РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2015Справа №910/7254/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енігма-К"
про стягнення 71 063,28 грн.,

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Брагінський П.О. (дов. № 02/2015 від 05.01.2015 року)
від відповідача Салюк А.І. (дов. б/н від 28.04.2015 року)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18 червня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Публічне акціонерне товариство Банк "Контракт" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енігма-К" (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 71 063,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані понесенням відповідачем збитків, пов'язаних з недійсністю договору суборенди нежитлового приміщення № 21112013 від 22.11.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2015 року порушено провадження у справі № 910/7254/15-г та призначено справу до розгляду на 30.04.2015 року.

30.04.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, клопотання про витребування доказів а саме, у Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" належним чином засвідчених копій Актів перевірки майна, що пропонується або передано в іпотеку, що знаходяться в місті Києві по вул. Житомирська 30-А, датовані від 20.12.2013 року та від 20.08.2014 року. У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що відповідачем не надавалось жодних погоджень позивачеві на проведення поліпшень в приміщенні, а позивачем не надано жодних доказів погодження відповідачем проведених ремонтних робіт у приміщенні. Таким чином, позивач не має права на відшкодування вартості проведених поліпшень.

У судовому засіданні 30.04.2015 року представник позивача заперечив проти поданого відповідачем клопотання про витребування доказів.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання відповідача та витребування у Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" належним чином засвідчених копій Актів перевірки майна, що пропонується або передано в іпотеку, що знаходяться в місті Києві по вул. Житомирська 30-А датовані від 20.12.2013 року та від 20.08.2014 року.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу, дійшов висновку про його задоволення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2015 року розгляд справи було відкладено на 26.05.2015 року, у зв'язку з необхідністю подання додаткових доказів у справі.

22.05.2015 року представник Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" через відділ діловодства суду надав документи на виконання вимог ухвали суду.

26.05.2015 року представник позивача через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 26.05.2015 року представник відповідача подав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Розглянувши подане відповідачем 26.05.2015 року клопотання про продовження строків розгляду спору, суд приходить до висновку про його задоволення.

Відповідно до статей 69, 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 26.05.2015 року винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи на 18.06.2015 року.

17.06.2015 року представник відповідача через відділ діловодства суду надав письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях представник відповідача зазначив, що згідно акту огляду приміщення від 20.12.2013 року іпотекодержателем було встановлено, що майно використовується за призначенням, жодних претензій з приводу наявності в приміщенні позивача висловлено не було. У акті огляду від 20.08.2014 року зазначено, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, використовується за призначенням - надається в оренду позивачу.

Розглянувши подані сторонами матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енігма-К" (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством Банк "Контракт" (орендар) укладено Договір суборенди нежитлового приміщення № 22112013 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору за цим договором орендодавець передає орендарю в володіння та користування протягом строку оренди на платній основі, нежитлове приміщення площею 178,9 кв. метрів, яке розташоване у будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. № 30-А.

Згідно з пунктом 1.3. Договору приміщення знаходиться в іпотеці відповідно до Договору іпотеки № 41/08-ю від 28.03.2008 року.

Приміщення буде використовуватися орендарем з метою розміщення відділення банку (пункт 1.4. Договору).

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що строк оренди складає період часу з моменту підписання акту приймання-передачі приміщення, за текстом Акт № 1 до 17.11.2016 року.

Відповідно до пункту 2.2. Договору орендодавець передає приміщення орендарю, а орендар приймає приміщення від орендодавця за Актом № 1 не пізніше 22.11.2013 року. Підписанням Акту № 1 орендар засвідчує, що приміщення придатне для цілей з якими буде використовуватись, з всією документацією на приміщення та будівлю, частиною якої є приміщення

Згідно з пунктом 3.1. Договору за користування приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату, яка нараховується щомісячно за весь час користування приміщенням починаючи з дати підписання сторонами акту № 1.

Позивач зазначає, що отримав від Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" як від іпотекодержателя лист № 13206/5227 від 12.11.2014 року із повідомленням про недійсність Договору суборенди нежитлового приміщення № 22112013 від 22.11.2013 року та вимогою негайно звільнити приміщення.

17.11.2014 року позивачем направлено на адресу відповідача лист з повідомленням про повернення орендованого приміщення з огляду на недійсність договору.

З метою поліпшення приміщення, позивачем були виконані ремонтні роботи по облаштуванню приміщення. Позивач зазначає, що збитки, які складаються з вартості виконаних робіт та майна набутого відповідачем, яке не може бути вивезене без втрати його функціонального призначення складають 71 063,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані понесенням відповідачем збитків, пов'язаних з недійсністю договору суборенди нежитлового приміщення № 21112013 від 22.11.2013 року.

У поданому відзиві представник відповідача зазначив, що відповідачем не надавалось жодних погоджень позивачеві на проведення поліпшень в приміщенні, а позивачем не надано жодних доказів погодження відповідачем проведених ремонтних робіт у приміщенні. Таким чином, позивач не має права на відшкодування вартості проведених поліпшень.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

За приписами статті 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк встановлений договором найму.

Відповідно до частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з пунктом 1 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до пункту 5. статті 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 778 Цивільного кодексу України, наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо наймач без згоди наймодавця зробив поліпшення, які не можна відокремити без шкоди для речі, він не має права на відшкодування їх вартості.

Згідно з пунктом 4.1. Договору орендар може переплановувати, вдосконалювати та іншим чином переробляти приміщення з метою його упорядкування, облаштування та пристосування для подальшого використання, відповідно до мети визначеної пунктом 1.4. цього Договору, за письмовою згодою орендодавця, яка оформлюється у вигляді додатка до цього Договору «Про узгодження обсягів та порядку виконання робіт з поліпшення приміщення». Всі роботи, проведені за згодою орендодавця, та інші роботи з поліпшення , що обумовлюють підвищення вартості приміщення, включаючи матеріали та обладнання, які не можна відокремити без завдання шкоди приміщенню - вважаються невід ємними поліпшеннями.

З матеріалів справи вбачається, що згода орендодавця у вигляді додатка до Договору «Про узгодження обсягів та порядку виконання робіт з поліпшення приміщення» відсутня.

Відповідно до пункту 1.3. Договору приміщення знаходиться в іпотеці відповідно до Договору іпотеки № 41/08-ю від 28.03.2008 року.

Відповідно до Договору іпотеки № 41/08-ю від 28.03.2008 року іпотекодержателем є Публічного акціонерного товариства "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК".

Відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Згідно акту огляду приміщення від 20.12.2013 року іпотекодержателем було встановлено, що майно використовується за призначенням, жодних претензій з приводу наявності в приміщенні позивача висловлено не було. У акті огляду від 20.08.2014 року зазначено, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, використовується за призначенням - надається в оренду Публічному акціонерному товариству Банк "Контракт".

З огляду на вищевикладене, суд не може дійти достовірного висновку про відсутність згоди іпотекодержателя на передачу в оренду майна, обтяженого іпотекою.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не представлено належних (первинних) доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а відтак матеріали справи не свідчать про порушення відповідачем прав позивача, що виключає можливість їх захисту в судовому порядку.

За таких обставин, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" задоволенню не підлягають.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Публічного акціонерного товариства Банк "Контракт" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.06.2015

Суддя С.В. Стасюк