ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2015 року Справа № 915/616/15

за позовом: Професійно-технічного училища № 17 /вул. Вороніна, буд. 20А, смт. Братське, Братський район, Миколаївська обл., 55401/

до відповідача: Фермерського господарства "Агротрон" /Набережна, буд. 3, с. Антонове, Братський район, Миколаївська обл., 55410/

про стягнення 21000 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Московщук С.В. (довіреність від 26.06.2015 № 08-08/359/1)

від відповідача: Валюшок І.Г. (договір про надання правових послуг адвоката від 31.03.2015)

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього 21000,00 грн. основного боргу.

Заявлений позов позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем з оплати за спільний обробіток землі за договором про сумісну діяльність від 01.04.2009 № 1, укладеним між сторонами.

Відповідач проти задоволення позову позивача заперечив, мотивуючи тим, що договором про сумісну діяльність від 01.04.2009 № 1 не передбачено порядку здійснення розрахунків між сторонами та відшкодування спільних витрат та збитків, що є підставою для визнання даного договору нікчемним.

Ухвалою суду від 20.04.2015 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 21.05.2015 о 14 год. 40 хв.

Ухвалою суду від 21.05.2015 строк розгляду спору був продовжений на 15 днів, а розгляд справи відкладений на 30.06.2015 о 14 год. 00 хв. за клопотанням позивача, а також у зв'язку з неподанням відповідачем витребуваних судом доказів по справі.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач є постійним землекористувачем 213,1 га земель, відведених для навчальних цілей розпорядженням Братської районної державної адміністрації від 28.02.1996 № 35-р, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 26.06.1997 МК № 034, зареєстрованим у книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 21.

01.04.2009 між сторонами був укладений договір про сумісну діяльність № 1 (далі - договір), за яким позивач зобов'язався надати, а відповідач прийняти для спільного обробітку земельну ділянку площею 21 га.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору в процесі виробничого навчання учні на полях ПТУ-17 спільно виробляють с/г продукцію. Земельна ділянка надається на умовах про тимчасову сумісну діяльність строком на 5 років для проведення виробничого навчання.

Згідно з п.п. 2.1. та 2.2. договору:

- сторони зобов'язуються провести кінцевий розділ продукції, отриманої від сумісної діяльності згідно дійсного договору, безпосередньо після збирання врожаю, але не пізніше 31 грудня поточного року;

- оплату за спільний обробіток землі проводити погектарно із розрахунку 300,00 грн. за 1 га. Формула розрахунку: середня вартість 1 га на території Братської селищної ради помножена на щорічний коефіцієнт індексації землі, помножена на кількість гектарів, виділеної для сумісної діяльності. З кінцевої суми вираховується 3%. В зв'язку з цим, сума оплати щорічно змінюється.

Відповідно до п. 3.1. договору позивач має право: здійснювати контроль за використанням і охороною земель; своєчасно отримувати орендну плату в строки, обумовлені цим договором; на відшкодування збитків, завданих внаслідок господарської діяльності відповідача.

Згідно з п. 3.2. договору позивач зобов'язаний своєчасно передати земельну ділянку відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 3.3. договору відповідач має право: використовувати земельну ділянку відповідно до умов цього договору; власності на вирощену (вироблену) продукцію.

Згідно з п. 3.5. договору відповідач зобов'язався нести повну відповідальність за всі збитки, які він може завдати позивачу внаслідок використання земель не за призначенням або внаслідок своїх некомпетентних дій.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами. Договір діє на протязі 5 років до 01.04.2014.

Згідно з п.п. 5.2., 5.3. договору за невиконання предмету договору винна сторона повертає нанесені збитки за не викошену продукцію потерпілій стороні в розмірі середньо - сезонної врожайності зернових з 1 га згідно пропорції розділу 2 даного договору. Передача земель в суборенду не допускається.

01.04.2011 сторони уклали додаткову угоду до договору, якою внесли зміни до п. 2.1. договору, а саме: за використання земельної ділянки встановити оплату в розмірі 500 грн. за 1 га з 01.04.2011.

Сторонами виконувались умови договору та здійснювався спільний обробіток землі, що підтверджується актами виконаних робіт (а.с. 67-75, т. 1) та визнається сторонами.

Відповідач не сплатив позивачу обумовлену п. 2.2. договору суми оплати за спільний обробіток землі, що підтверджується поясненнями сторін.

Сторонами не подано суду доказів розміру прибутку, отриманого сторонами за наслідками здійснення спільної діяльності за договором.

Сторонами не подано суду доказів вартості вкладів сторін у спільне майно за договором.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позов позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Згідно з ст. 1131 ЦК України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.

Відповідно до до ст. 1132 ЦК України за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети.

Згідно з ст. 1133 ЦК України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки. Вклади учасників вважаються рівними за вартістю, якщо інше не випливає із договору простого товариства або фактичних обставин. Грошова оцінка вкладу учасника провадиться за погодженням між учасниками.

Відповідно до ст. 1137 ЦК України порядок відшкодування витрат і збитків, пов'язаних із спільною діяльністю учасників, визначається за домовленістю між ними. У разі відсутності такої домовленості кожний учасник несе витрати та збитки пропорційно вартості його вкладу у спільне майно. Умова, за якою учасник повністю звільняється від участі у відшкодуванні спільних витрат або збитків, є нікчемною.

Згідно з ст. 1139 ЦК України прибуток, одержаний учасниками договору простого товариства в результаті їх спільної діяльності, розподіляється пропорційно вартості вкладів учасників у спільне майно, якщо інше не встановлено договором простого товариства або іншою домовленістю учасників. Умова про позбавлення або відмову учасника від права на частину прибутку є нікчемною.

Господарським судом встановлено, що договором (п.п. 2.1., 2.2., 3.1.) передбачено коли та яку суму оплати повинен сплатити відповідач позивачу за спільний обробіток землі без урахування обставин:

- який розмір прибутку отриманий сторонами за наслідками здійснення спільної діяльності та чи отриманий цей прибуток взагалі;

- який розмір витрат або збитків, пов'язаних із спільною діяльністю сторін. Більше того, п. 3.5. договору передбачено, що відповідач зобов'язався нести повну відповідальність за всі збитки, які він може завдати позивачу внаслідок використання земель не за призначенням або внаслідок своїх некомпетентних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Господарський суд вважає, що договір є нікчемним в силу ст.ст. 1137, 1139 ЦК України, а тому суд, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України, вважає необхідним визнати його недійсним.

Господарський суд визнав, що договір є нікчемним, а отже його умови не можуть бути застосовані судом до спірних правовідносин. Крім того, визначена позивачем до стягнення сума розрахована без урахування розміру прибутку від спільної діяльності за договором, вартості вкладів сторін та розміру витрат і збитків, пов'язаних із спільною діяльністю за договором, а отже є недоведеною.

За цих обставин, у позові позивачу слід відмовити.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Визнати недійсним договір про сумісну діяльність від 01.04.2009 № 1, укладений між Професійно-технічним училищем № 17 та Фермерським господарством "Агротрон".

3. Судовий збір в сумі 1827 грн. 00 коп. покласти на Професійно-технічне училище № 17.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 06.07.2015.

Суддя Д.О.Бездоля