РІШЕННЯ

02.07.2015Справа №910/13699/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., при секретарі судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/13699/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вірамакс Україна», м. Запоріжжя,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Білтек», м. Київ,

про стягнення 34 196,40 грн.,

за участю представників:

позивача - Опанасенко О.П. (довіреність від 30.06.2015 № 121);

відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вірамакс Україна» (далі - ТОВ «Вірамакс Україна») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Білтек» (далі - ТОВ «Білтек») збитків у сумі 34 196,40 грн., які були заподіяні відповідачем внаслідок неналежного виконання договору оренди обладнання від 10.06.2013 № А/219/84 (далі - Договір), а саме повернення обладнання із дефектами та нестачею складових.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 16.06.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2015 розгляд справи було відкладено на 02.07.2015 у зв'язку з неявкою представників сторін.

02.07.2015 позивач подав суду письмові пояснення та документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 02.07.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача у судове засідання 02.07.2015 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал і рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 02.07.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2013 ТОВ «Вірамакс Україна» (орендодавець) та ТОВ «Білтек» (орендар) укладено Договір, за умовами якого:

- орендодавець надає орендарю у тимчасове платне користування (оренду) обладнання, кількість, характеристики, ідентифікуючі ознаки та оціночна вартість якого вказується у додатках (специфікаціях) до Договору та актах приймання-передачі обладнання в оренду. Оціночна вартість обладнання вказується з метою подальшого визначення розміру шкоди у випадку неповернення, втрати та/або пошкодження обладнання (пункт 1.1 Договору);

- передача обладнання здійснюється на підставі акту приймання-передачі обладнання в оренду, який підписується уповноваженими представниками сторін. Орендатор підписанням акту приймання-передачі обладнання в оренду підтверджує, що не має претензій до переданого обладнання і технічної документації на нього, що обладнання знаходиться в належному технічному стані, в належній комплектації або приймає обладнання з зауваженнями (пункт 2.1 Договору);

- у випадку пошкодження (псування) обладнання (при неможливості відновлення), порушення комплектності, при якій подальша експлуатація обладнання неможлива або за причин знищення (втрати) обладнання, орендатор сплачує орендодавцю вартість обладнання відповідно до оціночної вартості, вказаної в додатках (специфікаціях) до Договору і актах приймання-передачі обладнання протягом трьох днів з дня виставлення йому рахунка орендатором (пункт 6.2 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2013, а в частині виконання зобов'язань - до моменту їх повного виконання (пункт 8.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - директором Захаренко Г.Н., який діяв на підставі статуту та від відповідача - директором Подгорним О.С, який діяв на підставі статуту, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з оренди обладнання.

Судом встановлено, що позивач передав, а відповідач прийняв обладнання без зауважень, що підтверджується актом приймання-передачі від 13.06.2013 на суму 393 277,92 грн. та актом приймання-передачі від 17.06.2013 на суму 604 712,64 грн., який підписано повноважними представниками учасників процесу і скріплено печатками.

Відповідно до частин першої та другої статті 779 ЦК України наймач зобов'язаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини.

У разі неможливості відновлення речі наймодавець має право вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Частиною першою статті 785 ЦК України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Вартість та перелік обладнання, яке було передано позивачем відповідачу в оренду вказано у специфікаціях до Договору від 10.06.2013.

Позивач зазначає, що відповідач повернув орендоване обладнання в неналежному стані, а саме з дефектами та недостачею його складових елементів.

Так, позивачем було виявлено такі дефекти та недостачу:

- дефекти елементів, які не підлягають ремонту: настил сталевий (3,07х0,32м) - деформовано профіль та стик настилу на суму 11 919,60 грн.; перила сталеві (3,07) - зігнуто профіль та зламано на суму 4 032 грн.; рама збірна Euro сталеві (2х0,73м) загнутий профіль на суму 2 032,80 грн., а всього на суму 17 984,40 грн.

- недостача елементів: домкрат 60 (0,6м) 4001.060 у кількості 10 штук на суму 2 335,20 грн.; настил сталевий (3,07х0,32м)3812.307 у кількості 9 штук на суму 9 752,40 грн.; перила сталеві (3,07) 1725.307 у кількості 4 штуки на суму 1 075,20 грн.; рама збірна Euro сталеві (2х0,73м) 1700.200 у кількості 3 штук на суму 3 049,20 грн., а всього на суму 16 212 грн.

ТОВ «Вірамакс Україна» склало акт приймання з вказівкою на дефекти та недостачу на загальну суму 34 196,40 грн., проте ТОВ «Білтек» вказаний акт не підписало і дефекти не усунуло.

19.09.2014 позивач надіслав відповідачу претензію від 16.09.2014, з вимогою підписати акт і здійснити оплату дефектів або повернення зламаних чи недостатніх елементів, вказаних в акті.

До вказаної претензії були додані два примірники дефектного акту приймання обладнання від 16.09.2013 для підписання; рахунки-фактур від 22.10.2013 № СФ-0000850 на суму 17 984,40 грн. та № СФ-0000851 на суму 16 212 грн. в порядку пункту 6.2 Договору.

Факт надсилання вказаних документів на адресу відповідача, підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком від 19.09.2014 № 1631.

ТОВ «Білтек» відповідь на претензію не надало, належним чином не відреагувало та грошові кошти у сумі 34 196,40 грн. позивачу не сплатило.

Згідно із частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до частини другої статті 22 ЦК України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною другою статті 224 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, стягнення збитків є видом цивільно-правової відповідальності.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків у вигляді реальних збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Слід довести, що протиправні дії чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - безумовним наслідком такої протиправної поведінки.

Матеріалами справи підтверджено: понесення позивачем збитків у сумі 34 196,40 грн., в результаті повернення відповідачем обладнання з дефектами та недостачею; наявність всіх елементів цивільно-правого правопорушення; доказів протилежного суду не подано.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Білтек» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12; ідентифікаційний код: 32830685) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вірамакс Україна» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 21, оф. 606; місцезнаходження: 69006, м. Запоріжжя, вул. Мала, буд. 3; ідентифікаційний код: 37549805): 34 196 (тридцять чотири тисячі сто дев'яносто шість) грн. 40 коп. збитків та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 07.07.2015.

Суддя І.Д. Курдельчук