ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2015 р. Справа № 911/2082/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-6»

до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

про стягнення 1 838 107, 61 грн.

за участю представників:

від позивача: Саченок В.О.

від відповідача: Федонюк М.І.

суть спору:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача 1 838 107, 61 грн. заборгованості за договором підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013, з яких: 1 694 420, 40 грн. - основного боргу, 32 442, 92 грн. - пені, 3 244, 29 грн. - 3 % річних та 108 000, 00 грн. - інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо оплати вартості виконаних будівельно-монтажних робіт.

Разом з позовними вимогами позивач просив суд з метою забезпечення позову накласти арешт на майно відповідача (в тому числі на грошові кошти на рахунках відповідача в банківських установах) в межах заявленого позову.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.05.2015 порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 15.06.2015.

12.06.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог вих. № 04/245-1-юр від 12.06.2015 (вх. № 13897/15 від 12.06.2015), у якій позивач донарахував суми пені, 3 % річних та інфляційних втрат і просить стягнути з відповідача 1 968 678, 86 грн. заборгованості за договором підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013, з яких: 1 694 420, 40 грн. - основного боргу, 85 364, 76 грн. - пені, 8 536, 45 грн. - 3 % річних та 180 357, 25 грн. - інфляційних втрат.

Суд, в порядку ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, прийняв заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду. Таким чином, судом розглядаються вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 968 678, 86 грн. заборгованості за договором підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли клопотання вих. № 04/245-3-юр від 12.06.2015 та вх. № 04/251-1-юр від 15.06.2015 (вх. № 13893/15 від 12.06.2015 та вх. № 14050/15 від 15.06.2015) про залучення документів до матеріалів справи, а також додаткові пояснення по справі вих. № 04/245-2-юр від 12.06.2015 (вх. № 13896/15 від 12.06.2015).

15.06.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли відзив на позовну заяву № 3.44-213 від 12.06.2015 (вх. № 14052/15 від 15.06.2015) та клопотання № 3.44-215 від 15.06.2015 (вх. № 14051/15 від 15.06.2015) про відкладення розгляду справи до моменту затвердження в установленому порядку фінансового плану Украероруху.

Розглянувши вищезазначене клопотання відповідача про відкладення розгляду справи до моменту затвердження в установленому порядку фінансового плану Украероруху, суд відмовляє у його задоволенні, оскільки Господарським процесуальним кодексом України встановлений строк вирішення спору господарським судом, який становить не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви, а тому дана справа може розглядатися лише в межах зазначеного строку.

У судовому засіданні 15.06.2015 судом, в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 02.07.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.06.2015 відмовлено у задоволенні заявленої позивачем вимоги про вжиття заходів до забезпечення позову.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли клопотання вих. № 04/273-1-юр від 01.07.2015 (вх. № 15452/15 від 01.07.2015) про залучення документів до матеріалів справи та додаткові пояснення по справі вих. № 04/273-2-юр від 01.07.2015 (вх. № 15451/15 від 01.07.2015).

01.07.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від відповідача надійшли додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву № 3.4.4-248 від 01.07.2015 (вх. № 15483/15 від 01.07.2015).

Присутній у судовому засіданні 02.07.2015 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.07.2015 проти задоволення позову заперечив частково з підстав викладених у його додаткових поясненнях до відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 02.07.2015, відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

11.09.2013 між сторонами укладено договір підряду № 7.1-171/2013, за умовами якого за завданням відповідача позивач зобов'язався власними і залученими силами та засобами виконати будівельно-монтажні роботи на об'єкті Тренажерний комплекс АДВ-3D (Tower) Навчально-сертифікаційного центру (НСЦ) Украероруху в аеропорту Бориспіль Київської області (далі - об'єкт), а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити такі роботи.

Відповідно до п. 3.1 договору загальна ціна договору становить 5 036 342, 40 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 839 390, 40 грн.

Згідно з п. 3.2 договору договірна ціна є динамічною та визначається згідно з ДБН ДІ.1-1-2000.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що зміна ціни можлива відповідно до чинного законодавства України та згідно з ДБН ДІ.1-1-2000.

Відповідно до п. 3.4 договору відповідач здійснює фінансування робіт за власні кошти.

Згідно з п. 4.1 договору оплата за договором здійснюється в національній валюті України, у безготівковій формі, шляхом перерахування відповідачем відповідної грошової суми на поточний рахунок позивача.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що відповідач сплачує позивачу аванс в розмірі 30 відсотків загальної ціни договору, що становить 1 510 902, 72 грн., протягом 20 календарних днів з дня одержання від позивача рахунку-фактури, оформленого належним чином після укладення договору.

Відповідно до п. 4.3 договору поетапна оплата фактично виконаних позивачем робіт за договором здійснюється відповідачем протягом 20 календарних днів з дня одержання рахунку-фактури, оформленого належним чином після підписання сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) у розмірі 65 відсотків вартості фактично виконаних робіт.

Згідно з п. 4.4 договору остаточний розрахунок у розмірі не менше 5 відсотків загальної ціни договору відповідач здійснює протягом 20 календарних днів з дня одержання рахунку-фактури, оформленого належним чином після прийняття об'єкта в експлуатацію.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що позивач зобов'язується розпочати виконання робіт протягом 5 календарних днів з моменту надходження на його рахунок авансового платежу згідно з п. 4.2 договору, а також передання відповідачем фронту робіт та необхідної документації.

Відповідно до п. 5.2 договору загальний строк виконання робіт становить 3 місяці з правом дострокового їх виконання.

Згідно з п. 6.1.1 договору відповідач зобов'язався своєчасно та в повному обсязі сплачувати позивачу за виконані роботи відповідно до умов договору.

Пунктом 6.4.1 договору передбачено, що позивач має право своєчасно отримувати плату за виконані роботи, у тому числі ті, що виконані достроково.

Відповідно до п. 7.1 договору за несвоєчасне здійснення оплати за виконанні роботи за цим договором відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми несвоєчасно сплачених коштів за кожний день прострочення за весь період прострочення.

Згідно з п. 16.1 договору після закінчення виконання робіт (окремого етапу робіт) позивач надає відповідачу два примірники акта приймання виконаних будівельних робіт (окремого етапу робіт) за формою № КБ-2в (далі - акт).

Пунктом 16.2 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний прийняти поданий позивачем відповідно до п. 16.1 цього договору акт приймання виконаних будівельних робіт (окремого етапу робіт) і протягом 10 календарних днів з дня отримання акта підписати його та повернути позивачу один примірник.

Відповідно до п. 18.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Згідно з п. 18.2 договору строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 18.1 цього договору та закінчується після повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Пунктом 19.1 договору передбачено, що зміни у цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформляється додатковою угодою до цього договору.

Додатком № 1 до договору підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013 сторони визначили договірну ціну на виконання будівельно-монтажних робіт у розмірі 5 036 342, 40 грн.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2013 до договору підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013 сторони дійшли згоди викласти п. 5.2 договору в новій редакції, а саме: «загальний строк виконання робіт становить 9 місяців з правом дострокового їх виконання».

Додатковою угодою № 2 від 01.07.2014 до договору підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013, у зв'язку із зменшенням обсягу робіт, передбачених договором та відповідно до п. 19.1 договору, сторони домовились п. 3.1 договору викласти в наступній редакції: «загальна ціна договору становить 4 705 323, 12 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 784 220, 52 грн.», а також викласти в новій редакції додаток № 1 «Договірна ціна та локальні кошториси».

Додатковою угодою № 3 від 03.07.2014 до договору підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013, у зв'язку із скрутним фінансовим становищем відповідача та неможливістю своєчасно виконати свої зобов'язання за договором, сторони вирішили розстрочити виконання оплати відповідачем заборгованості за фактично виконані позивачем будівельно-монтажні роботи, яка станом на 03.07.2014 становить 3 194 420, 40 грн. наступним чином: 1 500 000, 00 грн. - сплата до 31.12.2014; 1 000 000, 00 грн. - сплата до 31.03.2015; 694 420, 40 грн. - сплата до 31.04.2015.

На виконання умов договору підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013 позивач виконав, а відповідач прийняв передбачені договором роботи на загальну суму 4 705 323, 12 грн., що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 46 218, 00 грн., актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 324 147, 60 грн., актом № 2/1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 5 268, 00 грн., актом № 2-1/1 приймання-передачі обладнання у монтаж від 20.05.2014 на суму 377 610, 76 грн., актом № 3 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 161 388, 00 грн., актом № 4 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 7 110, 00 грн., актом № 5 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 99 837, 60 грн., актом № 5-1 приймання-передачі обладнання цільового призначення від 20.05.2014 на суму 31 685, 71 грн., актом № 6 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 16 804, 80 грн., актом № 6-1 приймання-передачі обладнання цільового призначення від 30.05.2014 на суму 11 866, 04 грн., актом № 7 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 55 885, 20 грн., актом № 8 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 28 869, 60 грн., актом № 9 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 20 337, 60 грн., актом № 10 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 20 916, 00 грн., актом № 11 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 21 934, 80 грн., актом № 12 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 5 980, 80 грн., актом № 13 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 45 399, 60 грн., актом № 14 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 364 186, 80 грн., актом № 15 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 81 985, 20 грн., актом № 15-1 приймання-передачі обладнання цільового призначення від 20.05.2014 на суму 543 650, 88 грн., актом № 16 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 97 012, 80 грн., актом № 16-1 приймання-передачі обладнання цільового призначення від 30.05.2014 на суму 15 697, 73 грн., актом № 17 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 11 817, 60 грн., актом № 21 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 111 368, 40 грн., актом № 21-1 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 391, 20 грн., актом № 22 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 8 379, 60 грн., актом № 23 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 19 368, 00 грн., актом № 24 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 845 286, 00 грн., актом № 26 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 1 262 775, 60 грн., актом № 27 приймання виконаних будівельних робіт за травень 2014 року на суму 62 143, 20 грн., які підписані в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін без будь-яких застережень і зауважень та скріплені печатками підприємств. Копії зазначених документів залучені до матеріалів справи, оригінали у судовому засіданні оглянуті.

Проте, в порушення своїх договірних зобов'язань, відповідач за виконанні позивачем підрядні роботи розрахувався частково, а саме на суму 3 010 902, 72 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками з банку та банківськими виписками, у зв'язку з чим за відповідачем утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 1 694 420, 40 грн., що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вказані вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 843 Цивільного кодексу України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, посилається на неможливість виконання ним свого зобов'язання щодо остаточної сплати за договором підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013, оскільки фінансовий план Украероруху на даний час Кабінетом Міністрів України ще не затверджено, а постановою Кабінету Міністрів України № 899 від 03.12.2012 «Про порядок здійснення витрат суб'єктами господарювання державного сектору економіки у разі не затвердження (непогодження) річних фінансових планів у встановленому порядку» встановлено заборону щодо здійснення витрат суб'єктами господарювання державного сектору економіки, зокрема, на капітальні інвестиції, у разі не затвердження річних фінансових планів.

Разом з тим, відповідачем не надано суду будь-яких доказів подання до Кабінету Міністрів України на розгляд та затвердження проекту фінансового плану Украероруху, а також вжиття інших дій щодо його фінансування для оплати виконаних позивачем робіт за договором підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Ці положення повністю кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, де зазначено, що непереборною силою, тобто надзвичайними і невідворотними обставинами не вважаються, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, враховуючи те, що договір підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013 був укладений між позивачем та відповідачем, посилання відповідача на відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України фінансового плану Украероруху не звільняє його від виконання зобов'язань щодо оплати за виконанні позивачем підрядні роботи.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач належними та допустимими доказами заявлених до нього вимог щодо стягнення заборгованості за виконані позивачем роботи не спростував.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами було підписано акти звіряння розрахунків станом на 31.12.2014 та станом на 03.06.2015, в яких підтверджено, що заборгованість Державного підприємства обслуговування повітряного руху України перед Публічним акціонерним товариством «Трест Київміськбуд-6» за договором підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013 складає 1 694 420, 40 грн. Зазначені акти підписані повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та не заперечується відповідачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1 694 420, 40 грн. основного боргу за договором підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013 є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення оплати за виконані позивачем роботи, останній просить суд стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3 % річних з простроченої суми за період з 31.03.2015 по 12.06.2015 складають 8 536, 45 грн., а інфляційні втрати з простроченої суми за період 31.03.2015 по 12.06.2015 складають 180 357, 25 грн.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений позивачем та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, на підставі п. 7.1 договору, просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми несвоєчасно сплачених коштів за кожний день прострочення за весь період прострочення, яка за розрахунком позивача за період з 31.03.2015 по 12.06.2015 складає 85 364, 76 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи.

Разом з тим, відповідач у своїх додаткових пояснення до відзиву на позовну заяву просить суд відмовити в задоволенні позову в частині стягнення штрафних санкцій, оскільки заборгованість за договором підряду № 7.1-171/2013 від 11.09.2013 виникла з незалежних від нього обставин.

Проте, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову в частині стягнення штрафних санкцій та зазначає наступне.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності - суд наділений правом при винесенні рішення про стягнення штрафу та пені зменшувати їх розмір, з урахуванням всіх конкретних обставин справи.

Частиною 1 ст. 550 Цивільного кодексу України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Проте, згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо. Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України і ст. 233 Господарського кодексу України.

Враховуючи обставини справи, подані докази, розмір нарахованої позивачем пені, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні, виходячи з інтересів відповідача, які заслуговують на увагу, зважаючи на те, що дії останнього не призвели до збитків інших учасників господарських відносин та будь-яких негативних наслідків, суд вважає за можливе, з урахуванням приписів ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, зменшити розмір пені, що підлягає стягненню до 8 536, 48 грн., та відповідно в частині стягнення 76 828, 28 грн. пені відмовити.

При цьому, суд зазначає, що у разі зменшення судом розміру неустойки у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки (п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Таким чином, судовий збір, відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 32-34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-6» задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (08307, Київська область, місто Бориспіль, Аеропорт, ідентифікаційний код - 19477064) на користь Публічного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-6» (01133, місто Київ, вулиця Леоніда Первомайського, будинок 9, ідентифікаційний код - 04012885) 1 694 420 (один мільйон шістсот дев'яносто чотири тисячі чотириста двадцять) грн. 40 коп. - основного боргу, 8 536 (вісім тисяч п'ятсот тридцять шість) грн. 48 коп. - пені, 8 536 (вісім тисяч п'ятсот тридцять шість) грн. 45 коп. - 3 % річних, 180 357 (сто вісімдесят тисяч триста п'ятдесят сім) грн. 25 коп. - інфляційних втрат та 39 373 (тридцять дев'ять тисяч триста сімдесят три) грн. 58 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 06.07.2015.

Суддя Т.В. Лутак