КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2015 р. Справа№ 14/578

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Копитової О.С.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представника ТОВ "Кредитні ініціативи" - Яцишина А.М. (дов. від 06.11.2014),

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 15.05.2015

у справі № 14/578 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.05.2015 у справі № 14/578 відмовлено у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" від 30.04.2015 до розгляду, заяву з доданими документами повернуто заявнику.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 15.05.2015, а справу № 14/578 направити на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи".

23.06.2015 в судовому засіданні від судді Шипка В.В. надійшла заява про самовідвід.

Ухвалою від 23.06.2015 заяву судді Шипка В.В. про самовідвід у справі № 14/578 задоволено.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2015 розгляд справи було відкладено на 07.07.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Відповідно до розпорядження секретаря судової палати суду від 07.07.2015 склад суду було змінено, доручено здійснення апеляційного провадження у даній справі колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сотніков С.В., судді: Копитова О.С., Разіна Т.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.07.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" було прийнято до провадження.

Сторони та інші учасники провадження у справі повноважних представників в судове засідання апеляційної інстанції не направили, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення учасників провадження про час та місце розгляду справи, Київський апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідних представників.

Через відділ документального забезпечення суду від боржника надійшло клопотання про зупинення розгляду апеляційної скарги до вирішення питання про призначення у справі іншого арбітражного керуючого у зв'язку зі смертю ліквідатора - арбітражного керуючого Вінника С.В.

На думку колегії суддів у задоволенні клопотання належить відмовити, оскільки питання призначення або заміни арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) належить до компетенції суду першої інстанції, при цьому, матеріали даної справи перебувають в суді апеляційної інстанції. Вказані обставини унеможливлюють вирішення питання про заміну ліквідатора та розгляд поданої апеляційної скарги у розумні строки. Крім того, статтею 77 ГПК України не передбачено підстав для зупинення провадження у справі, які вказані боржником у поданому клопотанні, не передбачає таких підстав і спеціальний Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника ТОВ "Кредитні ініціативи", вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", подано заяву від 30.04.2015 (вх. суду №11213/15 від 12.05.2015) про заміну первісного кредитора Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", яка мотивована переходом до останнього прав вимоги до боржника на підставі договорів факторингу від 28.11.2012.

Відмовляючи у прийнятті до розгляду поданої заяви, суд першої інстанції, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, вказав на вирішення вказаного питання ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15.08.2013 (залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 29.01.2014) за заявою ТОВ "Кредитні ініціативи" з аналогічним предметом вимоги про заміну первісного кредитора - Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" його процесуальним правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" у зв'язку з переходом до останнього прав вимоги первісного кредитора до боржника на підставі договору факторингу від 28.11.2012 та про внесення відповідних змін до реєстру вимог кредиторів боржника.

При цьому, суд першої інстанції звернув увагу на не усунення заявником недоліків у заяві про заміну сторони, які були підставою для прийняття ухвали Господарського суду Черкаської області від 11.03.2014 за заявою ТОВ "Кредитні ініціативи" від 28.02.2014.

Вказані висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є помилковими та такими, що зроблені при неправильному застосуванні норм процесуального права з огляду на наступне.

Провадження у даній справі про банкрутство фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 перебуває на стадії ліквідації, введеної постановою Господарського суду Черкаської області від 22.06.2010.

Із заяви про порушення провадження у справі про банкрутство вбачається, що кредиторська заборгованість банкрута складається в тому числі із заборгованості перед ПАТ «Сведбанк» (правонаступник АКБ «ТАС-Комерцбанк») в сумі 473805,07 доларів США за кредитним договором від 14.12.2007.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банкрутом та Банком був укладений іпотечний договір № 2301/1207/88-945-1 від 14.12.2007.

Станом на 02.09.2010 окремо до реєстру вимог кредиторів ліквідатор також включив і вимоги Черкаського відділення ПАТ «Сведбанк» в сумі 493775,57 доларів США, які забезпечені заставою майна боржника.

14.02.2011 ПАТ «Сведбанк» звернувся до Господарського суду Черкаської області із заявою про визнання кредитором у справі про банкрутство, у якій просив визнати грошові вимоги до боржника в сумі 495414,74 доларів США, як такі, що забезпечені заставою.

У відзиві від 17.03.2011 ліквідатор визнав грошові вимоги ПАТ «Сведбанк» в повному обсязі та у заявленій сумі 3895345,28 грн., із віднесенням їх до першої черги задоволення як таких, що забезпечені заставою майна боржника.

Тобто, ПАТ «Сведбанк» набув статусу сторони у даній справі про банкрутство як кредитор, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника.

Згодом між ПАТ "Сведбанк" (клієнт) та ТОВ "ФК "Вектор-Плюс" (фактор) було укладено договір факторингу №15 від 28.11.2012, за умовами якого Банк відступив факторові в тому числі і право вимоги за кредитним договором від 14.12.2007 та іпотечним договором № 2301/1207/88-945-1 від 14.12.2007.

28.11.2012 між ТОВ "ФК "Вектор-Плюс" (клієнт) та ТОВ "Кредитні ініціативи" (фактор) було укладено договір факторингу, за умовами якого клієнт відступив факторові в тому числі і право вимоги за кредитним договором від 14.12.2007.

Також 28.11.2012 між сторонами (ТОВ "ФК "Вектор-Плюс" та ТОВ "Кредитні ініціативи") було укладено договір про передачу прав за іпотечним договором № 2301/1207/88-945-1 від 14.12.2007.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 р. № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно із ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто, особа, яка набула статусу правонаступника у визначених законодавством випадках, вправі звернутись, а господарський суд зобов'язаний за наявності відповідних підстав замінити сторону або іншого учасника провадження - його правонаступником.

ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулось в порядку ст. 25 ГПК України про заміну ПАТ "Сведбанк" (забезпеченого кредитора) його правонаступником на підставі укладеного між сторонами договору факторингу.

Разом з тим, місцевий господарський суд, пославшись на ухвалу від 15.08.2013 про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони його правонаступником, безпідставно не розглянув по суті подану ТОВ "Кредитні ініціативи" заяву, чим фактично усунувся від покладених на господарський суд обов'язків з оцінки доказів, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Слід зазначити, що вказане судове рішення від 15.08.2013 грунтується на відсутності судового рішення про визнання ПАТ "Сведбанк" кредитором у даній справі, а також неподання належних доказів на підтвердження передачі прав вимоги до боржника.

Втім, до заяви про процесуальне правонаступництво від 12.05.2015 ТОВ "Кредитні ініціативи" додало низку доказів в підтвердження права вимоги до боржника, які не подавались суду при розгляді відповідної заяви раніше.

Вказані обставини справи залишились поза увагою місцевого господарського суду, що призвело до ухвалення необґрунтовано судового рішення про відмову у прийнятті до розгляду заяви ТОВ "Кредитні ініціативи", прийнятого на формальних підставах.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до вимог частин 1, 2 статті 47 Закону про банкрутство правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності (далі - громадянина-підприємця) банкрутом. Заява про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця може бути подана в господарський суд громадянином-підприємцем, який є боржником, або його кредиторами.

Одночасно, відповідно до вимог Закону про банкрутство заява про порушення справи про банкрутство громадянина-підприємця подається на загальних підставах, встановлених ст.ст. 6, 7 Закону, тобто, безспірність грошових вимог, несплата протягом трьох місяців, сума вимог - не менш ніж 300 мінімальних розмірів заробітної плати, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 47 Закону.

За визначенням ст. 1 Закону про банкрутство вимоги кредиторів набувають характеру безспірних, якщо вони підтверджені відповідними виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Таким чином, до заяви про порушення справи про банкрутство повинні бути надані, зокрема, постанова про відкриття виконавчого провадження, довідка про хід виконання судового рішення та постанова державної виконавчої служби або відповідний документ, який би свідчив про стан виконавчого провадження на день звернення з заявою про порушення справи про банкрутство.

При цьому, вищезазначені документи не можуть бути надані господарському суду після порушення справи, оскільки на відміну від позовного провадження, порушення справи про банкрутство тягне за собою ряд правових наслідків.

Отже, боржник при зверненні до господарського суду із заявою про визнання банкрутом зобов'язаний надати докази безспірності кредиторських вимог, а саме виконавчих документів, які б знаходились на примусовому виконанні у Державній виконавчій службі, або платіжних вимог-доручень, які були подані кредиторами до банківської установи та повернуті стягувачу без виконання у зв'язку з відсутністю грошових коштів на рахунку боржника. При, цьому такі невиконані зобов'язанні боржника - громадянина-підприємця мають бути обов'язково пов'язані зі здійсненням підприємницької діяльності.

Відсутність зазначених доказів у матеріалах справи свідчать про відсутність наявності ознак неплатоспроможності боржника, при цьому відмова у поданні таких доказів на вимогу суду має ознаки фіктивного банкрутства за для уникнення збільшення зобов'язань боржника та звільнення від сплати вже наявної кредиторської заборгованості, зокрема, яка виникла на підставі укладеного із банком кредитного договору.

Суд першої інстанції, неодноразово ухвалюючи судові рішення про продовження строку ліквідаційної процедури за клопотанням ліквідатора, а також зобов'язуючи останнього подавати звіти про хід ліквідаційної процедури, на вказані вище обставини справи уваги не звертав, обов'язок ліквідатора щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства не перевіряв.

Враховуючи, об'єктивні обставини необхідності призначення у даній справі нового ліквідатора у зв'язку зі смертю арбітражного керуючого Вінника С.В., колегія суддів звертає увагу місцевого господарського суду на необхідність неухильного дотримання ліквідатором банкрута вимог чинного законодавства на стадії ліквідаційної процедури та контролю його діяльності господарським судом навіть за умов відсутності заперечень зі сторони учасників провадження у справі про банкрутство.

З оскаржуваної ухвали вбачається, що місцевим господарським судом не було розглянуто по суті та перевірено на відповідність вимогам ГПК України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" подана ТОВ "Кредитні ініціативи" заява із доданими до неї низки доказів на підтвердження правонаступництва.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, дійшовши необґрунтованого та помилкового висновку про наявність підстав для відмови у прийнятті до розгляду заяви про заміну сторони його правонаступником, неналежним чином застосував норми чинного процесуального законодавства, неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи у зв'язку з чим, прийняте у справі судове рішення, підлягає скасуванню, а справа передачі для розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 15.05.2015 у справі № 14/578 скасувати.

3. Справу № 14/578 направити до Господарського суду Черкаської області для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та здійснення подальшого провадження.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.С. Копитова

Т.І. Разіна