ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Справа № 29/5005/6896/2011

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М.- головуючого
Коваленка В.М. (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.
розглянувши касаційні скарги1. Фізичної особи ОСОБА_4 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на ухвалувід 18.05.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду (про повернення апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2011)
у справі№29/5005/6896/2011 господарського суду Дніпропетровської області
за заявою боржникаФізичної особи-підприємця ОСОБА_5
провизнання банкрутом
ліквідаторарбітражний керуючий Шевцов Євген Вікторович

представники сторін в судове засідання не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2011 (суддя -Полєв Д.М.) порушено провадження у справі №29/5005/6896/2011 про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5, Боржник) за заявою останнього в порядку норм ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін, далі - Закон про банкрутство).

Не погодившись із вказаною ухвалою, фізична особа - підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4) звернулася до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2011 та припинити провадження у справі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 (головуючий суддя - Білецька Л.М., судді: Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.) відмовлено ФОП ОСОБА_4 в прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2011; повернуто ФОП ОСОБА_4 апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2011 без розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду апеляційної інстанції, ФОП ОСОБА_4 та фізична особа ОСОБА_4 звернулася до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами, в яких просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.05.2015, визнати поважною причину пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2011, поновити строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2011 та направити справу для розгляду до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Касаційні скарги мотивовані порушенням судом апеляційної інстанції ст.ст. 55, 129 Конституції України, а також норм процесуального права, зокрема ст.93 ГПК України.

Заявник касаційних скарг звернувся до Вищого господарського суду України з заявою від 03.07.2015 про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю взяти участь в судовому засіданні з посиланням на сімейні обставини.

Обставиною, яка зумовлює відкладення розгляду справи є неможливість вирішення справи в даному судовому засіданні з врахуванням підстав, наведених в ст. 77 ГПК України. Зазначені підстави оцінюються судом з метою реалізації передбаченого процесуальним законом права на відкладення справи.

Суд касаційної інстанції, розглянувши відповідну заяву не вбачає підстав для її задоволення з огляду на визначений ст. 1118 ГПК України строк розгляду касаційної скарги та виходячи з того, що заява стосується особистих обставин скаржника і не доводить суду об'єктивної перешкоди для касаційного перегляду судового рішення. При цьому, колегією суддів також враховано, що ФОП ОСОБА_4 та фізичною особою ОСОБА_4 подані у письмовій формі касаційні скарги, що містять вимоги із зазначенням суті порушення та неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування апеляційним судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи ФОП ОСОБА_4 в прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2011, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ухвала про порушення провадження у справі не може бути предметом апеляційного перегляду, оскільки відповідно до норм ст. 106 ГПК України не оскаржується.

Заперечуючи такі висновки апеляційного суду, ФОП ОСОБА_4 та фізичною особою ОСОБА_4 у касаційних скаргах вказано, що відмова в прийнятті апеляційної скарги порушує передбачене Конституцією України право на оскарження судового рішення. При цьому, заявник касаційної скарги зазначає про порушення її майнових прав, оскільки до складу ліквідаційної маси включено майно, що є спільною сумісною власністю подружжя (ОСОБА_5 та ОСОБА_4). Крім цього, скаржник посилається та те, що судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про поновлення строку на звернення з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2011

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується із наведеними запереченнями, оскільки вони викладені з невірним тлумаченням норм ГПК України та Закону про банкрутство.

Так, виходячи з приписів ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", порядок застосування та користування встановленими правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду регламентується відповідними процесуальними нормами, в даному випадку - нормами ГПК України.

Тобто, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Пунктом 10 ч. 1 ст. 106 ГПК України встановлено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом про банкрутство.

Нормами Закону про банкрутство не передбачено право на оскарження ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо сторонами не оскаржуються заходи забезпечення згідно цієї ухвали, призначення розпорядника майна або інші положення, які впливають на майнові права скаржника.

Такий висновок відповідає приписам, викладеним в п. 2.6 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 04.06.2004 № 04-5/1193 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи відсутність визначеної законодавством можливості оскарження ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство, суд касаційної інстанції вважає правомірним висновок апеляційного суду про відмову в прийнятті апеляційної скарги.

Доводи касаційних скарг не знайшли свого підтвердження, не спростовують обґрунтованих висновків апеляційного суду, тому оскаржувана ухвала цього суду від 18.05.2015 підлягає залишенню без змін, як така, що відповідає нормам чинного законодавства.

З урахуванням викладеного та керуючись нормами ст.ст. 41, 43, 106, 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційні скарги Фізичної особи ОСОБА_4, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.05.2015 у справі № 29/5005/6896/2011 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич

Постанова виготовлена та підписана 09.07.2015