РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2015Справа №910/9524/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"
про відшкодування шкоди в порядку регресу 16 230,77 грн.

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача Кулик А.М. (дов. № 0114-47 від 11.03.2015 року)
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 11 червня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (надалі по тексту - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 16 230,77 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 року порушено провадження у справі № 910/9524/15 та призначено справу до розгляду на 19.05.2015 року.

08.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист на виконання вимог ухвали суду від 20.04.2015 року.

12.05.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судове засідання 19.05.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 20.04.2015 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.05.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 11.06.2015 року.

В судовому засіданні 11.06.2015 року представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 11.06.2015 року не з'явився, вимоги ухвали суду від 19.05.2015 року не виконав, письмового відзиву на позов не надав, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач зареєстрований за адресою: 01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, на яку було відправлено ухвалу суду.

У відповідності з положеннями пункту 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається за повідомленою сторонами господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки, про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2013 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та Єфіменко Валерієм Володимировичем (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 28-1102-13-00138, відповідно до умов якого страховик зобов'язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв'язку з пошкодженням або знищенням автомобіля марки "Мітсубісі", державний номер АА 7236 НК.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.05.2014 року о 14 год. 50 хв. Горбик С.В., керуючи автомобілем «Опель», державний номер АА 5917 КТ, по вул.. Березняківська, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався праворуч, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Мітсубісі», державний номер АА 7236 НК.

ДТП сталася в результаті порушення Горбиком С.В. правил дорожнього руху України, останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення згідно з постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20.06.2014 року у справі № 755/14728/14-п.

Цивільно-правова відповідальність Горбика С.В. за шкоду, завдану майну третіх осіб під час ДТП за участю автомобіля марки «Опель», державний номер АА 5917 КТ, була застрахована відповідачем, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5358233

Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Мітсубісі», державний номер АА 7236 НК отримав механічні пошкодження.

Відповідно до рахунку-фактури № 37129/2 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Мітсубісі», державний номер АА 7236 НК складає 17 970,77 грн.

Позивач, враховуючи умови страхування, визначив розмір страхового відшкодування в сумі 16 230,77 грн., про що склав страховий акт № ДККА-37129 від 18.06.2014 року.

Відповідно до умов договору добровільного страхування, страхове відшкодування позивачем було сплачено в розмірі 16 230,77 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 14674 (належним чином засвідчена копія додана до матеріалів справи).

Зважаючи на вищенаведене, позивач, звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування шкоди, завданою внаслідок ДТП в порядку регресу за вих. № 21950 від 11.09.2014 року.

Приймаючи до уваги ліміт відповідальності відповідача та розмір франшизи (нуль), які передбачені полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5358233. року, позивач просить суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 16 230,77 грн.

Проте, відповідач жодним чином не відреагував на зазначену регресну вимогу, на момент подання позовної заяви, відповідачем страхове відшкодування на користь позивача сплачене не було.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Матеріалами справи підтверджується, що транспортним засобом марки «Опель», державний номер АА 5917 КТ, яким керував Горбик С.В., цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5358233, спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача автомобілю марки «Мітсубісі», державний номер АА 7236 НК.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія який керував автомобілем марки «Опель», державний номер АА 5917 КТ, встановлена у судовому порядку, що підтверджується постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 20.06.2014 року у справі № 755/14728/14-п

Як вже було зазначено судом, цивільно-правова відповідальність вказаної особи була застрахована у відповідача на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5358233.

Пунктом 37.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля марки «Мітсубісі», державний номер АА 7236 НК відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5358233, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

За таких обставин, сума страхового відшкодування становитиме: 16 230,77 грн. (загальний розмір матеріальної шкоди) - 0,00 грн. (сума франшизи) = 16 230,77 грн.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, буд. 19/3, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ) 16 230 (шістнадцять тисяч двісті тридцять) грн. 77 коп. страхового відшкодування, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.06.2015

Суддя С.В. Стасюк