донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

01.07.2015 р. справа № 908/1140/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін від позивача: від відповідача:Бойченко К.І. Стойка О.В., Чернота Л.Ф. Галата О.В - за довіреністю; Маруфенко О.Є. - за довіреністю
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард- Інвест", м. Запоріжжя
на рішення господарського судуЗапорізької області
від15.04.2015р. (підписано 20.04.2015р.)
у справі№ 908/1140/15-г (суддя Мірошниченко М.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд", м. Новомосковськ Дніпропетровської області
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Інвест", м. Запоріжжя
простягнення суми

В С Т А Н О В И В:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд" (далі - ТОВ "Новомосковський посуд", позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Інвест" (далі - ТОВ "Авангард-Інвест", відповідач) грошових коштів, які були перераховані в якості передоплати в сумі 57 240 грн. 00 коп. та штрафу у сумі 4 230 грн. 00 коп.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.04.2015 р. позовні вимоги задоволені у повному обсязі, з відповідача на користь позивача 57 240 грн. 00 коп. попередньої оплати, 4 230 грн. 00 коп. штрафу, а також судовий збір в сумі 1 827 грн. 00 коп.

Рішення суду мотивоване обґрунтованістю та доведеністю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ "Авангард-Інвест" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить згадане рішення суду скасувати, в задоволені позовних вимог ТОВ "Новомосковський посуд" відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що, на його думку суд не дослідив та не оцінив належним чином надані ТОВ "Авангард-Інвест" докази на підтвердження своєї правової позиції щодо здійснення поставки товару, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, а також, суд невірно застосував норми матеріального та процесуального права, що потягло за собою, як стверджує апелянт, неправильне вирішення господарського спору.

Відповідач проти апеляційної скарги заперечив за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, просить оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно до ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Згідно ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу, вважає рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення суду скасувати та у позові відмовити.

У судовому засіданні 24.06.2015р. судова колегія оголосила перерву до 01.07.2015р., о 9 год. 30 хв.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційної господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи 29.01.2014р. ТОВ "Новомосковський посуд" як Покупець та ТОВ "Авангард-Інвест", як Продавець уклали договір № 07/14 (далі - договір).

14.10.2014 р. сторони уклали додаткову угоду (Додаток № 4) до договору (а.с 14).

Відповідно до п. 6.1 договору приймання товару по кількості та якості здійснюється у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку по кількості, затвердженою постановою Держарбітражу № П-6 від 15.06.1965р. та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку по якості № П-7, від 25.04.1966р., а також усіма супровідними документами на товар, оформленими належним чином.

Згідно із п. 9.3 договору (в редакції протоколу розбіжностей) у разі постачання товару неналежної якості Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару та зобов'язується: поставити за свій рахунок товар належної якості не пізніше 7-х календарних днів з дня встановлення факту невідповідності товару якості, передбаченому Договором; при неможливості здійснити заміну повернути Покупцю грошові кошти, перераховані у відповідності із розділом 5 договору, протягом 7-ти банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Покупця про повернення грошових коштів.

Згідно умов п. 2 додаткової угоди від 14.10.2014р. продавець (відповідач) зобов'язувався здійснити поставку товара - глинозема металургійного українського виробництва марки Г-ОО у кількості 11 тон на суму 82 500 грн. 00 коп.

Якість товара засвідчується сертифікатом якості виробника (п. 3 додаткової угоди).

Пунктом 5 додаткової угоди від 14.10.2014р. сторони встановили, що товар постачається узгодженими партіями автотранспортом покупця (позивача) на умовах "EXW, склад продавця з завантаженням" у відповідності з Правилами Інкотермс в редакції 2010 року.

Згідно п. 10 додаткової угоди покупець здійснює 100 % сплату вартості товару протягом 5-ти банківських днів від дати виставлення продавцем рахунка на попередню оплату.

На виконання умов договору та згідно з рахунком на оплату №2641 від 07.10.2014р., ТОВ «Новомосковський посуд» здійснив попередню оплату у розмірі 82 500 грн. 00 коп. за 11 тон глинозему металургійного марки Г-ОО, що підтверджується платіжним дорученням № 5772 від 10.10.2014р. (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що позивач за видатковою накладною №2636 від 16.10.2014р. отримав від відповідача глинозем металургійний марки Г-ОО у кількості 3.37 тон на суму 25 260 грн. 00 коп.

Даний факт не оспорюється відповідачем, а також позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що:

- у подальшому, відповідачем здійснено постачання глинозему металургійного марки Г-ОО у кількості 2,82 тони на загальну суму 21 150 грн. 00 коп. згідно накладної №2924 від 22.12.2014р.;

- під час приймання продукції за якістю виявлено, що поставлений глинозем металургійний не відповідає вимогам, які зазначені в сертифікаті якості №271 від 07.11.14р., що надався відповідачем разом з продукцією, а також технічним умовам;

- наведені обставини підтверджуються висновками акту експертизи №М-06 від 13.01.2015р., яка проведена експертами Дніпропетровської Торгово-промислової палати;

- у зв'язку з невідповідністю поставленого товару вимогам щодо якості на адресу відповідача направлено претензійний лист-вимогу від 19.01.2015р. №505 з повідомленням про відмову від постачання та вимогою повернення грошових коштів в сумі 57 240 грн. 00 коп., але ці кошти відповідач не повернув;

- відповідно до умов п. 9.3 договору відповідач повинен сплатити штраф в сумі 4230 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1,2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З матеріалів справи слідує, що позивач надав відповідачу лист № 1218/1 від 18.12.2014р. (а.с. 108) за змістом якого доручено отримання глинозему на адресу позивача вагою 8 тон експедитору Лаврову А.Б.

Як свідчить ТТН № Р2924 від 22.12.2014р. відповідачем (продавцем) був переданий вантаж, а водієм-експедитором Лавровим А.Б. отримано вантаж глинозем металургійний Г-ОО у кількості 7 тон на суму 52 500 грн. 00 коп. (а.с 93).

Як передбачено Правилами Інкотермс, продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання по поставці, коли він передав товар в розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому вказаному місці.

Представник відповідача у судовому засіданні, яке відбулося 01.07.2015р., пояснив, що спірні 2,82 тони глинозему металургійного це частина з загальної кількості (7 тон), що відпущені позивачу за товарно-транспортною накладною № Р2924 від 22.12.2014р.

Встановлено, що у даній ТТН № Р2924 від 22.12.2014 р. відсутні які-небудь застереження, зауваження або доповнення щодо кількості, отриманого водієм-експедитором Лавровим А.Б. за дорученням позивача, глинозему.

Відповідний комерційний акт не складався.

Тобто, позивачем не дотримано вимог п. 5 Інструкції № П-6, яким визначено, що у всіх випадках, коли при прийомі вантажу від органів транспорту встановлюються пошкодження або псування вантажу, невідповідність найменування і ваги вантажу і кількості місць даним, зазначеним у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами, діючими на транспорті, отримувач зобов'язаний витребувати від органу транспорта складання комерційного акта (відмітки на товарно-транспортній накладній або складання акта - при доставці вантажу автомобільним транспортом).

Позивач стверджує, що він отримав від відповідача не 7 тон глинозему металургійного за вказаною ТТН, а лише 2,82 тони за видатковою накладною № 2924 від 22.12.2014 р., що спростовується наведеними обставинами справи.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що спірні 2,82 тони глинозему знаходяться у позивача на відповідальному зберіганні.

Згідно ч. 1 ст. 266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

На підтвердження своїх зобов'язань відповідачем наданий сертифікат якості № 271 від 07.11.2014р. (а.с 20), з якого слідує, що завод-виготовлювач - ТОВ "Миколаївський глиноземний завод".

Встановлено, що вказаний сертифікат ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" не видавав (а.с. 74, лист від 16.01.2015р. № 59/101-05-117-05).

Позивачем оспорюється предмет договору саме за видатковою накладною № 2924 від 22.12.2014р. у кількості 2,82 тони на суму 21 150 грн. 00 коп.

Як вбачається з наданих позивачем документів, товар за видатковою накладною №2924 від 22.12.2014р. на суму 21 150 грн. 00 коп. на адресу позивача надійшов 23.12.2014р., а його приймання відбувалось 24.12.2014р. та 13.01.2015р.

Так, 24 грудня 2014р. позивачем було зроблено відбір зразків для аналізу та складено Акт відбору зразків з порушеннями норм Інструкції № П-7.

Відповідно до п. 26 Інструкції № П-7 відбір зразків (проб) проводиться в точній відповідності з вимогами нормативних актів. Відібрані зразки (проби) опечатуються чи опломбуються і забезпечуються етикетками, підписаними особами, що приймають участь у відборі.

Згідно п. 27 Інструкції № П-7, про відбір зразків складається акт, в якому повинно бути зазначено:

а) час і місце складання акту, найменування отримувача продукції;

б) найменування виготовлювача (відправника), від якого надійшла продукція;

в) номер та дата рахунку-фактури і транспортної накладної, по який надійшла продукція і дата надходження її на склад отримувача;

г) кількість місць і вага продукції, а також кількість і номера місць, з яких відбиралися зразки продукції;

д) зазначення про те, що зразки (проби) відібрані в порядку, передбаченому стандартом, технічними умовами, основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами і договором, з посиланням на їх номер і дату;

е) чи забезпечені відібрані зразки (проби) етикетками, що містять данні, передбачені стандартами чи технічними умовами;

ж) опечатані чи опломбовані зразки (проби), чиєю печаткою чи пломбою;

З Акту відбору зразків від 24 грудня 2014р. та з результатів аналізу 24 грудня 2014р. вбачається, що позивачем проводився відбір зразків, однак наданий позивачем Акт не містить всіх необхідних даних, зазначених вище, та не може бути належним доказом по даній справі, оскільки складений з порушенням відповідних нормативних документів.

Судовою колегією встановлено, що акти відбору зразків від 13.01.15р., як і акт від 24.12.14р. не містять інформації як упаковані відібрані зразки, в порушення п.6.1.ГОСТ 27798-93 «Глинозем. Відбір і підготовка проб», яким передбачено, що для визначення масової долі вологи відібрані зразки поміщають в сосуд, що щільно закривається та передають до лабораторії. Вмістимість сосуду повинна бути такою, щоб проба щільно заповняла його об'єм. Зберігаються проби в щільно закритих сосудах (п. б додатку до ГОСТ 27798-93).

Відповідно до п. 28 Інструкції № П-7, про здачу зразків (проб) на аналіз чи випробування робиться відповідна відмітка в акті відбору зразків (проб). Наданий позивачем Акт такої відмитки не містить.

Крім того, при прийомці продукції по якості, згідно Акту від 13.01.2015р., брали участь Чорнобай В.Д., Подпятников С.Н., Митрохина С.Ю., Терновська Л.А., а відбір проб, складання та підписання акту відбору проб, здійснений за участю Замковой А.Н., Богдановой А.С., Савченко Н.Н., отже взагалі іншими особами.

В матеріалах справи відсутня інформація про створення позивачем необхідних умов для забезпечення збереження глинозему, запобігання його псування, змішання з іншою однорідною продукцією.

Відповідно до ГОСТ 30558-98 «Глинозем металургійний. Технічні умови», глинозем зберігають в закритих складських приміщеннях.

З матеріалів справи вбачається, що висновки про невідповідність якісним показникам Глинозему зроблені на підставі результатів аналізу лабораторії ТОВ «Новомосковський посуд».

Висновки власної лабораторії позивача, на підставі яких також було складено Акт експертизи Дніпропетровською торгово-промисловою палатою, не можуть вважатися належним доказом неналежної якості продукції, оскільки вказана лабораторія не є незалежною в розумінні п. 20, п. 28 Інструкції № П-7.

Таким чином, відповідачем не доведено факту відповідності спірного глинозему металургійного, про який йдеться у видатковій накладній №2924 від 22.12.2014р. у кількості 2,82 тони на суму 21 150 грн. 00 коп., умовам пункту 2 додаткової угоди від 13.10.2014р.

Також, не доведено відповідачем й факту поставки позивачу глинозему українського виробництва у встановлені строки на залишок передоплати в сумі 4740 грн. 00 коп.

Згідно ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту претензійного листа-вимоги від 19.01.2015 р. № 505, направленого позивачем відповідачу 19.01.2015р. (а.с. 39-41) слідує, що позивач запропонував відповідачу забрати спірний глинозем у кількості 2,82 тони та заявив вимогу про повернення передоплати у розмірі 57 240 грн. 00 коп.

Таким чином, матеріалами справи не підтверджено, що зазначений у ТТН № Р2924 від 22.12.2014р. глинозем металургійний марки Г-ОО у кількості 7 тон, є товаром українського виробництва, але позивач відмовився лише від 2,82 тон вартістю 21 150 грн. 00 коп.

Встановлено, що вказаний претензійний лист-вимога позивача відповідачем залишений без відповіді та виконання.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Позовні вимоги у частині стягнення грошових коштів, перерахованих у якості передоплати в сумі 25 890 грн. 00 коп. підлягають задоволенню, а у стягненні штрафу в сумі 4230 грн. 00 коп. та грошових коштів в сумі 31 350 грн. 00 коп., перерахованих у якості передоплати, слід відмовити за необґрунтованістю та недоведеністю вимог у цій частині.

Судові витрати за позовом та за апеляційною скаргою покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Інвест" на рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2015р. задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 15.04.2015 року у справі № 908/1140/15-г скасувати частково.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Інвест" грошових коштів, перерахованих у якості передоплати, в сумі 57 240 грн. 00 коп. та штрафу в сумі 4230 грн. 00 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Інвест" (69063, м. Запоріжжя, вул. Ілліча/Кірова, буд. 4/40, кв. 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Сучкова, 115; ) грошові кошти, перераховані у якості передоплати, у сумі 25 890 грн. 00 коп. та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 769 грн. 53 коп.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Сучкова, 115; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Інвест" (69063, м. Запоріжжя, вул. Ілліча/Кірова, буд. 4/40, кв. 4; ) судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 528 грн. 52 коп.

Зобов'язати господарський суд Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: О.В. Стойка

Л.Ф. Чернота

Надруковано: 5прим.

1.позивачу

2. відповідачу

3. у справу

4. апеляційному суду

5. ГСЗО