ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Справа № 920/411/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - Куцелепа А.Г. - дов. № 404 від 21.05.2015р.,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 2806С/1-9) на рішення господарського суду Сумської області від 16.04.2015р. по справі № 920/411/15,

за позовом Приватного ремонтно-будівельного підприємства "Рембуд", м. Суми,

до Комунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради, м. Суми,

про 51 791,90 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 16.04.2015 р. (суддя Моїсеєнко В.М.) позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради на користь Приватного ремонтно-будівельного підприємства "Рембуд" 51 791,90 грн. боргу за виконані підрядні роботи, а також 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідач, КП "Сумижитло" Сумської міської ради, з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Сумської області від 16.04.2015р. по справі № 920/411/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на порушення норм чинного законодавства.

В судове засідання відповідач не з'явився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 13.05.2015р. (а.с. 11 том ІІ).

Позивач, ПРБП "Рембуд", у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі вищевказаної особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09.01.2015р. між Комунальним підприємством "Сумижитло" Сумської міської ради (замовник - відповідач у справі) та Приватним ремонтно-будівельним підприємством "Рембуд" (підрядник - позивач у справі) було укладено договір підряду № 3, пунктом 1.1 якого передбачено, що відповідач доручає і оплачує, а позивач приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та систем диспетчеризації на об'єктах замовника, визначених додатком 1 та додатком 2 до договору, які є його невід'ємними частинами, крім робіт капітального характеру, передбачених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004р. № 150 "Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд".

Згідно з п. 2.1. договору розмір щомісячної оплати за обслуговування кожного ліфта визначений додатком № 1 і становить 71465,57 грн., а за обслуговування системи диспетчеризації - додатком № 2 до цього договору, відповідно до якого розмір оплати становить 41936,79 грн. Додатки 1 та 2 підписані повноважними представниками сторін та засвідчені їхніми печатками.

У відповідності до п. 5.1 договору до 25 числа поточного місяця підрядник зобов'язаний надавати попередній реєстр по нарахуванням за поточний місяць до планово-економічного відділу замовника, який перевіряє врахування підрядником днів простою ліфтів, та здійснює відповідні коригування відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Підрядник повинен надати замовнику акти виконаних робіт побудинково з зазначенням їх вартості, відкоригованої на дні простою ліфтів з врахуванням фактичного здійснення технічного обслуговування ліфтів, не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 5.2 договору замовник до десятого числа місяця, наступного за звітним, направляє підряднику акт виконаних робіт, поданий з дотриманням вимог, встановлених п. 5.1 цього договору, оформлений належним чином (підписаний уповноваженою особою та засвідчений печаткою) або обґрунтовану відмову від приймання виконаних робіт. Якщо відмова в підписанні акту не надіслана замовником в обумовлений термін, виконані роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті.

Пунктом 5.3. визначено, що замовник здійснює повний розрахунок за виконані підрядником роботи згідно підписаного сторонами акту виконаних робіт до 30 числа місяця, наступного за звітним.

05.02.2015р. позивач направив відповідачу лист № 91 разом з додатками: реєстром актів приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів та обслуговування систем диспетчеризації за січень 2015р.; актами виконаних робіт за січень 2015р.; реєстром актів приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів за січень 2015р.; актами виконаних робіт за січень 2015р., з проханням розглянути, підписати та скріпити печаткою один екземпляр актів від кожного реєстру та повернути їх на адресу ПРБП "Рембуд".

Даний лист разом з реєстрами та актами був отриманий відповідачем 05.02.2015р., що підтверджується відміткою на листі (вх. № 448/15.01-04 від 05.02.2015р.).

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції, всупереч п. 5.2. договору, відповідач до десятого числа місяця, наступного за звітним, тобто до 10.02.2015р., не направив позивачу ані оформлені належним чином (підписаних уповноваженою особою та засвідчених печаткою) другі примірники актів виконаних робіт, ані обґрунтованої відмови від приймання виконаних робіт.

26.02.2015р. позивач, своїм листом за № 150, звернувся до відповідача з проханням повернути оформлені належним чином (підписані уповноваженою особою та засвідчені печаткою) другі примірники актів виконаних робіт за січень 2015 року, або надати обґрунтовану відмову від приймання виконаних робіт. Лист отриманий відповідачем 26.02.2015р., що підтверджується відміткою відповідача на листі (вх. № 759/15.01-04 від 26.02.2015р.).

Проте, відповідач не відреагував на листи позивача від 05.02.2015р. № 91 та від 26.02.2015р. № 150, не повернуто оформлені належним чином (підписані уповноваженою особою та засвідчені печаткою) другі примірники актів виконаних робіт та не надано обґрунтованої відмови від приймання виконаних робіт.

Крім того, позивач своїми листами від 10.03.2015р. за № 196, від 16.03.2015р. за № 208, від 20.03.2015р. за № 223 з метою спонукання до виконання пункту 5.2. договору, звертався до відповідача (вх. № 890/15.01-04 від 11.03.15, вх. № 969/15.01-04 від 17.03.15, вх. № 1016/15.01-04 від 20.03.15 відповідно) з проханням повернути оформлені належним чином (підписані уповноваженою особою та засвідчені печаткою) другі примірники актів виконаних робіт за січень 2015 року, або надати обґрунтовану відмову від прийняття виконаних робіт.

Як свідчать матеріали справи, 27.02.2015р., враховуючи безпідставність відмови відповідачем, як замовником за договором, від підписання наданих йому актів виконаних робіт, на підставі ст. ст. 853, 882 ЦК України та п. п. 5.1., 5.2. договору, акти виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та системи диспетчеризації за січень 2015р. у кількості 69 од. на загальну суму 51791,90 грн., із відповідною вказівкою, були підписані позивачем, як підрядником за договором.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В силу ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 ЦК України, замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно з ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Пунктом 6 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 18.02.2013р. № 01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" передбачено, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника. Отже, замовник на порушення вимог статей 853, 882 ЦК України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), і отже він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позивач виконав свої зобов'язання за договором підряду, а відповідач не подав доказів сплати боргу, тому позовні вимоги щодо стягнення боргу за виконані роботи позивачем з технічного обслуговування ліфтів та обслуговування систем диспетчеризації за січень в сумі 18162,24 грн. та за виконані роботи з технічного обслуговування ліфтів за січень 2015р., в яких відсутня лінія зв'язку диспетчера з кабіною ліфта, в сумі 33629,66 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не дослідив факт відповідності наданих на підпис відповідачу актів виконаних робіт тим актам виконаних робіт, які були надані до матеріалів справи, а також не перевірив розмір грошових вимог позивача по зазначених актах, є безпідставними та такими, що не можуть бути прийнятими судом до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Також, твердження апелянта відносно відсутності на актах виконаних робіт підписаних позивачем та наданих до суду будь-яких позначень щодо відмови від їх підписання відповідачем спростовуються наявними в матеріалах справи копіями актів виконаних робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та системи диспетчеризації за січень 2015 року у кількості 69 од. на загальну суму 51791,90 грн.

Більш того, як зазначив позивач у відзиві на апеляційну скаргу, 27.04.2015р. він отримав від відповідача оформлені належним чином (підписані уповноваженою особою та засвідчені печаткою відповідача) другі примірники актів виконаних робіт за договором підряду № 3 від 09.01.2015р.: за січень 2015 року; за лютий 2015 року; за березень 2015 року.

Тобто, відповідачем підписано акти виконаних робіт, подані позивачем за січень 2015 року на загальну суму 51791.90 грн. без заперечень та зауважень (копії актів виконаних робіт за січень 2015 року підписаних відповідачем додані до матеріалів справи).

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає за необхідним зазначити, що у відповідача виникло грошове зобов'язання пов'язане з оплатою виконаних позивачем робіт, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду повністю погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Сумської області від 16.04.2015р. по справі № 920/411/15 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду Сумської області від 16.04.2015р. по справі № 920/411/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 03.07.2015р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.