ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

06 липня 2015 р. Справа № 902/933/15

Суддя господарського суду Білоус В.В. , розглянувши матеріали

за позовом:Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" (вул. Набережна Перемоги, буд.50, м. Дніпропетровськ, 49094; а/с1800, м. Дніпропетровськ, 49027)

до:Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (22870, АДРЕСА_1)

про стягнення 16443,35 грн.

ВСТАНОВИВ :

Як вбачається із позовної заяви Публічне акціонерне товариство комерційного банку "Приватбанк" звернулося із позовом в господарський суд Вінницької області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення 16443,35 грн., з яких: 9000, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 4031,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2601,71 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 809,76 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

За змістом п.5 ч.2 ст.54 ГПК України обґрунтованим є такий розрахунок в якому вказано сума, дата переданого кредиту, нарахованих відсотків, періоду за який ці суми нараховані, в якій сумі, коли і на підставі чого отримано часткову оплату по конкретному документу і загалом, первинні бухгалтерські документи, які б обґрунтовували суми вказані в розрахунку, щоб дозволило вчиняти арифметичні дії з додавання, віднімання від суми наданого кредиту, нарахованих відсотків, суми частково отриманої оплати.

Обґрунтованим є такий розрахунок до якого додані первинні бухгалтерські документи про господарські операції, які засвідчують суми вказані в розрахунку щодо оплати і суми фактично отриманої оплати.

Зазначаючи в позовній заяві про укладення фактично договору банківського рахунку з відповідачем і його кредитування, та зазначаючи, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок і зазначаючи, що борг за кредитом становить 9000,00 грн., за процентами за користування кредитом - 4031,88 грн. позивач всупереч вимогам п.5 ч.2 ст. 54 ГПК України не вказав в позовній заяві в якому розмірі (сумі) відповідачу було встановлено кредитний ліміт, термін, строк дії кредитної лінії (п.3.2, 3.3 Положення про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів, затверджене Постановою Національного банку України від 30.04.2010 р. за № 474/17769), не вказав доказів про те, в якій сумі і коли було надано кредит, якими доказами це підтверджується, в які строки і в якій сумі кредит підлягав поверненню, в якій сумі і коли кредит було повернуто і якими доказами це стверджується, якщо повернення кредиту здійснювалося, не зазначено про те, що повернення кредиту не здійснювалося, якщо кредит не повертався; не вказано в якій сумі і за який період нараховано відсотки за користування кредитом, в які строки і в яких сумах, і на підставі чого вони мали бути сплачені, в якій сумі отримана оплата відсотків за користування кредитом, якими доказами це стверджується (якщо оплата відсотків здійснювалася), не вказано про те, що оплата відсотків не здійснювалася, якщо вона відповідачем не проводилася.

Тобто, не вказано обставин, які обґрунтовують надання кредиту, нарахування відсотків, їх повернення чи неповернення сплати чи несплати, не вказано доказів, які підтверджують ці обставини, а відтак не надано також і обґрунтованого розрахунку цих позовних вимог.

Згідно п.3 ч.1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Вказані порушення є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї матеріалів на підставі п.3 ст.63 ГПК України.

До аналогічних правових висновків прийшов і Вищий господарський суд України в постанові від 09.10.2014 р. у справі № 902/1012/14.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.22, п. 5 ч. 2 ст. 54, п. 3 ст. 63, ст.86, ст.115 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №б/н від 03.06.2015 р. на 4 аркушах разом з матеріалами на 50 аркушах повернути позивачу.

2. Органу Державної казначейської служби, у відповідності з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI, повернути Публічному акціонерному товариству комерційному банку "ПРИВАТБАНК" судовий збір у сумі 1827,00 грн., перерахований за платіжним дорученням № ВОK33B0K9L від 03.06.2015 р.

3. Примірник ухвали, скріплений печаткою суду, надіслати позивачеві рекомендованим листом.

4. Копію ухвали надіслати відповідачу рекомендованим листом.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2,3 - позивачу (вул. Набережна Перемоги, буд.50, м. Дніпропетровськ, 49094; а/с1800, м. Дніпропетровськ, 49027)

4 - відповідачу (22870, АДРЕСА_1)