ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.07.15р. Справа № 904/3390/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМОСТ-ЛС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНКО-ДНІПРО"

про стягнення 130 870,26 грн. за договором купівлі-продажу пального

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, довіреність №б/н від 27.05.14р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 141 277,87 грн. за договором купівлі-продажу пального, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов вказав, що 05.06.15р. та 09.06.15р. Відповідачем проведено часткову оплату основного боргу, а пеня Позивачем розрахована всупереч встановленої спеціальної позовної давності; 30% річних розраховано з помилками щодо кількості днів прострочення заборгованості. Контррозрахунку стягуваної суми Відповідач не надав.

23.06.15р. Позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій вказав, що Відповідачем за період з 05.06.15р. по 22.06.15р. частково виконано зобов'язання щодо погашення заборгованості за договором на суму 9 000,00 грн.: 05.06.15р. - 2000,00 грн., 09.06.15р. - 2000,00 грн., 10.06.15р. - 1000,00 грн., 17.06.15. - 2000,00 грн., 18.06.15р. - 1000,00 грн., 22.06.15р.- 1000,00 грн. Сума заборгованості, яка підлягає стягненню змінилася і становить 130 870,26 грн., з якої: 62 376,64 грн. основного боргу (71 376,64 грн. - 9000,00 грн.), 19 470,05 грн. пені, 49 023,57 грн. 30% річних.

Відповідач надав доповнення до відзиву на позовну заяву, у яких вказав про проведення часткової оплати на загальну суму 9 000,00 грн., відповідно до якої сума основного боргу зменшилась і складає 62 376,64 грн. Щодо нарахування пені заперечував, мотивуючи тим, що розрахунок Позивача не відповідає вимогам чинного законодавства у звязку з пропуском Позивачем позовної давності для стягнення пені. Контррозрахунку стягуваної суми Відповідач не надав.

У судових засіданнях оголошувались перерви до 10.06.15, 23.06.15р., 02.07.15р.

У судове засідання, що відбулось 02.07.15р. Відповідач явку повноважного представника не забезпечив, докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

03.01.13р. сторонами укладено договір купівлі продажу пального № 03/01/13-28 (далі Договір), за п. 2.1 якого Позивач зобов'язався передати у власність Відповідача певну кількість товару, в асортименті, кількості і за цінами, зазначеними у договорі, а Відповідач зобов'язався прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму на умовах Договору.

Згідно з п. 2.2 Договору передача пального Позивачем та його приймання Відповідачем здійснюється партіями, відповідно до обраного Відповідачем, згідно з умовами Договору, способу отримання кожної партії пального - за бланком - дозволом, або за електронною карткою (смарт - карткою).

Відповідачем одержував товар за Договором від Позивача за допомогою Електронних карток (смарт - карток), цей факт підтверджується актом приймання передачі смарт-карт № 481 від 31.10.12р.

Згідно з п. 6.3. Договору Електронна картка є власністю Позивача та передається Відповідачеві на підставі акту прийому - передачі. У відповідності до акту, Позивач передав Відповідачеві картки для відпуску пального за лімітною схемою в кількості 28 штук, а Відповідач, підписавши вказаний вище акт, підтвердив факт прийняття карток.

В рамках Договору за період з 01.01.13р. по 01.11.13р. Позивач передав, а Відповідач отримав пальне на загальну суму 932 212,67 грн. Факт одержання товару підтверджується підписом повноважного представника Відповідача, скріпленого печаткою підприємства у видаткових накладних.

На момент винесення рішення судом Відповідач частково розрахувався з Позивачем, у зв'язку з чим його борг становить 62 376,64 грн. Суму основного боргу Відповідач визнав.

Згідно з підпункту б) п. 7.1 Договору Покупець має здійснити розрахунки за поставлений Товар на протязі двох робочих днів від дати отримання щотижневого рахунку згідно з умовами підпункту а) п. 7.1. Договору.

Відповідно до підпункту а) п. 7.1 Договору рахунок за Частину Звітного (розрахункового) періоду Позивач направляє, а Відповідач отримує щотижня, кожного вівторка, шляхом направлення рахунку Покупцеві за допомогою факсу або електронною поштою. У разі не отримання Покупцем щотижневого рахунку у порядку передбаченому цим пунктом, останній зобов'язаний письмово звернутися до Продавця, відповідно, 7го, 14го, 21го та 28го числа поточного місяця з листом, у якому він повідомляє про відсутність щотижневого рахунку, та прохання надати суми, які належать до сплати за отриманий Товар, та примірник рахунку.

На виконання умов п. 7.1. Договору Позивач виставив Відповідачеві відповідні рахунки на оплату поставленого палива. Рахунки передав Відповідачу факсом.

Датою виконання Покупцем своїх грошових зобов'язань за цим договором є дата зарахування грошових коштів, сплачених Покупцем, на поточний рахунок Продавця (п. 7.8 Договору).

Згідно з п. 9.1 Договору, в разі несвоєчасної сплати або несплати вартості Товару, у відповідності до умов цього Договору, Покупець сплачує Продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період часу, за який нараховується пеня від несвоєчасно сплаченої або несплаченої суми - вартості Товару, що зазначена у відповідних Рахунках та Видаткових накладних, або від суми, що встановлюється на підставі квитанцій терміналів та чеків АЗС, що формуються безпосередньо в момент фактичного отриман ня Товару з АЗС, або вказані в Операційному звіті, за кожний день такої несвоєчасної сплати або несплати по дату виконання грошових обов'язків (згідно з п. 7.8. цього Договору) включно.

Відповідно до п. 9.3 Договору, у разі несвоєчасної сплати або несплати вартості Товару, у відповідності до умов цього договору Покупець зобов'язаний спла тити 30% річних від суми заборгованості, починаючи від дати виникнення заборгованості по дату її погашення включно з ура хуванням особливостей, передбачених п. 7.8. цього договору.

На прострочений борг Відповідача Позивачем нарахована пеня - 19 470,05 грн. та 49 023,57 грн. 30% річних.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши уточнені розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи. Заперечення Відповідача щодо пропуску Позивачем строку позовної давності щодо пені, судом не приймається, оскільки у Договорі сторони фактично погодили збільшення такого строку, визначивши, що пеня сплачується по дату виконання грошових обов'язків (п. 9.1 Договору).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за уточненими позовними вимогами.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача в розмірі 2 617,40 грн.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМОСТ-ЛС" із державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у розмірі 350,82 грн., перерахований на підставі платіжного доручення №164 від 22.11.13р. та № 194 від 13.02.14р., оригінали яких міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом).

В усіх наведених випадках за необхідності відповідний процесуальний документ виготовляється у двох примірниках (оригіналах), один з яких залишається у матеріалах справи, а інший надсилається особі, яка сплатила судовий збір до державного бюджету України.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНКО-ДНІПРО" (49041, м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-3, буд. 47, корпус 1, код 351 126 87) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМОСТ-ЛС" (49040, м.Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, буд. 38, прим. 9, код 345 138 65) 62 376,64 грн. основного боргу, 19 470,05 грн. пені, 49 023,57 грн. 30% річних, 2 617,40 грн. судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРОМОСТ-ЛС" із державного бюджету України зайво сплачений судовий збір у розмірі 350 (триста п'ятдесят),82 грн., перерахований на підставі платіжного доручення №164 від 22.11.13р. та № 194 від 13.02.14р., оригінали яких міститься в матеріалах справи, про що видати ухвалу після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________