РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2015Справа №910/11219/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-Ресурс 2006»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Центр»

про стягнення заборгованості з урахуванням заяви про збільшення позову в розмірі 35 415 628,02 грн.

Суддя Комарова О.С.

У судовому засіданні брали участь:

від позивача: Качаленко Є.В. (представник за довіреністю);

від відповідача: Гримальський А.Ю. (представник за довіреністю).

В судовому засіданні 07 липня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Полісся-Ресурс 2006», 29 квітня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою від 28.04.2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Центр», про стягнення заборгованості в розмірі 31 600 491,86 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, як замовник, не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання за Договором організації підряду б/н від 25.06.2013 року, зокрема, у визначені відповідним договором строки не здійснив оплату вартості виконаних позивачем, як виконавцем, реконструкційних/будівельно-монтажних робіт, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою суду від 05.05.2015 року (суддя Комарова О.С.) порушено провадження у справі № 910/11219/15 та призначено розгляд справи на 26.05.2015 року,

Представник позивача в судовому засіданні 26.05.2015 року підтримав позовні вимоги та надав додаткові документи, які були долучені до матеріалів справи. Представник відповідача визнав заборгованість перед позивачем та дав пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 26.05.2015 року судом було оголошено перерву до 09.06.2015 року у зв'язку із клопотанням представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 09.06.2015 року підтримав позовні вимоги та подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів на підставі ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, яке було долучено до матеріалів справи. Представник відповідача в судове засідання 09.06.2015 року не з'явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2015 року судом, за клопотанням представника позивача, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, та оголошено перерву в засіданні до 07.07.2015 року.

Під час перебування справи на розгляді в суді позивач, користуючись передбаченими ст.22 Господарського процесуального кодексу України правами, 07.07.2015 року через відділ діловодства суду подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором організації підряду б/н від 25.06.2013 року в сумі 35 415 628,02 грн. з них: основний борг - 18 398 474,35 грн., інфляційну складову боргу - 10 576 215,79 грн., 3% річних - 551 954,23 грн., пеню - 4 601 090,45 грн. та штраф - 1 287 893,20 грн. Враховуючи сплату судового збору під час подання позовної заяви в розмірі 73080 грн. (максимальний розмір судового збору в розумінні Закону України «Про судовий збір»), а отже, відсутність необхідності здійснення доплати судового збору за подання цієї заяви про збільшення, судом вона була прийнята до розгляду.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2013 року між позивачем (надалі - виконавець), відповідачем (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАСК СІТІБУД" (далі - підрядник) (разом - сторони) укладено договір організації підряду б/н (копія договору міститься в справі, по тексту - Договір або Договір підряду) відповідно до п. 1.1 якого на умовах та в порядку, визначених договором, сторони визначені у цьому Договорі є пов'язаними спільно цивільно-правовими відносинами та, виражаючи свою дійсну волю, домовляються про виконання реконструкційних/будівельно-монтажних робіт, проведення розрахунків, зарахування однорідних грошових вимог, співпрацю і взаємодопомогу. Виконавець за винагороду за завданням замовника за власні/залучені грошові кошти організовує, здійснює контроль, нагляд, технічне забезпечення, фінансування виконання підрядником реконструкційних/будівельно-монтажних робіт нежитлових приміщень (далі «Об'єкт») за адресою: м. Київ, пр-т Героїв Сталінграду, 16-В, що належать на праві приватної власності Замовнику.

Відповідно до п. 1.2 Договору виконавцю доручається здійснювати самостійне фінансування підряду об'єкту. Після прийняття замовником виконаних робіт, останній проводить оплату послуг (винагорода) на користь виконавця, у т.ч. компенсує понесені витрати.

Позивач зазначає, що замовник, своїх обов'язків за Договором належним чином не виконав, зокрема, не сплатив грошові кошти за надані йому виконавцем реконструкційні/будівельно-монтажні роботи на об'єкті будівництва за адресою: м. Київ, проспект Героїв Сталінграду, 16-В, а також винагороду, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 18 398 474,35 грн., яка розраховується наступним чином: 15 998 474,35 грн. - сума, на яку виконано роботи, а також 2 400 000,00 грн. - винагорода виконавця.

Окрім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції за неналежне виконання умов Договору щодо оплати товару.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги, з урахуванням поданої заяви про збільшення позову, підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вже було встановлено судом, 25 червня 2013 року між сторонами укладено Договір організації підряду б/н за п.1.1 якого на умовах та в порядку, визначених договором, сторони визначені у цьому Договорі є пов'язаними спільно цивільно-правовими відносинами та виражаючи свою дійсну волю домовляються про виконання реконструкційних/будівельно-монтажних робіт, проведення розрахунків, зарахування однорідних грошових вимог, співпрацю і взаємодопомогу. Виконавець за винагороду за завданням замовника за власні/залучені грошові кошти організовує, здійснює контроль, нагляд, технічне забезпечення, фінансування виконання підрядником реконструкційних/будівельно-монтажних робіт нежитлових приміщень (далі «Об'єкт») за адресою: м. Київ, Пр-т Героїв Сталінграду, 16-В, що належать на праві приватної власності Замовнику.

Відповідно п. 2.2, 2.3 Договору порядок виконання робіт, строки, графіки встановлені Договором підряду № 125/06-13 від 23.06.2013 року (укладеного між відповідачем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Центр» як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАСК СІТІБУД" як підрядником) та приймаються сторонами за цим договором за основу. Обсяг робіт підряду вважається виконаним після підписання відповідними сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт (Форма № КБ-2В). Усі необхідні фасадні матеріали обов'язково узгоджуються із замовником.

Розділом 3 Договору встановлено, що загальна вартість робіт та матеріалів, доручених Виконавцю по договору, не може перевищувати 16 000 000 грн. (шістнадцяти мільйонів) грн. 00 коп. без ПДВ. Договірна ціна динамічна та може змінюватися і підлягає уточненню. Фактично виконані виконавцем (підрядником) роботи підряду вважається прийнятими та узгодженими Замовником за відсутності від останнього будь-яких письмових зауважень чи заперечень. Взаєморозрахунки проводяться наступним чином:

- винагорода Виконавця, що підлягає оплаті Замовником за цим Договором становить

2 400 000,00 (два мільйони чотириста тисяч) грн.;

- компенсація усіх витрат по організації підряду, у т.ч. але не виключно за виконані роботи, залучену техніку, будівельні (оздоблювальні, фасадні) матеріали, оплату праці проводиться замовником на користь виконавця (далі - «Компенсація»). Така компенсація повинна бути виплачена не пізніше 01.07.2014 року.

З матеріалів справи вбачається, що протягом 2014 року підрядником було виконано роботи на суму 15 998 474,35 грн., що підтверджується Довідками про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 та актами приймання виконаних робіт форми КБ-2 підписаними та скріпленими печатками замовника, виконавця та підрядника (копії документів долучені до матеріалів справи).

Окрім того, сторонами 20 жовтня 2014 року було підписано та підтверджено печатками акт звірки взаєморозрахунків про заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 18 398 474,35 грн., з чого суд дійшов висновку про визнання замовником своєї заборгованості (належний чином засвідчена копія акту звірки наявна в матеріалах справи).

В свою чергу, виконавцем було здійснено оплату виконаних підрядником робіт на підставі Довідки про вартість виконаних будівельних робіт в розмірі 15 998 474,35 грн., що підтверджується платіжними дорученнями та виписками про рух коштів (зазначені документи наявні в матеріалах справи).

Водночас, замовник мав відшкодувати попередньо сплачені виконавцем на користь підрядника грошові кошти за виконані підрядні роботи в розмірі 15 998 474,35 грн., що підтверджується умовами договору та 2 400 000,00 грн. винагороди відповідно до п. 3.4 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що відповідач визнав заборгованість перед позивачем в розмірі 15 998 474,35 грн. та 2 400 000,00 грн., відсутність в матеріалах справи конррозрахунку відповідача, заборгованість відповідача за Договором перед позивачем складає 18 398 474,35 грн., з розрахунку: 15 998 474,35 грн. /виконані роботи/ + 2 400 000,00грн. /винагорода/.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктами 7.4., 7.4.1 Договору передбачено, що замовник несе відповідальність перед виконавцем за несвоєчасну оплату винагороди у формі пені в розмірі 5 (п'яти)% від суми винагороди за кожен день такого прострочення. За безпідставну невиплату замовником на користь виконавця винагороди та компенсації протягом більше як 20 днів, замовник зобов'язується сплатити штраф у розмірі 7% від суми визначеної на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2В), що надані замовнику виконавцем

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином розмір пені, що обчислюється від суми простроченого платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням наданої позивачем заяви про збільшення позовних вимог, факту прострочення в межах шестимісячного строку відповідачем оплати вартості наданих йому позивачем підрядних робіт за Договором, а також винагороди, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 4 601 090,45 грн. пені за прострочення оплати послуг та штраф в розмірі 7% від суми, визначеної на підставі актів приймання виконаних робіт в сумі 1 287 893,20 грн. (18 398 474,35 грн.* 7%= 1 287 893,20 грн.)

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, за прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання по Договору щодо оплати послуг, в межах заявленого періоду нарахування стягненню з замовника, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, на користь виконавця підлягає 551 954,23 грн. 3% річних та інфляційних втрат в сумі 10 576 215,79 грн.

Пунктом 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

У відповідності до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до приписів ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Положеннями ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги з урахування заяви позивача про збільшення позовних вимог у справі підлягають повному задоволенню в розмірі 35 415 628,02 грн., з них основного боргу - 18 398 474,35 грн., пені - 4 601 090,45 грн., штрафу - 1 287 893,20 грн., 3% річних - 551 954,23 грн. та втрат від інфляції - 10 576 215,79 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 73 080,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельне підприємство «Центр» (ЄДРЮОФОП 30214765, адреса: 04210, м.Київ, проспект Героїв Сталінграду, будинок 16-В), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся-Ресурс 2006» (ЄДРЮОФОП 34770005, адреса: 04214, м. Київ, вул. Північна, буд. 6, літ. А1), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 18 398 474,35 грн. (вісімнадцять мільйонів триста дев'яносто вісім тисяч чотириста сімдесят чотири гривні 35 копійок), пені - 4 601 090,45 грн. (чотири мільйони шістсот одна тисяча дев'яносто гривень 45 копійок), штрафу - 1 287 893,20 грн. (один мільйон двісті вісімдесят сім тисяч вісімсот дев'яносто три гривні 20 копійок), 3% річних - 551 954,23 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят чотири гривні 23 копійки), втрат від інфляції - 10 576 215,79 грн. (десять мільйонів п'ятсот сімдесят шість тисяч двісті п'ятнадцять гривень 79 копійок) та судові витрати - 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.07.2015 року.

Суддя О.С. Комарова