ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р.Справа № 922/3244/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Сіліній М.Г.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТЗ-ФЕД", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 6 411 734,94 грн.
за участю :

Представник позивача - Маоишко В.С. довіреність №23 юр від 28.04.2015 року;

Представник відповідача - Панасенко В.М. наказ №4 від 09.03.2011 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТЗ-ФЕД" про стягнення основної заборгованості у розмірі 5 707 455,26грн. та пені у розмірі 704 279,68 грн.. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором поставки №79/14-237 від 21.10.2014 року.

Також позивачем заявлено до стягнення судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.06.2015 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/3244/15 та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 липня 2015 року.

Через канцелярію суду 25.06.2015 року від позивача з супровідним листом (вх.№25956) надійшли документи на виконання вимог ухвали суду для їх долучення до матеріалів справи.

Надані документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Також через канцелярію суду 25.06.2015 року позивач надав заяву (вх.№25955) про зменшення розміру позовних вимог на суму 6 261 734,94 грн. (з яких: 5 557 455,26 грн. основної заборгованості та 704 279,68 грн. пені) у зв"язку із частковою сплатою ТОВ "МТЗ-ФЕД" основної заборгованості.. Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача основну заборгованість в розмірі 150 000,00 грн..

Крім того, у вказаній заяві позивач просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат і повернути частину судового збору у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як вбачається зі змісту наданої заяви позивача вона подана у відповідності до ст. 22 ГПК України та підписана повноважним представником ДП "Харківський машинобудівний завод "ФЕД".

Враховуючи викладене, суд приймає вищезазначену заяву та подальший розгляд справи ведеться з урахуванням цієї заяви.

Представник позивача в призначеному судовому засіданні підтримував позовні вимоги з урахуванням наданої раніше заяви про зменшення позовних вимог та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву, наданому до суду 25.06.2015 року (вх.№25957) зазначив, що ТОВ "МТЗ-ФЕД" дійсно було отримано від Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" продукцію від на загальну суму 6 841 600,44 грн., яку було оплачено частково в розмірі 6 691 600,44 грн. і на даний час залишок заборгованості по оплаті продукції згідно рахунку-фактури №1081 від 26.11.2014 року складає 150 000,00 грн..

Відповідно ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

01 жовтня 2014 року між Державним підприємством Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "МТЗ-ФЕД" (Покупець) було укладено Договір поставки №79/14-237 та додаткові угоди до нього додаткові угоди до нього (Договір) на поставку запасних частин до автогальмівного обладнання (далі - продукція) згідно Специфікацій №№1,2,3,4.

На виконання умов вказаного Договору позивачем було поставлено відповідачу продукцію на загальну суму 6 841 600,44 грн., що підтверджуєтьлся матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Відповідно до п.2.4 вищевказаного Договору, оплата за кожну партію поставленої продукції проводиться протягом 75 (семидесятип'яти) банківських днів з моменту поставки продукції, а датою поставки вважається дата оформлення накладної на відвантаження продукції.

Однак, відповідач здійснив оплату продукції лише частково на суму 6691600,44грн.. Таким чином, з урахуванням часткової оплати за поставлений товар, заборгованість відповідача перед Державним підприємством Харківський машинобудівний завод "ФЕД" за Договором поставки №79/14-237 від 21.10.2014 року станом на момент розгляду справи складає 150 000,00 грн., що підтверджується також Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 22.06.2015 року ,підписаним повноважними представниками сторін.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що вказана сума боргу визнана відповідачем, відповідач не надав суду доказів остаточного погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в частині стягнення боргу в розмірі 150 000,00 грн. є обгрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Що стосується клопотання позивача щодо повернення частини судового збору у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, а також розподілу судових витрат із сплати суми судового збору за подання позову до суду, суд керується наступним.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України при задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір").

За приписами п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

У п.4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. зазначено, що якщо таке зменшення пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині з урахуванням припису ч.2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України може бути покладений на відповідача.

Враховуючи викладене, а також те, що спір до суду доведено з вини відповідача, частина суми основного боргу в розмірі 5 557 455,26 грн. сплачена відповідачем після звернення позивача з позовом до суду, що і стало підставою для зменшення позивачем розміру своїх позовних вимог, суд відмовляє у задоволенні клопотання позивача про повернення йому частини оплаченого ним при зверненні до суду судового збору та покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу повної суму сплаченого ним судового збору за подання позовної заяви до суду у розмірі 73 080,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 525, 526, 530, 626, 628, 629, 712 Цивільного кодексу України, статтями 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МТЗ-ФЕД" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 132, ) на користь Державного підприємства "Харківський машинобудівний завод "ФЕД" (61023, м. Харків, вул. Сумська, 132, ) основну заборгованість в розмірі 150 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 73 080,00 грн..

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 06.07.2015 р.

Суддя Т.С. Денисюк