КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. справа№ 910/8828/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю

представників: позивача - не з`явилися;

відповідача - Пухта А.О.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк"

на рішення Господарського суду м. Києва від 13.05.2015 р.

у справі № 910/8828/15 (суддя - Карабань Я.А.)

за позовом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк"

про стягнення 4500,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (далі - позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" (далі - відповідач) про стягнення суми основного боргу за договором № 1582/Ар від 01.06.2011 р. про надання охоронних послуг по супроводу грошових знаків та цінних паперів, що перевозяться, уповноваженими на те особами суб'єктів господарювання у розмірі 4500,00 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.04.2015 р. порушено провадження у справі № 910/8828/15.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.05.2015 р. у справі № 910/8828/15 позовні вимоги Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а також порушено норми матеріального права.

Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оскільки рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 158 від 24.12.2014 р. розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", свої кредиторські вимоги позивач повинен був заявити виключно шляхом подачі заяви для включення до переліку (реєстру) кредиторських вимог згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.06.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/8828/15 та призначено її до розгляду на 02.07.2015 р.

В поданому до суду відзиві позивач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення. Окрім того, до вказаного відзиву Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області було додано клопотання про розгляд справи без участі представників позивача.

У засідання суду, призначене на 02.07.2015 р., представники позивача не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення.

Разом з тим, як було зазначено вище, до апеляційного суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи у відсутності представників Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Наведене також не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

01.06.2011 р. між позивачем та відповідачем у даній справі було укладено договір № 1582/Ар про надання охоронних послуг по супроводу грошових знаків та цінних паперів, що перевозяться, уповноваженими на те особами суб'єктів господарювання, згідно з п. 1.1 якого відповідач передав, а позивач прийняв під охорону валютні цінності і цінні папери, що перевозяться уповноваженою особою відповідача.

Відповідно до п. 2.3 договору оплата за надані позивачем послуги за тарифами, передбаченими п. 2.1 цього договору та додатком № 2, здійснюється відповідачем у строк 5 банківських днів з моменту отримання відповідачем рахунку на оплату послуг за період, впродовж якого послуги були надані та підлягають оплаті, та акту виконаних робіт.

Оплата замовленої охоронної послуги здійснюється відповідачем на підставі акту про надані послуги та рахунку на оплату, які направляються позивачем відповідачу не пізніше останнього робочого дня місяця, у якому надавались послуги (п. 2.2 договору).

У разі, якщо впродовж десяти банківських днів від відповідача не надійшло зауважень щодо наданих послуг - вважається, що охоронна послуга була надана належним чином та у повному обсязі (п. 2.8 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору останній набирає чинності з 01.06.2011 року і діє до 31.12.2011 р. Дія договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік і на тих самих умовах, якщо жодна із сторін не попередить у письмовій формі іншу сторону про припинення його дії не пізніше, ніж за 20 днів до закінчення договору.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем на виконання умов п. 2.8 укладеного між сторонами договору було направлено відповідачу рахунок-фактуру № АР-0001494 від 25.03.2014 р. та акт прийому-здачі виконаних робіт/послуг № АР-0004749 від 25.03.2014 р. на суму 4500,00 грн. Факт отримання відповідачем 15.07.2014 р. вищезазначених рахунку-фактури та акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг на суму 4500,00 грн підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 7764, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Оскільки жодних зауважень щодо наданих послуг від відповідача протягом строку, зазначеного у п. 2.8 договору, не надходило, то за умовами вищевказаного пункту охоронні послуги вважаються наданими належним чином та у повному обсязі.

Враховуючи викладене, відповідно до п. 2.1 договору зобов'язання щодо оплати отриманих послуг виникли у відповідача з 20.07.2014 р., проте до теперішнього часу не виконані, а послуги не оплачені.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 вказаного кодексу).

Статтею 525 ЦК України та ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, закону та інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, з огляду на вищевикладене місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що послуги з охорони за березень 2014 р. на загальну суму 4500,00 грн надані в повному обсязі, проте не оплачені відповідачем, у зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, як вбачається з доданих до апеляційної скарги відповідача письмових доказів, постановою Правління Національного банку України № 545 від 02.09.2014 р. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Актив-Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 79 від 02.09.2014 р. у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Актив-Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 03.09.2014 р. по 03.12.2014 р. та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію банку Шевченка Олександра Володимировича.

В подальшому, 23.12.2014 р. Правління Національного банку України прийняло постанову № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк".

24.12.2014 р. Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 158 «Про початок процедури ліквідації Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ним встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Ліквідацією банку є процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства (ст. 2 вищевказаного закону).

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів.

Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Також, згідно зі ст. 46 вищевказаного закону, з дня призначення уповноваженої особи фонду: 1) припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту); 2) банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; 4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку, а також не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4-1) нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; 5) відомості про фінансове становище банку перестають бути конфіденційними чи становити банківську таємницю; 6) укладення правочинів, пов'язаних з відчуженням майна банку чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому статтею 51 цього Закону; 7) втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Визначення терміну «кредитор банку» міститься у статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», під яким розуміється юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Як було зазначено вище, судом першої інстанції зроблено обґрунтований висновок стосовно існування заборгованості Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" перед позивачем за надані та неоплачені послуги по охороні згідно договору № 1582/Ар від 01.06.2011 р. у розмірі 4500,00 грн. Тобто, позивач є кредитором банку у розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», що знаходить своє відображення у письмових доказах, наявних у матеріалах даної справи.

Однак, задовольняючи позовні вимоги у даній справі, суд першої інстанції ніяким чином не здійснив дослідження обставин стосовно запровадження у Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Актив-Банк" тимчасової адміністрації, а згодом, і прийняття рішення про його ліквідацію.

Разом з тим, на підставі положень ЦК України, Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Закону України «Про банки та банківську діяльність» між сторонами у даній справі склалися зобов'язальні правовідносини на підставі договору про надання послуг, які носять майново-грошовий характер. Враховуючи те, що 23.12.2014 р. Правління Національного банку України прийняло постанову № 838 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", у даному випадку позивач виступає кредитором відповідача за майновою вимогою зі сплати йому заборгованості за спірним договором і на нього поширюються обмеження, встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно зі ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Таким чином, свої кредиторські вимоги до відповідача Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області мало право заявити виключно у період з 27.12.2015 р. по 26.01.2015 р. (тридцятиденний термін) шляхом подачі заяви про включення таких вимог до реєстру кредиторських вимог в силу того, що їх задоволення поза межами процедури ліквідації банку суперечить приписам Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Однак, з позовом до відповідача Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області звернулося лише 01.04.2015 р., тобто, у період ліквідації банку та поза межами строку пред`явлення кредиторських вимог до останнього згідно приписів ст. ст. 45, 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». До того ж, матеріали справи не містять і доказів пред`явлення кредиторських вимог позивача до банку в межах процедури, передбаченої вищевказаним нормативно-правовим актом.

Відтак, доводи апелянта стосовно того, що у зв`язку з ліквідацією Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" позивач повинен був заявити свої кредиторські вимоги виключно шляхом подачі заяви для включення до переліку (реєстру) кредиторських вимог згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визнаються колегією суддів обґрунтованими та такими, що узгоджуються з приписами вищевказаного закону і відповідають обставинам справи.

Крім того, в матеріалах справи міститься витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, у якому наявні відомості про призначення в Публічному акціонерному товаристві "Комерційний банк "Актив-Банк" Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та перебування відповідача в стані припинення. Тим більше, як уже було зазначено, згідно ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Також, фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Тобто, з наведеного вище можна зробити висновок, що інформація про ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" є загальновідомою та загальнодоступною.

Тому, суд першої інстанції не був позбавлений можливості перевірити вищевказані відомості, тим більше, маючи витяг з інформацією про перебування банку в стані припинення.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення було неправильно застосовано норми матеріального права, а також неповно з`ясовано обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відтак, рішення суду першої інстанції від 13.05.2015 р. у справі № 910/8828/15 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України та беручи до уваги фактичні обставини виникнення судового спору витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 13.05.2015 р. у справі № 910/8828/15 скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

3. Стягнути з Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Донецькій області (84331, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Гвардійців Кантемирівців, буд. 1А, ) в дохід Державного бюджету України 913 (дев`ятсот тринадцять) грн 50 коп судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ на виконання даної постанови суду.

5. Матеріали справи № 910/8828/15 повернути до Господарського суду м. Києва.

6. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко