РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2015Справа №910/13667/15

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства

охорони здоров'я України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Фарм»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Державне підприємство «Укрвакцина»

про стягнення 1 729 163,03 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від прокуратури Лиховид О.С. - посвідчення № 002628 від 05.09.2012

від позивача Дяк Ю.М. - по дов. № 14.02/25 від 29.12.2014

від відповідача не з'явився

від третьої особи Панчук М.Г. - по дов. № 01.05.20-05/1 від 22.01.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров'я України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Фарм» про стягнення 1 729 163,03 грн., з яких: 1 095 820,61 грн. пені та 633 342,42 грн. штрафу за прострочення поставки товару згідно договорів про закупівлю товарів за державні кошти № 352/21-24 від 11.12.2013, № 342/21-24 від 25.11.2013, № 67/21-24 від 26.04.2013, № 65/21-24 від 26.04.2013, № 248/21-24 від 31.07.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2015 порушено провадження у справі № 910/13667/15 та призначено справу до розгляду на 18.06.2015.

Позивачем 18.06.2015 до відділу діловодства суду було подано клопотання про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Укрвакцина» та відкласти розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/13667/15 від 18.06.2015 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державне підприємство «Укрвакцина» та у зв'язку з неявкою в судове засідання представників позивача і відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 03.06.2015, розгляд справи був відкладений на 25.06.2015.

Прокуратура в судовому засіданні 25.06.2015 позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Позивач в судовому засіданні 25.06.2015 позовні вимоги прокуратури підтримав повністю.

Третя особа у поданих 24.06.2015 до відділу діловодства суду поясненнях позовні вимоги прокуратури підтримує повністю.

В судовому засіданні 25.06.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 30.06.2015.

Відповідач в судове засідання 30.06.2015 не з'явився.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 30.06.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача та третьої особи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Міністерством охорони здоров'я України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Скай Фарм» (постачальник) було укладено ряд договір про закупівлю товарів за державні кошти, а саме № 352/21-24 від 11.12.2013, № 342/21-24 від 25.11.2013, № 67/21-24 від 26.04.2013, № 65/21-24 від 26.04.2013, № 248/21-24 від 31.07.2013 (далі - договори).

Відповідно до п. 1.1. договорів постачальник зобов'язується у 2013 році поставити Ліки, зазначені в Специфікації (додаток 1) (далі - товар), замовник оплатити такий товар на умовах цього договору. Закупівля товару здійснюється за рахунок коштів державного бюджету за бюджетною програмою КПКВК 2301400 «Забезпечення медичних заходів окремих державних програм та комплексних заходів програмного характеру» за напрямом «Централізована закупівля медикаментів для антиретровірусної терапії дорослих, підлітків і дітей». Товар постачається уповноваженому підприємству замовника ДП «Укрвакцина» (далі - уповноважене підприємство), з метою подальшої його поставки до закладів охорони здоров'я.

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідачем в порушення умов договорів у визначені строки не було поставлено товар та має місце прострочення постачання товару, в зв'язку з чим нараховані штрафні санкції.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги прокуратури підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 669 Цивільного кодексу України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з ст. 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з п. 5.1. договорів постачальник забезпечує поставку товару на умовах поставки DDP-Київ (у зазначенні міжнародних правил Інкотермс-2000) на склад уповноваженого підприємства замовника за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Каштанова, 66-а,у відповідності до узгодженого Графіку поставки (додаток 2).

Відповідно до п. 5.4. договорів приймання-передача товару оформлюється видатковою накладною постачальника (в двох екземплярах), яка підписується матеріально-відповідальною особою постачальника і уповноваженим підприємством на ту кількість товару, яка відповідає вимогам договору.

Згідно з п. 5.7. договорів датою виконання постачальником зобов'язань щодо поставки товару у повному обсязі вважається дата надходження товару у відповідній кількості та якості, що відповідає вимогам договорів на склад уповноваженого підприємства.

Відповідно до договору № 352/21-24 від 11.12.2013, з урахуванням внесених змін додатковою угодою № 1 від 11.12.2013 та погодженого графіку поставки, відповідач зобов'язався поставити таблетки ЕФКУР (600 мг) у кількості 414 420 упаковок на суму 824 695,80 грн. у строк до 31.12.2013.

Як підтверджується видатковою накладною № 83 від 21.03.2014, вказаний товар на суму 824 695,80 грн. був поставлений з порушенням строків.

Відповідно до договору № 342/21-24 від 25.11.2013, з урахуванням внесених змін додатковою угодою № 1 від 25.11.2013 та погодженого графіку поставки, відповідач зобов'язався поставити таблетки Лазід (150 мг/300 мг) у кількості 605 640 упаковок, таблетки Тенохоп (300 мг) у кількості 164 100 упаковок, таблетки Тенохоп-Е (300 мг/200 мг) в кількості 232 380 упаковок.

Вказаний товар на загальну суму 2 067 525,6 грн. мав бути поставлений у строк до 31.12.2013.

Проте, як підтверджується видатковими накладними № 85 від 21.03.2014 на суму 750 993,60 грн., № 383 від 16.05.2014 на суму 1 316 532 грн. вказаний товар був поставлений з порушенням строку.

Відповідно до договору № 67/21-24 від 26.04.2013, з урахуванням внесених змін додатковими угодами № 1 від 26.04.2013, № 2 від 31.12.2013, № 3 від 14.04.2014, № 4 від 30.05.2014 та погодженого графіку поставки, відповідач зобов'язалось поставити таблетки Теневір (300 мг) у кількості 2 874 900 упаковок та таблетки Тенвір-Ем у кількості 1 504 400 упаковок на загальну суму 18 818 280,00 грн. у строк до 15.12.2013.

Проте, як підтверджується видатковою накладною № 31 від 30.01.2014 товар на суму 129 232,80 грн. був поставлений з порушенням строку.

Відповідно до договору № 65/21-24 від 26.04.2013, з урахуванням внесених змін додатковими угодами № 1 від 26.04.2013, № 2 від 31.12.2013, № 3 від 14.04.2014, № 4 від 30.05.2014 та погодженого графіку поставки, відповідач зобов'язався поставити таблетки Лазід (150 мг/300 мг) у кількості 16 458 432 упаковок на загальну суму 20 408 455,68 грн. у строк до 30.11.2013.

Проте, як підтверджується видатковими накладними № 220 від 04.12.2013 на суму 446,40 грн., № 239 від 18.12.2013 на суму 7 577 863,20 грн., № 270 від 31.03.2014 на суму 1 343 887,20 грн. вказаний товар був поставлений з порушенням строку.

Відповідно до договору № 248/21-24 від 31.07.2013, з урахуванням внесених змін додатковими угодами № 1 від 31.07.2013, № 2 від 31.12.2013 № 3, від 14.04.2014, № 4 від 30.05.2014 та погодженого графіку поставки, товариство зобов'язалось поставити таблетки Лазід (150мг/300 мг) у кількості 1 302 000 упаковок у строк до 30.11.2013, а також таблетки Тенвір (300 мг) у кількості 478 110 упаковок та таблетки Тенвір-ЕМ у кількості 2 387 770 упаковок у строк до 15.12.2013. Загальна сума товару складає 4 682 407,20 грн.

Проте, як підтверджується видатковими накладними № 32 від 30.01.2014 на суму 731 170,8 грн., № 33 від 30.01.2014 на суму 1 450 130,4 грн., № 271 від 31.03.2014 на суму 1 143 974,40 грн. товар на вказані суми був поставлений з порушенням строку.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 6.3.1. договорів постачальник зобов'язався здійснити постачання товару в строки, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач в обумовлені договорами строки поставу товару та здійснив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у разі затримки поставки товару понад термін, встановлений пунктом 5.1 договорів, постачальник сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожний день прострочення поставки товару, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого (неприйнятого) товару, а у разі здійснення попередньої оплати постачальник, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.

При укладанні договорів сторони визначили відповідальність за порушення зобов'язання щодо поставки товару.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України, можливо за сукупності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом;

- якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки;

- якщо допущено прострочення виконання не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Умови п. 7.2. договорів щодо стягнення пені та штрафу за порушення строків поставки товару, відповідає вищевказаним нормам Господарського кодексу України.

Згідно ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України, штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, пені та штрафу не суперечить статті 61 Конституції України.

Оскільки прострочення з поставки товару мало місце, суд приходить до висновку про задоволення вимог прокуратури щодо стягнення з відповідача 1 095 820,61 грн. пені та 633 342,42 грн. штрафу за прострочення поставки товару (за обґрунтованими розрахунками).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених прокуратурою, не надав.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Міністерства охорони здоров'я України обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Фарм» (03057, м. Київ, вул. В.Гетьмана, 1, ) на користь Міністерства охорони здоров'я України (01601, м. Київ, вул. Грушевського, 7, ) 1 095 820 (один мільйон дев'яносто п'ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 61 коп. пені та 633 342 (шістсот тридцять три тисячі триста сорок дві) грн. 42 коп. штрафу за договорами про закупівлю товарів за державні кошти № 352/21-24 від 11.12.2013, № 342/21-24 від 25.11.2013, № 67/21-24 від 26.04.2013, № 65/21-24 від 26.04.2013, № 248/21-24 від 31.07.2013.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Скай Фарм» (03057, м. Київ, вул. В.Гетьмана, 1, ) в дохід Державного бюджету України (за наступними реквізитами отримувач: ГУ ДКСУ у м. Києві, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 3001, код платежу: 22030001, символ звітності банку: 206) 34 583 (тридцять чотири тисячі п'ятсот вісімдесят три) грн. 26 коп. судового збору.

Повне рішення складено 07.07.2015.

СуддяВ.В. Сівакова