ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" липня 2015 р.Справа № 916/1920/15

За позовом Багатопрофільної приватної фірми "АСТРА"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК"

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: Шульга Ю.І., довіреність №280515/3 від 28.05.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Багатопрофільна приватна фірма "АСТРА, звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" про зобов'язання вчинити певні дії, а саме: зобов'язати відповідача прийняти та виконати платіжне доручення №7 від 27.11.14р. щодо перерахування коштів у сумі 600000грн. на рахунок УДКСУ у Московському районі м.Харкова як сплата ПДВ за жовтень 2014р.; зобов'язати відповідача прийняти та виконати платіжне доручення №8 від 27.11.14р. щодо перерахування коштів у сумі 100000грн. на рахунок УДКСУ у Московському районі м.Харкова як сплата Податку на прибуток за жовтень 2014р.; зобов'язати відповідача прийняти та виконати платіжне доручення №9 від 27.11.14р. щодо перерахування коштів у сумі 95000грн. на рахунок ДПІ у Московському районі м.Харкова як утримання ЄСВ з з/п за 2пол. листопада 2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.05.2015р. порушено провадження у справі №916/1920/15.

19.05.2015р. позивач подав клопотання про судовий розгляд справи без участі позивача(вх.№12695/15 від 19.05.2015р.).

Судом клопотання розглянуто та залучено до матеріалів справи.

25.05.2015р. позивач подав супровідний лист з додатком, а саме копію платіжного доручення №14 від 22.01.2015р.

Судом клопотання розглянуто та задоволено, та залучено до матеріалів справи надані докази по справі.

Відповідач проти позову заперечує, та просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, поряд з цим письмового відзиву на позов не надав.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив.

Публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК", від імені якого діє відділення №329 АТ "ІМЕКСБАНК" у м. Харків(Банк) та Багатопрофільна приватна фірма "АСТРА" (Клієнт) уклали Договір банківського рахунку №04-549 від 10.12.2012р. (у національній валюті), згідно п. 1.1 якого банк відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунку у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України №492 від 12.11.2003р. (зі змінами та доповненнями), відкриває Клієнту поточний рахунок (рахунки) у національній валюті №5001 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, виконувати розпорядження Клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку, та проведення інших операцій за Рахунком у межах встановленим операційним часом банку (операційний час), а саме: понеділок-четвер з 9:00 до 13:00 та з 14:00 до 16:00, п'ятниця та передсвяткові дні з 9:00 до 13:00 та з 14:00 до 15:00.

У відповідності з п. 2.1.3. договору, Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку Клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Відповідно до п.п. 2.2.1., 2.2.5., 2.2.6. договору, Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства. Обмеження права Клієнта розпорядження рахунком можливо за рішенням суду, а також в інших випадках встановленим законом. Отримувати готівкові кошти у сумі, яка вказана у грошовому чеку за умови наявності коштів на рахунку у випадках, передбачених діючим законодавством та нормативно-правовими актами НБУ. Вимагати від банка своєчасного і повного надання банківських послуг, обумовлених цим договором.

Згідно п.п. 2.3.3., 2.3.4., 2.3.5. договору, Банк зобов'язується належним чином виконувати умови цього договору; своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до діючого законодавства та нормативно-правових актів НБУ; приймати та виконувати протягом операційного часу розрахунково-касові документи Клієнта, після операційного часу приймати розрахункові документи та виконувати доручення Клієнта згідно умов п.2.1.15.

У відповідності до п.4.1. договору, за несвоєчасне чи неналежне виконання розпорядження Клієнта щодо перерахування його коштів, Банк сплачує Клієнту пеню у розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасного або неналежно списаної суми платежу за кожен день прострочення.

Згідно п. 7.3. договору, договір розривається за заявою Клієнта у будь-який час, за умови виконання вимог, вказаних у п. 7.4.

Пунктом 7.5. договору, Залишок грошових коштів на Рахунку видається Клієнту готівкою або за його вказівкою перераховується на інший рахунок у строки та в порядку, встановленими банківськими правилами згідно зі ст.1075 Цивільного Кодексу України.

Клієнт неодноразово звертався до відділення №329 АТ „Імексбанк" у м. Харків з вимогою прийняти платіжні доручення щодо перерахування грошових коштів, однак Банк зазначені доручення не приймав, не надавши при цьому жодних письмових аргументів, чим порушив зазначені умови Договору.

Через що, БПФ "АСТРА" вимушено було надіслати лист начальнику відділення №329 ПАТ «ІМЕКСБАНК» (вих.№167 від 27.11.2014р.) щодо надання для виконання платіжних доручень №7 від 27 листопада 2014р. щодо перерахування коштів БПФ "АСТРА" у сумі 600000,00грн. (шістсот тисяч гривень нуль копійок) на рахунок УДКСУ у Московському районі м. Харкова як сплата ПДВ за жовтень 2014р., №8 від 27 листопада 2014р. щодо перерахування коштів БПФ "АСТРА" у сумі 100000,00грн. (сто тисяч гривень нуль копійок) на рахунок УДКСУ у Московському районі м. Харкова як сплата податку на прибуток за жовтень 2014р., №9 від 27 листопада 2014р. щодо перерахування коштів БПФ "АСТРА" у сумі 95000,00грн. (дев'яносто п'ять тисяч гривень нуль копійок) на рахунок ДПІ у Московському районі м. Харкова як утримання ЄСВ з з/п за 2пол. листопада 2014р., а також негайного перерахування грошових коштів з поточного рахунку відповідно до вказаних платіжних доручень. Зазначений лист був прийнятий Банком 27.11.2014р. вхід. 01/540.

У відповідь БПФ "АСТРА" отримало лист, яким жодної конкретної відповіді на поставлені запитання Банком не надається. Зазначеним листом не вказано жодної причини невиконання вказаних платіжних доручень або підстави за якими Банк може їх повернути.

Крім того представником БПФ "АСТРА" Адвокатським Бюро «Борбунюк», що діє на підставі договору про надання правової допомоги, 02.12.2014р. було надіслано адвокатський запит, що містив вимогу надати інформацію щодо виконання листа БПФ "АСТРА" зазначеного вище та вимог, що викладені в ньому. Однак у відповідь на адвокатський запит було надіслано інформацію, що порушене у листі питання розглядається та буде вирішено, однак жодних конкретних дат та іншої інформації наведено не було.

БПФ "АСТРА" було також надіслано Скаргу на адресу Банку (вих.№1 від 14 грудня 2014р.), яка була проігнорована Банком та залишена без відповіді.

БПФ "АСТРА" надіслала претензію (вих.№1 від 22 грудня 2014р.) на адресу ПАТ «ІМЕКСБАНК» та відділення №329 АТ «ІМЕКСБАНК» у м. Харків. Однак жодної відповіді з боку Банку на неї не отримано.

БПФ "АСТРА" було надано Банку Платіжне доручення №14 від 22 січня 2015р., яке було отримано банком 22 січня 2015р. щодо перерахування коштів БПФ "АСТРА" у сумі 797700грн. на рахунок БПФ "АСТРА" №1101 в АТ «УКРСИББАНК». Однак зазначене платіжне доручення виконане не було, про що Банк надав Повідомлення про невиконання розрахункового документа №01/09 від 22 січня 2015р., яким повідомив, що немає/недостатньо коштів на кореспондентському рахунку Банка.

БПФ "АСТРА" було надано Банку Платіжне доручення №15 від 28 січня 2015р., яке було отримано банком 28 січня 2015р. щодо перерахування коштів БПФ "АСТРА" у сумі 797700грн. на рахунок БПФ "АСТРА" №1101 в АТ «УКРСИББАНК».

Однак жодне з вищезазначених платіжних доручень виконано так і не було.

Бездіяльність відповідача щодо виконання умов Договору позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у зв'язку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд зобов'язати відповідача прийняти та виконати платіжне доручення №7 від 27.11.14р. щодо перерахування коштів у сумі 600000грн. на рахунок УДКСУ у Московському районі м.Харкова як сплата ПДВ за жовтень 2014р.; зобов'язати відповідача прийняти та виконати платіжне доручення №8 від 27.11.14р. щодо перерахування коштів у сумі 100000грн. на рахунок УДКСУ у Московському районі м.Харкова як сплата Податку на прибуток за жовтень 2014р.; зобов'язати відповідача прийняти та виконати платіжне доручення №9 від 27.11.14р. щодо перерахування коштів у сумі 95000грн. на рахунок ДПІ у Московському районі м.Харкова як утримання ЄСВ з з/п за 2пол. листопада 2014р.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд дійшов висновків що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій -це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України „Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України також встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1075 Цивільного кодексу України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка: 1) якщо сума грошових коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, залишилася меншою від мінімального розміру, передбаченого банківськими правилами або договором, якщо така сума не буде відновлена протягом місяця від дня попередження банком про це;2) у разі відсутності операцій за цим рахунком протягом року, якщо інше не встановлено договором;3) в інших випадках, встановлених договором або законом. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами. Банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі відсутності операцій за рахунком клієнта протягом трьох років підряд та відсутності залишку грошових коштів на цьому рахунку.

Разом з тим, згідно п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Як вбачається з відомостей, які є загальнодоступними та містяться на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до постанови Правління НБУ від 21 травня 2015р. №330 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ІМЕКСБАНК", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 27 травня 2015р. прийнято рішення № 105 "Про початок процедури ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ "ІМЕКСБАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ІМЕКСБАНК" провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Северина Юрія Петровича строком на 1 рік з 27 травня 2015 р. до 26 травня 2016 р. включно.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частин 5, 6 статті 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, повідомляє про це банк та надсилає рішення до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Як зазначено вище, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №105 від 27.05.2015р., з 27 травня 2015р. розпочато ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК".

Статтею 1 Закону Україну "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків. Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Частинами 1, 5 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Частиною 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" закріплено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим законом.

Відповідно до пункту 1 частини 6 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 статті 36 статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа(крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною 2 статті 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статі 45 цього Закону уповноважена особа Фонду здійснює такі заходи: визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; складає реєстр вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно - правовими актами Фонду.

Частиною 6 вказаної статті уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів передбачено ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема ч. 1 передбачено, що кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у такій черговості: зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі щодо повернення цільової позики банку, наданої протягом здійснення тимчасової адміністрації з метою забезпечення виплат відповідно до пункту 1 частини шостої статті 36 цього Закону та щодо покриття витрат Фонду, передбачених у пункті 17 частини п'ятої статті 12 цього Закону; вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності); інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; вимоги за субординованим боргом.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що станом на 27.05.2015р. у відповідача відкликано банківську ліцензію, без якої останній не має право здійснювати банківську діяльність, в тому числі і здійснювати розрахункове-касове обслуговування клієнтів з переказу коштів на рахунки клієнтів, які відкриті в інших банківських установах, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Аналогічна позиція викладена у Постанові судової палати у господарських справах Верховного суду України від 25.03.2015р. у справі №910/9232/14.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Багатопрофільної приватної фірми "АСТРА" до відповідача Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" про зобов'язання вчинити певні дії задоволенню не підлягають.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог Багатопрофільної приватної фірми "АСТРА", судові витрати, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 13.07.2015р.

Суддя С.Ф. Гут