС України в Закарпатській області (Відділення ДАІ та АТІ з обслуговування Іршавського району).

Згідно зі страховим актом № 20-114/33510/2.1.5.1 від 11.11.2014, складеним позивачем, розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 20-114/ТЗ/0002343/2.1.5.1 від 29.07.2014 становить 25720 грн. 34 коп., на підставі якого позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 25720 грн. 34 коп. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс Центр Мукачево», що підтверджується платіжним дорученням № 6961 від 12.11.2014, належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ531201, державний номер К3278ЗА, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0466314 із встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 1000 грн. 00 коп. (належним чином засвідчена копія Полісу № АІ/0466314 знаходиться в матеріалах справи).

Позивач звернувся до відповідача із претензією вих. № 8156 від 28.11.2014 за Полісом № АІ/0466314 (яка, по суті, є заявою про виплату страхового відшкодування), яка була отримана відповідачем 04.12.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 632, однак, відповідав на претензію відповідач не надав, страхове відшкодування не сплатив.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ГАЗ531201, державний номер К3278ЗА, станом на дату ДТП була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0466314, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу ГАЗ531201, державний номер К3278ЗА, власнику автотранспортного засобу КІА, державний номер АО7771ВЕ, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Водночас, Законом України «Про обов'язкове страхування власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов'язкового проведення професійної оцінки шкоди, завданої при ДТП транспортному засобу, суб'єктами оціночної діяльності та необхідність відшкодування шкоди не ставиться у залежність від проведення такої оцінки. Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, у якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яку необхідно витратити на відновлення транспортного засобу.

Суд приходить до висновку, що проведення оцінки завданої шкоди є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля КІА, державний номер АО7771ВЕ, (копія якого міститься у матеріалах справи) вбачається, що рік випуску автомобіля - 2013, а отже на момент ДТП строк його експлуатації не перевищував семи років.

Судом також враховано, що у пункті 7.39 вищезазначеної Методики наведені винятки стосовно використання зазначених у пункті 7.38 Методики вимог, однак доказів щодо існування вказаних обставин відповідачем суду надано не було.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що акт виконаних робіт № Се-К-00757 від 06.09.2014 є належним доказом фактичної вартості відновлювального ремонту автомобіля КІА, державний номер АО7771ВЕ, з огляду на що подання позивачем звіту про оцінку вартості відновлювального ремонту автомобіля КІА, державний номер АО7771ВЕ, є необов'язковим.

Однак, як встановлено судом, до переліку ремонтних робіт, наведених в акті виконаних робіт № Се-К-00757 від 06.09.2014, включено роботи з мийки на суму 70 грн. 00 коп. (разом з ПДВ), які не входять до суми страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки це суперечить положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092, відповідно до пункту 1.6. якої відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів.

Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин, тому проведення операцій, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля та не можуть здійснюватися шляхом відновлення чи заміни частин, таких як мийка, не повинні відшкодовуватись за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту (яка має відшкодовуватись за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів) автомобіля КІА, державний номер АО7771ВЕ, становить 27350 грн. 34 коп. (27420 грн. 34 коп. (фактична вартість ремонту автомобіля КІА, державний номер АО7771ВЕ, відповідно до акту виконаних робіт № Се-К-00757 від 06.09.2014) - «мінус» 70 грн. 00 коп. (вартість мийки разом з ПДВ 20%).

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0466314 у межах фактично здійснених ним витрат (25720 грн. 34 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля (з урахуванням франшизи у розмірі 1000 грн. 00 коп.), суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» про стягнення 24720 грн. 34 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути із Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. київ, вул. Саксаганського, буд. 119; ідентифікаційний код: 35265086) на користь Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А; ідентифікаційний код: 20842474) грошові кошти у розмірі 24720 (двадцять чотири тисячі сімсот двадцять) грн. 34 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 10.07.2015

Суддя І.М. Отрош