ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"03" липня 2015 р.Справа № 922/3794/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши матеріали

позовної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ
до Приватного підприємства "Магнум ЛТД", м. Харків
про стягнення 1088107,79 грн.

ВСТАНОВИВ:

Дослідивши подані позовні матеріали, судом встановлено, що вищезазначені матеріали подані з порушенням п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позивачем до позовної заяви не додано належних доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат та за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Досліджуючи матеріали позовної заяви, судом встановлено, що вона містить вимогу майнового характеру, а саме: вимога про стягнення грошових коштів в загальному розмірі 1088107,79 грн.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивачем додано до позовної заяви: платіжне доручення № 1 від 20.04.2015 р. про сплату судового збору в розмірі 8000,00 грн., платіжне доручення № 2 від 20.04.2015 р. про сплату судового збору в розмірі 8000,00 грн. та платіжне доручення № 3 від 20.04.2015 р. про сплату судового збору в розмірі 5762,16 грн.

Проте, вищезазначене платіжне доручення № 2 від 20.04.2015 р. на суму 8000,00 грн. вже використовується в якості доказу сплати судового збору у господарській справі № 922/2971/15, про що начальником відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) складено та підписано відповідну Довідку про повторне використання платіжного доручення від 01.07.2015 р., примірник якої буде направлено на адресу позивача.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Слід зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання приписів статті 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущених порушень, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 ГПК України).

Керуючись 4 - 57, п. 4, ч.1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву ПАТ КБ "Приватбанк", м. Дніпропетровськ та додані до неї документи на 68-ми аркушах, в тому числі: платіжне доручення № 1 від 20.04.2015 р. про сплату судового збору в розмірі 8000,00 грн., платіжне доручення № 2 від 20.04.2015 р. про сплату судового збору в розмірі 8000,00 грн. та платіжне доручення № 3 від 20.04.2015 р. про сплату судового збору в розмірі 5762,16 грн. - без розгляду.

Направити позивачу ПАТ КБ "Приватбанк" Довідку начальника відділу документального забезпечення та контролю (канцелярія) про повторне використання платіжного доручення від 01.07.2015 р. на 1-му аркуші.

Суддя Є.М. Жиляєв

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).