УХВАЛА

30.06.2015Справа № 5011-47/12740-2012

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі

Київської міської ради

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку

регіонів»

Про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та повернення

земельної ділянки

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від прокуратури не з'явився

від позивача не з'явився

від відповідача Грабовський І.А. - директор

Суть спору :

Рішенням Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012 позов Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради задоволено повністю та визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 0,64 га, що знаходиться між будинками № 2-а на вул. Вільшанській та № 16 на вул. Професора Підвисоцького у Печерському районі м. Києва, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 21.06.2006 за № 82-6-00338, який укладений між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів»; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів» повернути Київській міській раді земельну ділянку площею 0,64 га, кадастровий номер :82:138:0096, вартістю 2 434 244,00 грн., що розташована між будинками № 2-а на вул. Вільшанській та № 16 на вул. Професора Підвисоцького у Печерському районі міста Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 5011-47/12740-2012 від 14.02.2013 рішення Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України № 5011-47/12740-2012 від 22.04.2013 рішення Господарського суду міста Києва від 30.10.2012 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2013 у справі № 5011-47/12740-2012 залишено без змін.

27.06.2014 відповідач звернувся до господарського суду із заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012 за нововиявленими обставинами.

Рішенням Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 16.09.2014 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012 за нововиявленими обставинами задоволено; скасовано рішення Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 30.10.2012; в позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду № 5011-47/12740-2012 від 03.03.2015 рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2014 у справі № 5011-47/12740-2012 скасовано; відмовлено у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі № 5011-47/12740-2012 та залишено без змін судове рішення прийняте у справі 30.10.2012; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів» на користь Київської міської ради 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів» в доход Державного бюджету України 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

13.03.2015 на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду № 5011-47/12740-2012 від 03.03.2015 видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України № 5011-47/12740-2012 від 28.05.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у справі № 5011-47/12740-2012 скасовано; рішення Господарського суду міста Києва від 16.09.2014 залишено без змін.

Відповідач звернувся до господарського суду із заявою № 2015/05/29-2і від 29.05.2015 про визнання на підставі ст. 117 Господарського процесуального кодексу України наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2015 у справі № 5011-47/12740-2012 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів» в доход Державного бюджету України 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2015 розгляд заяви призначено на 30.06.2015.

Прокуратура та позивач в судове засідання 30.06.2015 не з'явились.

Відповідач в судовому засіданні 30.06.2015 вимоги поданої заяви підтримав повністю.

Згідно з п. 3 ст. 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву та заслухавши пояснення представника відповідача, суд відзначає наступне

13.05.2015 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції винесено постанову ВП № 47501047 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 13.03.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів» в доход Державного бюджету України 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Частина 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України передбачає право суду вчинити такі процесуальні дії:

- виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі наказу;

- визнати наказ таким, що не підлягає виконанню;

- стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Зазначені процесуальні дії суд вчиняє за заявою боржника або стягувача.

Частина 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувача або боржника, поданими в порядку зазначеної статті, зокрема якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

В п. 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» наведено підстави за яких наказ якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, зокрема у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Вищого господарського суду України № 5011-47/12740-2012 від 28.05.2015 скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у справі № 5011-47/12740-2012, на виконання якої було видано зазначений вище наказ.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів» про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 13.03.2015 таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 117 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів» про визнання наказу Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 13.03.2015 таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

2. Визнати наказ Господарського суду міста Києва № 5011-47/12740-2012 від 13.03.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український фонд розвитку регіонів» в доход Державного бюджету України 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги таким, що не підлягає виконанню.

СуддяВ.В.Сівакова