ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Справа № 920/1570/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Потапенко В.І., суддя Тарасова І.В.

при секретарі Логвін О.О.

за участю представників:

позивача - Шапаренко С.А., дов. №459 від 30.06.2015, Манько М.В., дов. №393 від 15.05.2015, Куцелепа А.Г., дов. №404 від 21.05.2015

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного ремонтно-будівельного підприємства "Рембуд", м. Суми (вх. № 2672 С/3-12)

на рішення господарського суду Сумської області від 26.01.2015 р. у справі № 920/1570/14

за позовом Приватного ремонтно-будівельного підприємства "Рембуд", м. Суми

до Комунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради, м. Суми

про стягнення 61617,72 грн. та зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - Приватне ремонтно-будівельне підприємство "Рембуд" звернувся до господарського суду з позовом та, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив суд стягнути з відповідача - Комунального підприємства "Сумижитло" Сумської міської ради, заборгованість з обслуговування систем диспетчеризації за липень та серпень 2014 року в розмірі 61 617,72 грн. за договором підряду №11 від 27.04.2012 р., зобов'язати відповідача оформити належним чином реєстри та акти виконаних робіт з обслуговування систем диспетчеризації за липень та серпень 2014 року.

Рішенням господарського суду Сумської області від 26.01.2015 року по справі № 920/1570/14 (головуючий суддя Джепа Ю.А., судді Зайцева І.В., Лугова Н.П.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з даним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. При цьому, заявник апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції при винесенні рішення було неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, недоведені обставини, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, висновки, викладені в рішенні, не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування викладених вимог відповідач зауважує на тому, що КП «Сумижитло» СМР укладаючи Договір підряду № 11 від 27.04.12 та Додатковий Договір №13 від 01.05.14 до Договору підряду №11 від 27.04.12, як Замовник спочатку доручив підряднику - ПРБП «Рембуд» організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню систем диспетчеризації на об'єктах Замовника, де відсутній зв'язок пасажира з диспетчером, визначених Додатком № 1 до Договору, який є невід'ємною частиною Договору, з визначенням вартості таких робіт, а потім, склавши претензію від 21.08.2014 відмовився від підписання Актів виконаних робіт і сплати коштів за технічне обслуговування систем диспетчеризації на ліфтах, де відсутній зв'язок пасажира з диспетчером. Вказане, на думку скаржника, є нічим іншим як порушенням відповідачем своїх зобов'язань та односторонньою відмовою від виконання укладеного договору. Також скаржник наголошує, що роботи по технічному обслуговуванню ліфтів за липень та серпень 2014 року були виконані ним якісно та в повному обсязі, про що складені акти, які були направлені відповідачу, а відмова замовника від підписання актів виконаних робіт за договором підряду за наявності несвоєчасно наданої претензії до виконаних робіт не звільняє замовника від обов'язку щодо їх оплати.

Позивач у відзиві на апеляційні скарги з наведеними відповідачем доводами не погоджується, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 27.04.2012 між Комунальним підприємством "Сумижитло" Сумської міської ради (замовником), та Приватним ремонтно-будівельним підприємством "Рембуд" (підрядником) був укладений договір-підряду за №11, за умовами якого підрядник за дорученням замовника приймає на себе організацію і виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та системи диспетчеризації на об'єктах замовника, визначених у Додатку №1 до Договору, який є невід'ємною частиною Договору.

В подальшому Додатковими договорами №3 від 01.11.2012р., №4 від 12.12.2012р. та 15.04.2013р. , №5 від 12.08.2013р., №6 від 01.10.2013р., №7 від 01.11.2013р., №8 від 20.01.2014р. , №9 від 01.02.2014р., №10 від 01.03.2014р., №11 від 01.02.2014р., №12 від 01.04.2014р. у вказаний Додаток №1 були внесені зміни, разом з тим, умови розрахунків та термін корегування залишалися незмінними.

Також, 01.05.2014 р. між сторонами по справі було укладено Додатковий договір №13 до договору підряду від 27.04.2012 р. №11, відповідно до Додатків 1 та 2 якого, кількість ліфтів було змінено, а тариф на обслуговування ліфтів розподілено на окремі складові: вартість обслуговування ліфтів та вартість обслуговування системи диспетчеризації. Також, встановлено, що у ліфтах, де відсутній зв'язок пасажира з диспетчером, вартість обслуговування систем диспетчеризації становить 0,0964 грн. (а.с. 38-46 т. 1)

Звертаючись до господарського суду, позивач послався на те, що свої зобов'язання за договором він виконав належним чином, надавши відповідачу у липні, серпні 2014 року послуги з обслуговування систем диспетчеризації ліфтів. Окрім того, позивач вказував, що 04.08.2014 р. для підписання відповідачу було надано два екземпляри актів виконаних робіт за липень 2014 р. на суму 30756,44 грн., проте, відповідач до 10.08.2014 оформлені належним чином акти не повернув та не оплатив їх, надіславши 21.08.2014 р. відповідачу претензію з обґрунтуванням причин непідписання. Також, зазначав, що акти виконаних робіт, пов'язаних з наданням позивачем послуг по технічному обслуговуванню ліфтів відповідачем підписані належним чином, а кошти за виконані роботи сплачені в повному обсязі, разом з тим, позивач відмовляється від підписання актів виконаних робіт по обслуговуванню систем диспетчеризації, виконаних позивачем у липні та серпні 2014 року на загальну суму 61 617,72 грн.

Вказані обставини стали підставою звернення позивача з позовом до господарського суду про стягнення з відповідача заборгованість за виконані підрядні роботи в розмірі 61 617,72 грн., а також про зобов'язання відповідача оформити належним чином реєстри та акти виконаних робіт по обслуговуванню систем диспетчеризації за липень, серпень 2014 року.

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив, що відповідно до умов укладеного сторонами договору підряду №11 від 27.04.2012 (з урахуванням внесених змін), належним доказом виконання підрядних робіт по технічному обслуговуванню системи диспетчеризації на об'єктах замовника, є складені та підписані сторонами належним чином акти виконаних робіт та попередньо узгоджені реєстри по нарахуванню. Отже, у випадку неузгодження та не підписання відповідачем вказаних документів, підрядник повинен довести суду виконання ним належним чином робіт відповідно до умов укладеного договору.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи та документи, надані позивачем на підтвердження заявлених вимог, місцевий господарський суд дійшов висновку, що вони не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт виконання позивачем робіт з технічного обслуговування систем диспетчеризації ліфтів саме в спірних житлових будинках, та саме в липні та серпні 2014 року. З огляду на викладене, враховуючи встановлений судом факт , що надані позивачем документи не є первинними бухгалтерськими документами, які підтверджують виконання робіт за договором підряду № 11 від 27.04.2012 р. та не доводять виконання певних робіт за відповідними адресами, а лише відображають загальновиробничі витрати підприємства позивача за вказаний період, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З даними висновками повністю погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають обставинам справи, ґрунтуються на нормах чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила, що предметом даного господарського спору є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача вартості виконаних робіт з диспетчерського обслуговування ліфтів за липень та серпень 2014 року відповідно до укладеного між сторонами договору підряду №11 від 27.04.2012 року.

З огляду на ст. 509 Цивільного кодексу України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Положення ст. 626 Цивільного кодексу України передбачають, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

З приписів ст. 3 Цивільного кодексу України вбачається, що однією із загальних засад цивільного законодавства є свобода договору.

Разом із тим ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст. 6 Цивільного кодексу України).

Правові позиції втілені у ст. 638 Цивільного кодексу України визначають, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу за договором підряду одна сторона (підрядник зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результатів замовнику.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передбачено, що передача робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Так, розділом 5 укладеного договору, сторони визначили порядок подання звітів та здійснення розрахунків за договором.

Зокрема, у відповідності до умов п. 5.1. договору, сторони дійшли згоди, що до двадцять дев'ятого числа поточного місяця Підрядник зобов'язаний надавати попередній реєстр по нарахуванню за поточний місяць до планово-економічного відділу Замовника, який перевіряє врахування Підрядником днів простою ліфтів, фактичного виконання технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації та здійснює корегування відповідно до п.4.3.3 Договору.

Підрядник повинен надати Замовнику Акти виконаних робіт побудинково, оформлені відповідно до зразка, наведеного в Додатку № 3 із зазначенням їх вартості, відкоригованої на дні простою ліфтів з врахуванням фактичного здійснення технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації, не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за звітним.

При цьому Акти виконаних робіт на об'єктах (будинках), де створені будинкові комітети, ЖБК та ОСББ подаються Підрядником виключно за наявності їх погодження з головами (уповноваженими представниками) будинкових комітетів, ЖБК та ОСББ.

У разі відмови від підписання Акта виконаних робіт головами ЖБК, ОСББ та будинкових комітетів, Підрядник разом з представником Замовника складає Акт про відмову від підписання, який є підставою для підписання Замовником Акта виконаних робіт по даному будинку.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що Замовник підписує Акти виконаних робіт, надані Підрядником, з отриманням вимог, встановлених п.5.1. цього Договору до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до пункту 5.3. Договору (з врахуванням змін, внесених Додатковим договором № 2) Замовник з 15-го числа по 20 число поточного місяця перераховує на розрахунковий рахунок Підрядника не менше ніж 60000 грн., в т.ч. ПДВ. З 20 по 30 число поточного місяця Замовники перераховує на розрахунковий рахунок Підрядника не менше ніж 140000,00 грн. в т.ч. ПДВ.

Щоквартально до 15-го числа місяця, наступного за останнім місяцем кварталу, сторони роблять звірку розрахунків та корегують оплату відповідно до них актів виконаних робіт, тощо.

Таким чином, виходячи з умов договору, належним доказом виконання робіт позивачем є складені належним чином та підписані обома сторонами акти виконаних робіт та попередньо узгоджені реєстри по нарахуванню.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи, за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, або за згодою замовника - достроково.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що позивач 04.08.2014 р. надав відповідачу два екземпляри актів виконаних робіт за липень 2014 р. в сумі 30 756 грн. 44 коп., в той час як відповідач їх не підписав та не оплатив, надіславши 21.08.2014 р. на адресу позивача претензію з обґрунтуванням причин не підписання, а саме - невиконання підрядником відповідних робіт.

Стаття 853 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок замовника прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові, в іншому випадку він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.08.2014 вих. №887 відповідач направив позивачу претензію, в якій виклав свої заперечення стосовно виконаних позивачем зобов'язань за укладеним договором підряду №11 від 27.04.2012 та виклав свої доводи, якими обґрунтував відсутність підстав для сплати коштів за технічне обслуговування систем диспетчеризації у будинках за адресами, наведеними у претензії. Зокрема, свої заперечення відповідач обґрунтував тим, що, у відповідності до п.3.1.3 Договору Підрядник зобов'язаний усувати несправності ліфтів і систем диспетчеризації, передбачені Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 р. Зокрема, п.1.1.17.10. Наказу передбачено виконання таких видів робіт, як перевірка проходження всіх сигналів диспетчеризації на пульт, справності виклику та якості гучномовного зв'язку з кабін і машинних приміщень, працездатності апаратів дистанційного ввімкнення-вимкнення на всіх ліфтах, заміна сигнальних ламп. Внаслідок проведеної перевірки зазначених в претензії житлових будинків за переліком, встановлено, що зв'язок з пультом ОДС відсутній, що свідчить про те, що технічний стан цих систем не підтримується, отже Підрядником не виконано зобов'язання щодо належного підтримання цих систем. Також у наданій претензії позивачем вказано, що, відповідно до п.3.1. Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 09.11.2006 р. № 369, вартість технічного обслуговування систем диспетчеризації складається з вартості технічного обслуговування відповідного обладнання, лише підключеного до цих систем, та враховує витрати, пов'язані з виконанням механічних, електромонтажних, кабельних, налагоджувальних та електровимірювальних робіт, необхідних для підтримання технічного та естетичного стану систем диспетчеризації. Крім того, прийняття, обробка та передання на виконання ПРБП "Рембуд" заявок на обслуговування ліфтів здійснюється на підставі п.п. 3.1.14-3.1.16 завдяки Колл-центру КП "Сумижитло". До того ж, у вказаній претензії міститься посилання відповідача на те, що в порушення абз. 3 п. 5.1. договору, надані позивачем акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за липень місяць 2014 року, не узгоджені з головами (уповноваженими представниками) будинкових комітетів. (а.с. 51-54 т. 1)

Як правомірно зазначено судом першої інстанції, виходячи з умов договору та вимог чинного законодавства, роботи можуть вважатися виконаними, а обов'язок по їх оплаті - таким, що настав, тільки після складення акту виконаних робіт. Виключно складений акт породжує правові наслідки. При цьому складений акт - це акт, підписаний сторонами, або той, від підписання якого сторона ухиляється (за відсутністю письмових зауважень, які в даному випадку мали місце - претензія відповідача від 21.08.2014 р.).

В даному випадку акти здачі-приймання виконаних робіт за липень, серпень 2014 року є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто є такими, що породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані, а також являються доказом на підтвердження певних обставин, в даному випадку, виконання робіт підрядником і прийняття їх замовником, що може бути враховано в сукупності з іншими доказами по справі з наданням відповідної оцінки.

Отже, вищевказані акти за своєю правовою природою є внутрішньою документацією і підтверджує наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову, та є доказом у справі.

Відповідно до п. 3.1. Порядку встановлення вартості технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 9 листопада 2006 р. N 369, вартість технічного обслуговування обладнання систем диспетчеризації складається з вартості технічного обслуговування відповідного обладнання, підключеного до цих систем, та враховує витрати, пов'язані з виконанням механічних, електромонтажних, кабельних, налагоджувальних та електровимірювальних робіт, необхідних для підтримання технічного та естетичного стану систем диспетчеризації (далі - СД).

Так, на підтвердження своїх вимог щодо належного виконання своїх зобов'язань за договором та обов'язку відповідача сплатити кошти за отримані послуги, позивачем були надані документи, якими позивач підтверджував здійснення ним витрат на технічне обслуговування обладнання систем утримання диспетчеризації за липень та серпень 2014 року, а саме: розрахунково-платіжні відомості щодо нарахування виплат (зокрема, заробітної плати) працівникам ПРБП "Рембуд", відповідні платіжні доручення, рахунки "Сумиобленерго" за електричну енергію, нараховану позивачу, рахунки "Укртелекому" та інших організацій за телекомунікаційні послуги, надані позивачу, рахунки за водопостачання та водовідведення, рахунки з послуг охорони, послуг з обслуговування комп'ютерної техніки підприємства позивача, накладні на придбання офісних приналежностей, витрат на ГСМ. (а.с.197-258 т. 6)

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що, в розрізі п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704 (далі по тексту - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується первинними документами -договором, накладними, рахунками, тощо.

Проте, дослідженням наданих позивачем документів, встановлено, що вищевказані документи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт виконання позивачем робіт з технічного обслуговування систем диспетчеризації ліфтів саме в спірних житлових будинках, та саме в липні та серпні 2014 року. Надані позивачем в обґрунтування своїх вимог документи не є первинними бухгалтерськими документами, що підтверджують виконання робіт за договором підряду № 11 від 27.04.2012 р., не доводять виконання відповідних робіт з технічного обслуговування систем диспетчеризації ліфтів саме в спірних житлових будинках, а лише відображають загальновиробничі витрати підприємства позивача за вказаний період. Накладних, рахунків, тощо, якими б підтверджувалось придбання позивачем розхідних матеріалів та обладнання саме для виконання робіт, пов'язаних із технічним обслуговуванням систем диспетчеризації ліфтів саме за укладеним договором підряду №11 від 27.04.2012 у період липень, серпень 2014 року, позивачем ані до суду першої, ані апеляційної суду не надано.

Крім того, колегія суддів зазначає, що господарським судом обґрунтовано звернуто увагу на те, що складені електротехнічною лабораторією ПРБП "Рембуд" технічні звіти за результатами проведення працівниками електровимірювальних робіт на обладнанні ліфтів за відповідними адресами в липні та серпні 2014 р. та протоколи вимірювання, складені позивачем в односторонньому порядку. Разом з тим, договором підряду № 11 від 27.04.2012 р. та відповідними Додатками до нього чітко не встановлено порядок виконання даних робіт, їх вартість або ту частину складової тарифу, які вони складають. При цьому, характер зазначених робіт унеможливлює встановлення судом факту їх проведення, якості виконання та їх вартості.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач також посилався на те, що вартість обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації визначена розрахунком ПРБП "Рембуд", згідно якого позивач, 19.10.2009 р. отримав від Державної інспекції з контролю за цінами в Сумській області Висновок № 226 щодо розрахунків економічно обґрунтованих планових витрат на виробництво житлово-комунальних послуг з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації.

Відповідно до вказаного Висновку, вартість обслуговування систем диспетчеризації (тариф) становить 0,101 грн. за 1 м2 площі, а з урахуванням прибутку (10%) та ПДВ 20% становить 0,13 грн. за 1 м2 площі.

Складові тарифу на обслуговування системи диспетчеризації складають:

1. загальновиробничі витрати - 39,9 % (в т.ч. утримання аварійної служби, електровимірювальної лабораторії);

2. адміністративні витрати - 24,9 %;

3. заробітна плата електромонтерів задіяних на обслуговування ліній зв'язку, пульта управління, з/плати електронників, задіяних на обслуговування електронних плат керування системою ліфта, матеріальні витрати - 5,8 %;

4. прибуток - 10 %;

5. ПДВ - 20%.

12.01.2010 р. виконавчим комітетом Сумської міської ради прийнято рішення № 9 "Про тарифи на послуги з технічного обслуговування ліфтів та систем диспетчеризації ПРБП "Рембуд", яким встановлено:

- вартість (тариф) технічного обслуговування ліфтів, 1 м2 площі житлових будинків без урахування першого поверху у розмірі 0,22 грн. (з ПДВ);

- вартість (тариф) технічного обслуговування обладнання систем диспетчеризації (ОДС), 1 м2 площі житлових будинків без урахування першого поверху у розмірі 0,13 грн. (з ПДВ).

Також позивач посилався на те, що 25.03.2014 р. під час наради Заступника міського голови Бортника В.І. за участю директора КП "Сумижитло" Лагутіна А.О., директора ПРБП "Рембуд" Костюка В.Г., заступника директора департаменту фінансів, економічних та бюджетних відрахувань, начальника управління прогнозування доходів, тарифної політики та фінансового моніторингу Сумської міської ради Левенця М.І., вирішено, що на ліфтах, де відсутній зв'язок пасажира з диспетчером, зменшити складову тарифу на обслуговування систем диспетчеризації на 25,8 % від 0,13 грн. та встановити її у розмірі 0,0964 грн. (в тому числі на 5,8 % - у зв'язку з відсутністю зв'язку, та 20 % - у зв'язку з тим, що ПРБП "Рембуд" не є платником ПДВ).

Колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом правомірно не було прийнято до уваги посилання позивача на той факт, що зменшення тарифу у будинках, де відсутній зв'язок пасажира з диспетчером, було проведено сторонами на підставі результатів обговорення на вказаній нараді, оскільки повноваження щодо зміни та відповідного встановлення тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідно до підпункту 2 пункту "а" та підпункту 2 пункту "б" ст. 28 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" мають виключно органи місцевого самоврядування, а саме їх виконавчі комітети. Отже, відповідний Протокол наради при заступнику міського голови може бути використаний лише як підстава для внесення на розгляд виконавчого комітету Сумської міської ради проекту рішення про внесення змін до рішення, яким встановлено відповідні тарифи. Крім того, Порядок розрахунку тарифу на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, визначений постановою КМУ "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" від 01.06.2011 р. № 869 також не передбачає таких підстав для зміни тарифу як Протоколи нарад чи комісій.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача, як на підставу вимог щодо обов'язку відповідача здійснення оплати за договором підряду, встановлення в ньому ціни (тарифу) технічного обслуговування систем диспетчеризації, а також погодження сторонами зменшеного тарифу в будинках, де відсутній двосторонній зв'язок з диспетчером, оскільки ціна договору підряду є істотною необхідною умовою договору.

Без дотримання відповідного порядку підписання актів виконаних робіт або, у випадку їх не підписання (за умови вчасних зауважень замовника), підставою для задоволення позову є саме доведення підрядником факту належного та в повному обсязі виконання таких робіт, а ціна (тариф) визначає при цьому лише те, в якому розмірі здійснюється відповідне стягнення.

Однак, в даному випадку, позивачем не доведено факту належного виконання робіт за актами за липень, серпень 2014 року, на які посилається позивач, в зв'язку з чим у відповідача відсутній обов'язок з прийняття та оплати таких робіт.

Крім того, колегія суддів також вважає, що позивачем не доведено факту дотримання умов п. 5.1 договору в частині погодження з головами (уповноваженими представниками) будинкових комітетів, ЖБК та ОСББ, як того вимагають умови розділу 5 договору підряду № 11 від 27.04.2012 р. (з відповідними змінами). При цьому, відмова від погодження та підписання актів виконаних робіт головами будинкових комітетів, підтверджується наданими відповідачем копіями Актів про відмову від погодження Акту виконаних робіт за липень 2014 р. по житлових будинках за адресами: м. Суми вул. Лушпи, 33 та вул. Харківська, 5 за серпень 2014 року. (а.с. 138-139 т. 4)

Частиною 1 ст. 33 ГПК України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи, що позивач не довів належними та допустимими доказами фактичного виконання робіт на заявлену грошову суму, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Позивачем заявлено також вимоги про зобов'язання відповідача оформити належним чином реєстри та акти виконаних робіт з обслуговування систем диспетчеризації за липень та серпень 2014 року.

Згідно з ч. 2 ст. 20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів.

Тобто, за змістом вказаної норми господарські суди розглядають на загальних підставах справи у спорах про визнання недійсними актів, прийнятих іншими органами, у т.ч., актів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер для учасників правовідносин, що виникають чи припиняються з прийняттям такого акту.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути : визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовіднощення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення; дій чи бездіяльності органу державної влади та інше.

Проте, заявлена позивачем вимога про зобов'язання оформити належним чином реєстри та акти виконаних робіт з обслуговування систем диспетчеризації не призводить до поновлення порушеного права і не може бути самостійним предметом позову, порядок підписання актів прийняття-здачі виконаних робіт сторонами врегульований в розділі 5 договору підряду № 11 від 27.04.2012 р. Крім того, порядок прийняття замовником виконаних підрядником робіт відповідно до договору підряду врегульований ст. 853 Цивільного кодексу України, тобто позивачу стосовно підписання актів приймання виконаних робіт слід діяти у відповідності до умов договору підряду та ст. 853 Цивільного кодексу України.

Таким чином, вимога про зобов'язання відповідача підписати акти виконаних робіт на виконання умов договору не відповідає способам захисту порушеного права, тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в зазначеній частині.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявний реєстр актів приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів та обслуговування систем диспетчеризації за серпень 2014 року, разом з тим, доказів направлення вказаного реєстру відповідачу, позивачем до суду не надано і в матеріалах справи такі докази відсутні.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів зазначає, що позивач ані під час вирішення спору у господарському суді Сумської області, ані під час розгляду його апеляційної скарги не надав належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності своїх заперечень проти позовних вимог. Наведені ним в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому вимоги позивача, що зазначені апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого рішення господарського суду Сумської області від 26.01.2015 р. у справі № 920/1570/14.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32-34, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного ремонтно-будівельного підприємства "Рембуд", м. Суми залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 26.01.2015 р. у справі № 920/1570/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складно та підписано 06.07.2015 року.

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Суддя Потапенко В.І.

Суддя Тарасова І. В.